УХВАЛА

01 вересня 2025 року

м. Київ

cправа № 905/1422/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Колос І.Б. (головуючий), Булгакової І.В., Власова Ю.Л.,

розглянувши матеріали касаційної скарги приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на рішення господарського суду Донецької області від 09.04.2025

та постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.07.2025

у справі № 905/1422/24

за позовом приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська теплова електрична станція"

про стягнення 244 373,63 грн

та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська теплова електрична станція"

до приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про визнання права,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - ПАТ "НЕК "Укренерго") звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська теплова електрична станція" (далі - ТОВ "ДТЕК Курахівська теплова електрична станція") про стягнення заборгованості 244 373,63 грн (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог), з них: 227 895,51 грн основного боргу, 3 256,50 грн 3% річних та 13 221,62 грн інфляційних втрат.

ТОВ "ДТЕК Курахівська теплова електрична станція" звернулося із зустрічною позовною заявою про визнання права не сплачувати вартість послуг з диспетчерського (оперативно-технічного) управління. Також від ТОВ "ДТЕК Курахівська теплова електрична станція" надійшла, зокрема заява про відстрочення виконання рішення на один рік з дня ухвалення рішення.

Рішенням господарського суду Донецької області від 09.04.2025 у справі № 905/1422/24 первісні позовні вимоги ПАТ "НЕК "Укренерго" до ТОВ "ДТЕК Курахівська теплова електрична станція" про стягнення 244 373,63 грн, задоволено частково; присуджено до стягнення з ТОВ "ДТЕК Курахівська теплова електрична станція" на користь ПАТ "НЕК "Укренерго" заборгованість з основного боргу в сумі 227 895,51 грн, 3% річних в сумі 3 197,02 грн, інфляційні втрати в сумі 13 221,62 грн; в іншій частині позовних вимог, відмовлено; відстрочено виконання рішення суду на десять місяців з дня ухвалення рішення; у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ПАТ "НЕК "Укренерго" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення господарського суду Донецької області від 09.04.2025 у справі № 905/1422/24 в частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог про стягнення 3% річних в сумі 59,48 грн, а також в частині відстрочення виконання рішення суду на десять місяців з дня ухвалення рішення; ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов ПАТ "НЕК "Укренерго" в повному обсязі та відмовити відповідачу у відстроченні виконання рішення суду.

В інших частинах рішення господарського суду Донецької області від 09.04.2025 у справі № 905/1422/24 до апеляційного господарського суду не оскаржується.

Східним апеляційним господарським судом ухвалою від 21.05.2025 у справі № 905/1422/24, зокрема відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "НЕК "Укренерго" та постановлено розглядати справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частина третя статті 12 ГПК України).

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 24.07.2025 у справі № 905/1422/24, в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, рішення господарського суду Донецької області від 09.04.2025 у цій справі залишено без змін.

ПАТ "НЕК "Укренерго" 14.08.2025 через підсистему "Електронний суд" звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить рішення господарського суду Донецької області від 09.04.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.07.2025 у справі № 905/1422/24 в частині незадоволених позовних вимог про стягнення 3% річних у сумі 59,48 грн скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Перевіривши матеріали касаційної скарги ПАТ "НЕК "Укренерго" у справі № 905/1422/24, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічне положення закріплено у частині першій статті 17 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), яким передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною п`ятою статті 12 ГПК України визначено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Відповідно до частини сьомої статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 установлено у розмірі 3 028,00 грн.

Позов подано у 2024 році. Предметом позову у справі № 905/1422/24 є стягнення у сумі 244 373,63 грн, а отже, ціна позову у цій справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (302 800,00 грн), тому справа є малозначною згідно з наведеними приписами ГПК України.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Отже, норма пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України передбачає виключні випадки для касаційного оскарження судових рішень, зокрема, у малозначних справах. При цьому тягар доказування наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України, покладається саме на скаржника.

У касаційній скарзі, посилаючись на випадки передбачені підпунктами "а", "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України скаржник повідомляє, що у зв`язку з особливістю діяльності підприємства, не зважаючи на малозначність справи, справа має виняткове значення для підприємства та має фундаментальне значення для формування єдиної судової практики; при цьому зазначає про порушення норм матеріального та процесуального права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України).

Розглянувши міркування наведені у касаційній скарзі та зміст оскаржуваних судових рішень, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність наявних випадків для відкриття касаційного провадження.

Фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики означає, що скаржник у своїй касаційній скарзі ставить на вирішення суду касаційної інстанції проблему, яка, у випадку відкриття касаційного провадження Верховним Судом, впливатиме на широку масу спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.

У поданій касаційній скарзі скаржник хоча і зазначає про фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, однак не наводить жодних обґрунтувань, які дозволяють дійти висновку, що при перегляді оскаржуваних судових рішень у цій справі має бути усунута невизначеність на нормативному рівні правових питань, які можуть кваліфікуватися, що питання має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, або існує необхідність вирішити питання застосування аналогії закону чи права; при цьому, не вказує жодної справи, яка б містила у собі зазначену ним виключну правову проблему (кількісний критерій) та приклади різного вирішення судами цієї правової проблеми (якісний критерій).

Використання оціночних чинників, як-то: "винятковість значення справи для скаржника", "суспільний інтерес", "значення для формування єдиної правозастосовчої практики", тощо не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, адже, виходячи із статусу Верховного Суду, у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Верховний Суд виходить з того, що вжите законодавцем словосполучення "виняткове значення" для учасника справи, то в цьому випадку оцінка судом такої "винятковості" може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Скаржник має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.

За оцінкою Верховного Суду, касаційна скарга разом з правовими обґрунтуваннями не містить переконливих аргументів, які б свідчили про її виняткове значення для скаржника, оскільки доводи у їх сукупності зводяться до незгоди із судовими рішеннями судів попередніх інстанцій і в цілому до заперечення результату розгляду цієї справи та до власного викладення обставин справи стороною у справі щодо переоцінки доказів, які були здійснені судами, що в силу приписів статті 300 ГПК України не входить до повноважень суду касаційної інстанції.

Доводи скаржника фактично обґрунтовуються наявністю інтересу самого скаржника, проте без визначення та доведення Суду обставин його виняткового значення, а також незгодою із правозастосуванням судами попередніх інстанції (в частині незадоволених позовних вимог про стягнення 3% річних у сумі 59,48 грн) при постановленні оскаржуваних судових рішень у справі № 905/1422/24.

Поряд з цим Суд зауважує, що посилання скаржника на пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України саме є підставою касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною другою статті 287 ГПК України, натомість, не є доводами, які у розумінні підпунктів "а"-"г" пункту 2 частини третьої статті 287 цього Кодексу, підтверджують наявність випадків, які дають право вважати судові рішення такими, що підлягають касаційному оскарженню.

Учасники судового процесу повинні розуміти, що визначені підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є винятком із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява №21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ПАТ "НЕК "Укренерго" на рішення господарського суду Донецької області від 09.04.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.07.2025 у справі № 905/1422/24, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 234, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення господарського суду Донецької області від 09.04.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.07.2025 у справі № 905/1422/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Колос

Суддя І. Булгакова

Суддя Ю. Власов