номер провадження справи 33/19/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2025 Справа № 908/405/25

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі колегії суддів: головуючий суддя Мірошниченко М.В., судді: Горохов І.С., Педорич С.І., при секретарі судового засідання Драковцевій В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні матеріали справи № 908/405/25

за позовом Державного підприємства МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ (03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 51, каб.1405, 14 поверх; адреса для листування: 03037, м. Київ, вул. Братів Зерових, буд. 14б, кв. 8, ідентифікаційний код 01125755)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю МЕТІНВЕСТ-ШІППІНГ (69008, м. Запоріжжя, Південне Шосе, буд. 72, каб. 5, ідентифікаційний код 31158623)

про стягнення 16385121,38 грн.

за участю представників:

від позивача Денисова М.П., ордер серії АН №1287110 від 04.10.2023 (в режимі відеоконференції);

від відповідача Ботвінко Р.А., довіреність №72/24 від 07.08.2024 (в режимі відеоконференції);

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернулось Державне підприємство МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю МЕТІНВЕСТ-ШІППІНГ заборгованості за договором про надання послуг № 04-17/131/22 від 04.12.2020 в розмірі 16385121,38 грн., з яких: сума основного боргу - 13545405,84 грн., пеня за період з 11.09.2024 по 16.02.2,63 грн., 3% річних за період з 11.09.2024 по 16.02.2025 176677,20 грн., інфляційні втрати за період з 11.09.2024 по 16.02.2025 - 1089548,71 грн.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 16, 509, 526, 530, 549, 611, 612, 625, 628, 629, 901, 903, 1000, 1002, 1011, 1013 Цивільного кодексу України, ст.ст. 20, 193, 216, 218, 222, 230, 231, 343 Господарського кодексу України, ст. 198.3, п. 200.4 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2025 позовну заяву передано на розгляд судді Мірошниченку М.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 21.02.2025 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

28.02.2025 від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви з доказами і письмовими поясненнями на виконання ухвали суду.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 05.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 33/19/25, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 01.04.2025 о 10 год. 30 хв.

Разом із позовною заявою подано клопотання про витребування доказів, яке суд ухвалив вирішити в судовому засіданні.

Копію ухвали доставлено до електронних кабінетів сторін та їх представників 05.03.2025 о 19 год. 10 хв., що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

14.03.2025 від відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні на 01.04.2025 о 10 год. 30 хв. та в наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 17.03.2025 задоволено заяву відповідача, ухвалено здійснювати проведення судового засідання 01.04.2025 о 10 год. 30 хв. у справі №908/405/25 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представника відповідача та програмного забезпечення за посиланням vkz.court.gov.ua.

21.03.2025 від відповідача надійшов відзив, відповідно до якого відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог. У відзиві містяться клопотання про витребування у Державного підприємства МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ оригіналу договору про надання послуг №04-17/131/22 від 04.12.2020 з додатковими угодами №1-3 до нього, клопотання про витребування у Державного підприємства МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ рішення ДПС України від 01.08.2023 №21023/6/99-00-06-01-02-06 та матеріали позову останнього до ЦМУ ДПС по роботі з великими платниками податків, ДПС України у справах №320/30211/23 й №320/50176/24 з усіма додатками та клопотання про зобов`язання Державного підприємства МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ надати відповіді на питання, наведені в п. 6.3 відзиву у формі заяви свідка не пізніше як за п`ять днів до підготовчого засідання.

24.03.2025 від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні на 01.04.2025 о 10 год. 30 хв. та в наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 26.03.2025 задоволено заяву позивача, ухвалено здійснювати проведення судового засідання 01.04.2025 о 10 год. 30 хв. у справі №908/405/25 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представника позивача та програмного забезпечення за посиланням vkz.court.gov.ua.

26.03.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач просив задовольнити позовні вимоги, задовольнити клопотання про витребування доказів та заяву про письмове опитування учасника справи.

01.04.2025 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких відповідач просив зобов`язати позивача надати відповіді на питання, наведені в п. 6.3 відзиву у формі заяви свідка не пізніше як за п`ять днів до підготовчого засідання, також просив не приймати до розгляду документи, які долучені позивачем до відповіді на відзив, відповідно до ст.ст.80, 118 ГПК України.

01.04.2025 від позивача надійшло клопотання про витребування доказів у Державної митної служби України та відповідача.

В судовому засіданні 01.04.2025 були присутні представники сторін в режимі відеоконференції, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами відеоконференцзв`язку.

