ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2025 м. Полтава Справа № 917/1230/25

Господарський суд Полтавської області у складі судді Байдуж Ю. С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" (, вул. Теліги Олени, будинок 6 літ. В, м. Київ, 04112)

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра" (, вул. Колективна, 10, м. Полтава, Полтавська область, 36019)

про стягнення 8425,18 грн,

без повідомлення (виклику) учасників справи,

ухвалив рішення про наступне:

1. СУТЬ СПОРУ.

1.1. Розглядається позов про стягнення шкоди, яка була виплачена позивачем в результаті страхового випадку, в порядку суброгації в розмірі 8425,18 грн, а також відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн та оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн.

2. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

2.1. Між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УНІКА" (страховик) та Приватним акціонерним товариством «ДЖЕЙ ТІ ІНТЕРНЕШНЛ КОМПАНІ УКРАЇНА» (страхувальник) був укладений Договір добровільного комплексного страхування на транспорті від 23.10.2023 № 087005/4100/0001434 з додатками та додатковими угодами (а. с. 8-19), предметом якого є зокрема: майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «Toyota Rav 4» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , vin-код НОМЕР_2 (а. с. 19).

Строк дії вказаного договору встановлено з 01.03.2024 по 28.02.2027.

2.2. 08.03.2025 о 18 год. 25 хв. в Київській області, с-ще Гостомель, вул. Гостомельське шосе 1, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Toyota Rav 4» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , транспортного засобу «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказане підтверджується відповіддю від НПУ (а. с. 23-24).

2.3. У зв`язку з цією дорожньо-транспортною пригодою, 11.03.2025 Приватне акціонерне товариство «ДЖЕЙ ТІ ІНТЕРНЕШНЛ КОМПАНІ УКРАЇНА» звернулось до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" із заявою № 0 про подію з ознаками страхового випадку (а. с. 20).

2.4. Відповідно до постанови Ірпінського міського суду Київської області від 26.03.2025 у справі № 367/2893/25 водія транспортного засобу «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а. с. 27).

2.5. Згідно рахунку ТОВ "Самiт Моторз Україна" № СР25-004042 від 11.03.2025 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota Rav 4» д.н.з. НОМЕР_3 склала 11 625,18 грн, у т.ч. ПДВ 1 937,53 грн (а. с. 29).

2.6. 13.03.2025 позивачем складено страховий акт № 5, в якому ним визнано подію страховим випадком і прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 11 625,18 грн шляхом перерахування безготiвкових коштiв на реквізити ТОВ "Самiт Моторз Україна" (а. с. 30).

2.7. Виплата страхового відшкодування у розмірі 11 625,18 грн на користь АТ «ДЖЕЙ ТІ ІНТЕРНЕШНЛ КОМПАНІ УКРАЇНА» підтверджується платіжною інструкцією № 023142 від 17.03.2025 (а. с. 31).

2.8. Цивільно-правова відповідальність за шкоду перед третіми особами, завдану внаслідок експлуатації транспортного засобу «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_4 , на момент ДТП була застрахована у ПрАТ "СК "САЛАМАНДРА" за полісом № ЕР-220610661 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхова сума за шкоду майну 160 000,00 грн, франшиза 3 200,00 грн, рік укладання договору 2024, рік початку дії договору 2024) (а. с. 25).

2.9. Зазначене стало підставою для звернення позивачем до суду з позовом про стягнення з відповідача вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota Rav 4» д.н.з. НОМЕР_3 в порядку суброгації.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ПОЗИВАЧА.

3.1. Предметом даного позову є стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 8425,18 грн, які були сплачені позивачем в рахунок страхового відшкодування.

Позивач вважає, що внаслідок виплати страхового відшкодування власнику транспортного засобу (страхувальнику) за договором добровільного страхування наземного транспорту, він отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду (винуватця), цивільно-правова відповідальність якого була застрахована відповідачем.

3.2. Юридичними підставами позову є стаття 993 ЦК України, статті 108 Закону України "Про страхування", статті 9, 12, 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

3.3. Фактичними підставами позову є бездіяльність відповідача в частині невиконання покладеного на нього обов`язку щодо відшкодування шкоди, яка була заподіяна в результаті ДТП майну третьої особи.

4. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ВІДПОВІДАЧА.