Представник відповідача заявив усне клопотання про відкладення підготовчого засідання для подання додаткових доказів.

Суд повідомив про надходження від позивача клопотання про витребування доказів разом із позовом та клопотання про витребування доказів від 01.04.2025.

Представник відповідача повідомив про те, що відповідач ознайомлений з клопотання позивача про витребування доказів, яке було подано разом із позовом.

Представник позивача вирішення клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання залишив на розсуд суду.

З метою дотримання принципу рівності сторін та процесуальних прав усіх учасників справи, суд задовольнив клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання, ухвалив відкласти підготовче засідання на 29.04.2025 об 11 год. 00 хв., запропонувати сторонам завчасно надати письмові заперечення на заявлені іншою стороною клопотання.

22.04.2025 від відповідача надійшли заперечення на клопотання позивача про витребування доказів.

23.04.2025 від позивача надійшла заява, відповідно до якої позивач просив відмовити у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів та заяви про письмове опитування позивача. Також у заяві позивач просив задовольнити його клопотання про витребування доказів та заяву про письмове опитування учасника справи.

В судовому засіданні 29.04.2025 були присутні представники позивача та відповідача в режимі відеоконференції, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами відеоконференцзв`язку.

Представник позивача підтримав клопотання про витребування доказів від 17.02.2025, яке подано разом із позовом та клопотання про витребування доказів від 01.04.2025, просив витребувати у Державної митної служби України копії документів на перевезення вантажів судами через Державне підприємство МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ, що здійснювалось в рамках взаємовідносин між Державним підприємством МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ та Товариством з обмеженою відповідальністю МЕТІНВЕСТ-ШІППІНГ.

Представник позивача оголосив заяву про письмове опитування учасника справи, яка була подана разом із позовом.

Представник відповідача заперечив проти задоволення клопотань позивача про витребування доказів та заяви про опитування учасника справи, оголосив клопотання про витребування доказів, яке міститься у відзиві, просив витребувати в порядку ст. 91 ГПК України у Державного підприємства МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ оригінали доказів.

В обґрунтування клопотання відповідач посилався на те, що відповіді на зазначені питання матимуть важливе значення для повного та правильного вирішення спору по суті.

Представник позивача заперечив проти задоволення клопотань відповідача.

Суд оголосив перерву в судовому засіданні до 05.05.2025 об 11 год. 00 хв.

В судовому засіданні 05.05.2025 були присутні представники позивача та відповідача в режимі відеоконференції, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами відеоконференцзв`язку.

Розглянувши клопотання позивача, які були додані до позовної заяви про витребування доказів у Державної митної служби України та у відповідача від 17.02.2025 і про письмове опитування відповідача, суд дійшов висновку про повернення цих клопотань без розгляду на підставі ч. 4 ст. 170 ГПК України.

Розглянувши клопотання позивача про витребування доказів від 01.04.2025, суд дійшов висновку про залишення його без задоволення на підставі ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Розглянувши клопотання відповідача про витребування у позивача оригіналів доказів, суд залишив його без задоволення, оскільки в позовній заяві позивач з дотриманням вимог ч.5 ст. 91 ГПК України позивач обґрунтував неможливість подання до суду оригіналів договору про надання послуг №04-17/131/22 від 04.12.2020 з додатковими угодами №№1-3, а в частині витребування у позивача рішення ДПС України від 01.08.2023 №21023/6/99-00-06-01-02-06 та матеріалів позову Державного підприємства МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ до ЦМУ ДПС по роботі з великими платниками податків, ДПС України у справах №320/30211/23 та №320/50176/24 з усіма додатками, відповідач не зазначив, які саме обставини, що входять в предмет доказування у цій справі, можуть бути підтверджені вищезазначеними доказами, про витребування яких заявлено клопотання.

Розглянувши клопотання відповідача про зобов`язання позивача надати відповіді на питання наведені в п.6.3 відзиву, ухвалою суду від 05.05.2025 задоволено клопотання відповідача, зобов`язано позивача надати відповіді на зазначені питання, продовжено строк підготовчого провадження, відкладено підготовче засідання на 19.05.2025 о 10 год. 00 хв.

14.05.2025 від позивача надійшла заява свідка на виконання ухвали суду від 05.05.2025. Також від позивача надійшло клопотання про поновлення строку для подання клопотання про витребування доказів та про витребування доказів.

15.05.2025 від позивача надійшло клопотання про поновлення строку для подання заяви про письмове опитування учасника справи, заява про проведення письмового опитування відповідача.

19.05.2025 від відповідача надійшло клопотання про повторне зобов`язання позивача надати відповіді на питання, які містяться в п. 6.3 відзиву. Також від відповідача надійшли заперечення на клопотання про поновлення строку для подання клопотання про витребування та про витребування доказів та заперечення на клопотання про поновлення строку для подання заяви про письмове опитування учасника справи.

В судовому засіданні 19.05.2025 були присутні представники позивача та відповідача в режимі відеоконференції, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами відеоконференцзв`язку.

Представник позивача оголосив клопотання про поновлення строку для подання клопотання про витребування доказів, просив поновити строк та витребувати у Державної митної служби України копії документів на перевезення вантажів судами через Державне підприємство МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ, що здійснювалось в рамках взаємовідносин між Державним підприємством МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ та Товариством з обмеженою відповідальністю МЕТІНВЕСТ-ШІППІНГ.

Представник позивача також оголосив клопотання про поновлення строку для подання заяви про письмове опитування відповідача, просив поновити строк та провести письмове опитування відповідача.

Представник відповідача повідомив про подання заперечень на зазначені клопотання позивача, оголосив клопотання про повторне зобов`язання позивача надати відповіді на питання, які містяться в п. 6.3 відзиву. Зазначив, що в ухвалі суду від 05.05.2025 суд зобов`язав Державне підприємство МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ надати відповіді на 9 питань замість 10, як зазначено в п. 6.3 відзиву.

Ухвалою суду від 19.05.2025 виправлено описку, допущену в мотивувальній частині та в пункті 5 резолютивної частини ухвали Господарського суду Запорізької області від 05.05.2025 у справі №908/405/25, зобов`язано Державне підприємство МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ надати відповідь на питання: Чим підтверджується отримання позивачем майна, яке було об`єктом послуг, вартість яких відображена в дублікатах рахунків, які додано до позову?

Представник позивача заперечив проти задоволення клопотання відповідача про повторне опитування позивача.

Суд оголосив перерву в судовому засіданні до 26.05.2025 об 11 год. 30 хв.

19.05.2025 від позивача надійшла заява свідка, де позивач надав відповідь на питання на виконання ухвали суду від 19.05.2025.

19.05.2025 від відповідача надійшло клопотання про виправлення описки, відповідно до якого відповідач зазначив, що при обґрунтуванні клопотання ним було допущено описку, а саме: вказано договір про надання послуг №04-17/131/12 від 04.12.2020 з додатковими угодами №№1-4, замість вірного договору про надання послуг №04-17/131/22 від 04.12.2020 з додатковими угодами №№1-3.

В судовому засіданні 26.05.2025 були присутні представники позивача та відповідача в режимі відеоконференції, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами відеоконференцзв`язку.

Суд повідомив про надходження від відповідача клопотання про виправлення описки.

Розглянувши клопотання позивача про поновлення строку для подання клопотання про витребування доказів та про витребування доказів, суд дійшов висновку про його задоволення

Розглянувши клопотання позивача про поновлення строку для подання клопотання про витребування доказів та про витребування доказів, суд дійшов висновку про його задоволення, оскільки позивач не навів належного обґрунтування поважності причин пропуску строку встановленого законом.

Розглянувши клопотання відповідача про повторне зобов`язання позивача надати відповіді на питання, які містяться в п. 6.3, відзиву суд дійшов висновку про залишення його без задоволення, оскільки на виконання ухвал суду від 05.05.2025 та 19.05.2025 позивач надав відповідь на кожне питання по суті, а отже позивач виконав зазначені ухвали суду. У зв`язку з цим у суду відсутні підстави для повторного зобов`язання позивача надати відповіді на питання, які містяться в п. 6.3 відзиву.

Представник відповідача заявив усне клопотання на підставі ст. 91 ГПК України про витребування оригіналу флешки, на якій міститься файл з договором про надання послуг №04-17/31/22 від 04.12.2020. Заявив про намір подати вищезазначене клопотання в письмовій формі.

Представник позивача заперечив проти задоволення цього клопотання відповідача.

З метою дотримання принципу рівності сторін та процесуальних прав усіх учасників справи, для надання можливості відповідачу подати письмове клопотання про витребування доказу, а позивачу подати свої письмові заперечення, суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 03.06.2025 о 12 год. 00 хв.