4.1. Відповідач у відзиві позов заперечує, посилаючись на відсутність порушення права на момент звернення до суду та не набуття позивачем права на отримання страхового відшкодування. Позивач не подавав заяву про страхове відшкодування та не надавав необхідних документів, строк для виплати страхового відшкодування взагалі не розпочався. Отже, посилання позивача на порушення 90-денного строку для виплати вважає безпідставним, оскільки такий строк не міг бути порушений через відсутність належного звернення позивача до страховика.

Крім цього, відповідач вважає недоведеним факт страхування транспортного засобу, щодо якого заявлено про виплату, оскільки наданий позивачем додаток до Договору страхування не містить відомостей щодо страхування транспортного засобу «Toyota Rav 4» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 .

4.2. Також відповідач просить суд відмовити позивачу у стягненні витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн, оскільки такі витрати є неспівмірними та необґрунтованими. Крім цього їх стягнення з відповідача суперечить критеріям необхідності, реальності та справедливості, оскільки: фактичного спору між сторонами не існувало до моменту подання позову; відповідач не порушував прав позивача, оскільки не отримував жодних звернень чи заяв; судовий розгляд був ініційований без надання відповідачу можливості добровільно виконати зобов`язання; витрати стали наслідком недобросовісної та формальної поведінки позивача.

5. ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

5.1. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 30.06.2025 з урахуванням малозначності цієї справи в розумінні частини п`ятої статті 12 ГПК України, відкрито спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи без повідомлення сторін, відповідачу встановлено строк для подання відзиву та заперечень, позивачу відповіді на відзив.

5.2. Сторони справи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суду не надали.

5.3. Згідно довідок про доставку електронного листа, сторони отримали ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 30.06.2025 в електронному вигляді 02.07.2025 о 22:09 год.

5.4. Від відповідача 14.07.2025 через Електронний суд надійшов відзив на позовну заяву.

5.5. Рішення по справі ухвалено після закінчення відпустки судді Байдуж Ю. С.

6. ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

6.1. З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що обставинами, які є предметом доказування у цій справі, є:

- набуття позивачем права вимоги до відповідача в частині фактично сплаченого страхового відшкодування за наслідками ДТП;

- якщо позивач набув відповідне право вимоги, чи підлягає воно задоволенню судом у той спосіб і в тому розмірі, що визначено позивачем?

6.2. У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно позивач має довести наявність обставин, що дають ствердну відповідь на ключові питання, а відповідач - негативну.

7. ВИСНОВОК СУДУ ПРО НАБУТТЯ ПОЗИВАЧЕМ ПРАВ ВИМОГИ.

7.1. Розглянувши матеріали даної справи та доводи позивача, господарський суд приходить до висновку про набуття Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" права вимоги до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра" в порядку суброгації.

7.2. За загальним правилом, відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 та статей 514, 516 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

7.3. В свою чергу ч. 1 ст. 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

7.4. Виходячи з наведеного, страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед особою, якій завдано збитки (кредитором), набуває прав кредитора в частині фактично сплаченого страхового відшкодування. При цьому зобов`язання не припиняються, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора): замість особи, якій завдано збитки, прав кредитора набуває страховик.

Отже, позивач у справі, здійснивши страхове відшкодування в сумі 11 625,18 грн, виконав обов`язок винної особи, який мав виконуватися відповідачем, а відтак набув право вимоги до останнього.

7.5. Перехід до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за завдані збитки врегульовано положенням ст. 993 ЦК України.

Так, до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таке ж положення фактично дублюється у Законі України «Про страхування».

А саме: страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат.

Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки (ст. 108 Закону України «Про страхування»).

7.6. Таким чином, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої особи страхового відшкодування, є такими, що засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої особи у деліктному зобов`язанні.

7.7. Судом встановлено, що виплата страхового відшкодування була здійснена позивачем у зв`язку зі страховою подією та у повній відповідності до умов договору добровільного комплексного страхування на транспорті від 23.10.2023 № 087005/4100/0001434, укладеного з Приватним акціонерним товариством «ДЖЕЙ ТІ ІНТЕРНЕШНЛ КОМПАНІ УКРАЇНА».

7.8. Враховуючи вищевикладене, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення статті 993 ЦК України та статті 108 Закону України "Про страхування", які визначають спеціальний порядок переходу прав вимоги до винної особи від страхувальника (потерпілого) до страховика, що відшкодував шкоду потерпілому.

А отже, суд погоджується з наведеними твердженнями позивача про те, що по факту виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

8. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ДОВЕДЕННЯ РОЗМІРУ СТРАХОВОГО ВІДШКОДУВАННЯ.

8.1. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 3 ст. 22 Цивільного кодексу України).

8.2. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

8.3. Отже, виходячи із приписів ч. 3 ст. 22, ст. 1166 та ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості робіт виконаних або таких, які особа, яка зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, що відповідає загальному правилу відшкодування збитків в повному обсязі.

8.4. З 01.01.2025 введено в дію новий Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 3720-IX.

Проте, оскільки поліс № ЕР-220610661 було укладено у 2024 році, тобто до набрання чинності новим Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», то для визначення розміру страхової виплати страховик потерпілої особи зобов`язаний керуватися нормами Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 № 1961-IV щодо страхової (регламентної) виплати у разі пошкодження транспортного засобу, на умовах якого був укладений вказаний поліс.

Вказана правова позиція також роз`яснена у Положенні про пряме врегулювання страхових випадків, затвердженому Президією МТСБУ 27.12.2024 (протокол № 617/2024), зокрема в абз. 2 пп. 2.3.3.1 п. 2.3.

8.5. Відповідно до приписів п. 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (від 01.07.2004 № 1961-IV) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

8.6. Отже, ПрАТ "СК "САЛАМАНДРА" як страхова компанія, в якій застрахована цивільно-правова відповідальність винного в ДТП водія «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_4 має відшкодувати витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу Toyota Rav 4.

З огляду на це, сума страхового відшкодування, належного до сплати відповідачем позивачу, становить: 11 625,18 3 200,00 (сума франшизи за полісом) = 8 425,18 грн.

Саме ця сума заявлена позивачем до стягнення з відповідача у позовних вимогах.

8.7. Відповідач не виконав своїх зобов`язань зі сплати страхового відшкодування позивачу, доказів сплати коштів у повному обсязі матеріали справи не містять, тому вимога про стягнення 8425,18 грн є правомірною та підлягає задоволенню у повному обсязі.

8.8. Доводи відповідача, викладені у відзиві на позов щодо відсутності порушеного права у позивача на момент звернення до суду та не набуття позивачем права на отримання страхового відшкодування, суд відхиляє, виходячи з наступного.

Як повідомив позивач у позовній заяві, заходи досудового врегулювання спору не проводилися, позивач одразу звернувся до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування, враховуючи сталу правову позицію Великої Палати Верховного Суду щодо визначення порядку отримання потерпілим страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З огляду на відсутність обов`язку звернення потерпілого з відповідною заявою до страховика та наявність альтернативного способу захисту порушених прав шляхом звернення до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування (висновок Великої Палати Верховного Суду у постановах від 11.12.2019 у справі № 465/4287/15 та від 19.06.2019 у справі № 465/4621/16-к (щодо альтернативного порядку отримання потерпілим страхового відшкодування шляхом звернення з відповідною вимогою до суду), позивач правомірно звернувся безпосередньо до суду з цим позовом.

Крім того, враховуючи висновок суду касаційної інстанції у постанові Верховного Суду від 12.02.2021 у справі № 910/6013/20, у разі звернення із заявою безпосередньо до суду, страховик з цього моменту має діяти відповідно до статті 36 Закону та не позбавлений можливості, у разі відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування.

8.9. Також суд не бере до уваги заперечення відповідача стосовно того, що наданий позивачем додаток до Договору страхування не містить відомостей щодо страхування транспортного засобу «Toyota Rav 4» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , оскільки такі відомості наявні в додатку до додаткової угоди № 12 до договору добровільного комплексного страхування на транспорті від 23.10.2023 № 087005/4100/0001434 (а. с. 19).

9. СУДОВІ ВИТРАТИ.

9.1. З матеріалів справи вбачається, що позивачем до відшкодування заявлено суму судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн та оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн.

9.2. Частиною четвертою статті 129 ГПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

9.3. З матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні з даною позовною заявою, сплачено судовий збір саме в заявленій для відшкодування сумі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 16.05.2025 № 000438.

Таким чином, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2422,40 грн покладаються на відповідача.

9.4. Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частинами 3, 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

9.5. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн позивач надав суду: договір про надання правової допомоги № 1/20ю від 31.12.2020, додаткову угоду № 4 від 07.01.2025 до нього та Додаток № 1 від 08.04.2025 до договору № 1/20ю від 31.12.2023; виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо АБ «Лисов2856 «ЕКВІТ»; розрахунок витрат на правову допомогу та попередній розрахунок витрат на правову допомогу, яку позивач очікує понести у разі потреби; ордер серії АА № 1567749 та Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю гр. Білоконь І. В. серія РН № 1639; рахунок № 97 від 08.04.2025; платіжну інструкцію № 374 від 14.04.2025; акт наданих послуг № 97 від 22.06.2025 (а. с. 39-47).