Ухвалою від 30.05.2025 суд з власної ініціативи ухвалив виправити допущені описки, зазначивши в описовій, мотивувальній та резолютивній частинах ухвали Господарського суду Запорізької області від 26.05.2025 правильний номер договору про надання послуг №04-17/131/22 від 04.12.2020.

29.05.2025 від відповідача надійшло клопотання про витребування оригіналів доказів у позивача, а саме: флеш-накопичувальні пристрої (носії) чи інші портативні пристрої (носії), на яких знаходяться файли, з яких останнім виготовлено сканкопії договору про надання послуг №04-17/131/22 від 04.12.2020 з додатковими угодами №№ 1-3. Також у клопотанні відповідач просив визнати поважними причини пропуску строку та поновити строк для подання цього клопотання.

02.06.2025 від позивача надійшли заперечення на клопотання про витребування доказів, відповідно до яких позивач просив відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку, клопотання про витребування доказів залишити без розгляду. У разі поновлення строку для подання клопотання про витребування доказів відмовити у задоволенні клопотання про витребування доказів.

02.06.2025 від відповідача надійшла заява про часткову неможливість виконання ухвали суду від 26.05.2025, оскільки у відповідача відсутні витребувані докази.

В судовому засіданні 03.06.2025 були присутні представники позивача та відповідача в режимі відеоконференції, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами відеоконференцзв`язку.

Суд повідомив про надходження від відповідача клопотання про витребування оригіналів доказів у позивача.

Представник позивача заперечив проти задоволення клопотання відповідача про витребування оригіналів доказів у позивача.

Враховуючи посилання позивача на втрату оригіналу договору про надання послуг №04-17/131/22 від 04.12.2020 внаслідок збройної агресії російської федерації проти України та долучення до позовної заяви копії договору виготовленої з файлів, які збереглись на флеш-накопичувальних пристроях (носіях), а також виникнення у відповідача сумнівів щодо наявності зазначених файлів, суд ухвалою від 03.06.2025 продовжив пропущений строк, задовольнив клопотання відповідача про витребування оригіналів доказів у позивача, витребував у позивача флеш-накопичувальні пристрої (носії) чи інші портативні пристрої (носії), на яких знаходяться файли, з яких позивачем виготовлено сканкопії договору про надання послуг №04-17/131/22 від 04.12.2020 з додатковими угодами №№ 1-3.

З огляду на складність справи, для забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, а також враховуючи те, що від Державної митної служби України не надійшли витребувані докази, враховуючи задоволення клопотання про витребування доказів у позивача та сплив строку продовженого строку підготовчого провадження, суд ухвалив за власною ініціативою передати справу № 908/405/25 на розгляд колегії у складі трьох суддів Господарського суду Запорізької області.

Згідно з протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 06.06.2025 визначено склад колегії суддів для розгляду справи №908/405/25: головуючий суддя Мірошниченко М.В., судді: Горохов І.С., Педорич С.І.

Ухвалою від 10.06.2025 прийнято справу №905/405/25 до колегіального розгляду у складі трьох суддів господарського суду Запорізької області: головуючий суддя Мірошниченко М.В., судді: Горохов І.С., Педорич С.І., ухвалено здійснювати розгляд справи №908/405/25 спочатку, призначено підготовче засідання на 01.07.2025 об 11 год. 30 хв.

11.06.2025 від відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні 01.07.2025 об 11 год. 30 хв. та в наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

11.06.2025 від відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні 01.07.2025 об 11 год. 30 хв. та в наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 12.06.2025 задоволено заяву відповідача, ухвалено здійснювати проведення судового засідання 01.07.2025 об 11 год. 30 хв. у справі №908/405/25 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представника відповідача та програмного забезпечення за посиланням vkz.court.gov.ua.

13.06.2025 від Державної митної служби України надійшла інформація в електронному вигляді на виконання ухвали суду.

23.06.2025 від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні 01.07.2025 об 11 год. 30 хв. та в подальших судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 26.05.2025 задоволено заяву позивача, ухвалено здійснювати проведення судового засідання 01.07.2025 об 11 год. 30 хв. у справі №908/405/25 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представника позивача та програмного забезпечення за посиланням vkz.court.gov.ua.

23.06.2025 від відповідача надійшла заява про надання витребуваних судом документів, відповідно до якої відповідач просить приєднати до матеріалів справи №908/405/25 цю заяву та доданий до неї реєстр отриманих та виданих податкових накладних за період січень-березень, липень, вересень 2022 і врахувати їх при розгляді справи.