9.6. З наданих доказів вбачається, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» (клієнт) та Адвокатське бюро «Адвокатське бюро Олександра Лисова «Еквіт», назву якого пізніше було змінено на Адвокатське бюро «Лисов2856 «Еквіт» (Бюро) уклали договір про надання правової допомоги № 1/20ю (а. с. 39-40).

Додатковою угодою № 4 від 07.01.2025 визначено, що дія договору № 1/20ю від 31.12.2020 припиняється 31.12.2025 (а. с. 41).

Додатком № 1 від 08.04.2025 до договору про надання правової допомоги № 1/20ю сторони договору визначили, що клієнт доручає Бюро, в особі керуючого бюро, адвоката Білоконь І. В., надати послуги щодо проведення допустимих законодавством України дій, спрямованих на повернення заборгованості з боржників клієнта за цивільним та господарським судочинством, в тому числі заборгованості за страховим актом № 5 на суму 11 625,18 грн.

За надання Бюро клієнтові правової (правничої) допомоги клієнт платить фіксовану суму гонорару адвоката у розмірі 7 000,00 грн за надання правової допомоги в суді першої інстанції по кожній справі з переліку, фіксована сума гонорару адвоката сплачується на підставі виставленого бюро клієнту рахунку, оплата гонорару здійснюється протягом 5 (п`яти) робочих днів на рахунок Бюро у безготівковій формі, яке в свою чергу має надати правову допомогу в суді першої інстанції по кожній справі з переліку, про що в подальшому звітує клієнту та надсилає (надає) на його поштову (юридичну) адресу підтверджуючі документи та звіт про виконану роботу (п. 1 додатку № 1 від 08.04.2025).

Таким чином, додатком № 1 від 04.03.2025 до договору про надання правової допомоги №1/20ю від 31.12.2020 погоджена фіксована сума гонорару адвоката за договором у розмірі 7 000,00 грн, яка була сплачена позивачем платіжною інструкцією № 374 від 14.04.2025.

При цьому розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним (Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19 та від 20.01.2021 у справі № 357/11023/18).

Факт виконання передбачених договором робіт підтверджується актом наданих послуг № 97 від 22.06.2025.

9.7. Таким чином, наданими позивачем доказами підтверджується факт понесення ним витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 7000 грн.

9.8. В свою чергу відповідач просить суд відмовити позивачу у стягненні витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн, посилаючись на неспівмірність та необґрунтованість таких витрат. Крім цього відповідач зазначає, що стягнення з нього витрат позивача на правничу допомогу суперечить критеріям необхідності, реальності та справедливості, оскільки: фактичного спору між сторонами не існувало до моменту подання позову; відповідач не порушував прав позивача, оскільки не отримував жодних звернень чи заяв; судовий розгляд був ініційований без надання відповідачу можливості добровільно виконати зобов`язання; витрати стали наслідком недобросовісної та формальної поведінки позивача.

9.9. На вказані заперечення відповідача суд зазначає, що хоча відповідач і посилається на відсутність у нього можливості добровільно виконати зобов`язання щодо сплати страхового відшкодування в порядку суброгації до звернення позивачем з позовом до суду, все ж після порушення даної справи судом вказані зобов`язання так і не були виконані відповідачем.

Суд встановив, що витрати позивача на професійну правничу допомогу пов`язані з розглядом цієї справи; їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.10.2019 в справі № 904/4507/18 вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що, хоча опрацювання матеріалів справи та формування правової позиції у зазначеній справі не становили виключної проблеми для кваліфікованого юриста, однак саме заявлений позивачем розмір витрат на послуги адвоката не є надмірним та є таким, що відповідає критеріям реальності та обґрунтованості судових витрат.

З огляду на викладене, відсутні підстави для зменшення вказаних судових витрат.

9.10. Враховуючи викладене, витрати позивача на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 13, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра" (, вул. Колективна, 10, м. Полтава, Полтавська область, 36019) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" (, вул. Теліги Олени, будинок 6 літ. В, м. Київ, 04112) 8425,18 грн страхового відшкодування, 7000,00 грн витрат на правову допомогу та 2422,40 грн витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

4. Копію рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 04.09.2025.

Суддя Юлія БАЙДУЖ