25.06.2025 від позивача надійшла заява по суті справи, в якій позивач зазначив, що інформація, зазначена позивачем у спірних рахунках та пред`явлена для оплати відповідачу підтверджується в тому числі документами, що надані Держмитслужбою. У зв`язку з тим, що документи митницею надані після пред`явлення позивачем позову, тільки при витребуванні їх судом, враховуючи, що позивачу не було відомо обсяг наданих документів та їх зміст, позивачем не було долучено рахунки, які є оплаченими відповідачем та з аналізу яких можна проаналізувати вантажні операції в повному обсязі, щоб зіставити їх з інформацією, наданою Держмитслужбою. У зв`язку з цим, керуючись ст. 80 ГПК України, позивач просить суд поновити строк для пред`явлення доказів та долучити рахунки, заборгованість по яким відсутня та не пред`являлась у позові.

Також 25.06.2025 від позивача надійшло клопотання про витребування доказів, відповідно до якого позивач просить поновити позивачу процесуальний строк для подання у справі № 908/405/25 клопотання про витребування доказів, витребувати у Державній митній службі України (, адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11 Г) копії документів чи інформацію з відповідних баз даних щодо перевезення вантажів суднами через державне підприємство Маріупольський морський торговельний порт (, юридична адреса станом на дати здійснення господарських операцій: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Адмірала Луніна, 99), митне оформлення товарів за якими не завершено, а саме щодо наступних вантажів та портових суден: SENATA, назва вантажу: вугілля, імпорт; дата заходу в порт 08.01.2022, дата виходу 11.01.2022 (з можливим номером декларації в роботі UA 700100/2022/959); TZAREVNA, назва вантажу: вапняк, кількість: 18500 т, імпорт; період лютий 2022 (21 лютого зайшло у Порт), дата початку обробки в порту 21.02.2022, дата закінчення обробки в порту 23.02.2022, що підтверджується зведеннями порту.

30.06.2025 до суду надійшло клопотання (сформовано позивачем в системі Електронний суд 27.06.2025), про долучення до матеріалів справи листа-відповіді Держмитслужби від 27.06.2025 № 19/19-02-04/8.19/3142 до клопотання позивача № 252/ВС як доказу самостійного вжиття позивачем заходів з отримання доказів.

Також 30.06.2025 від позивача надійшло клопотання про долучення диску на виконання ухвали суду.

В судовому засіданні 01.07.2025 були присутні в режимі відеоконференції представники позивача та відповідача, фіксування судового процесу здійснювалося за допомогою програмного забезпечення за посиланням vkz.court.gov.ua.

Суд повідомив, що від митного органу надійшли витребувані судом докази.

Представник позивача зауважив, що митна служба надала документи не в повному обсязі, а тільки по митним деклараціям, по яких завершено митне оформлення товарів. По двох митних деклараціях не надано інформації. Позивачу відмовили в наданні цієї інформації, оскільки вона є закритою. У зв`язку з цим позивач заявив клопотання про витребування доказів у митної служби щодо митних декларацій, за якими судно зайшло у порт, але не завершено митне оформлення вантажів. Просить поновити строк на подачу цього клопотання.

Представник відповідача повідомив, що ознайомлений з цим клопотанням, не заперечує проти його задоволення, вирішення цього клопотання покладає на розсуд суду. Звернувся із запитанням до представника позивача: яким доказом підтверджується, що судно заходило в порт.

Представник позивача підтвердив, що це підтверджується зведенням по Маріупольському порту, тільки вона збереглася у позивача.

Враховуючи те, що витребувані позивачем докази входять до предмету судового дослідження у справі і позивач обґрунтував неможливість надання цих доказів самостійно, суд задовольнив клопотання позивача: поновив строк на подачу клопотання про витребування доказів та ухвалив витребувати докази у Державної митної служби України.

Представник позивача повідомив, що на виконання ухвали суду про витребування доказів подано клопотання про долучення диску.

Суд долучив до матеріалів справи диск, оскільки він наданий за ухвалою суду.

Також суд повідомив, що позивачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи листа Державної митної служби України.

Представник позивача підтримав це клопотання, просив долучити до матеріалів справи лист Державної митної служби України, оскільки він підтверджує відмову Державної митної служби України в наданні інформації за раніше поданим позивачем клопотанням про витребування доказів (підтверджує вжиття позивачем заходів до самостійного отримання доказів).

Представник відповідача повідомив, що ознайомлений з цим доказом, не заперечує проти його долучення до матеріалів справи.

Суд задовольнив клопотання позивача і долучив лист Державної митної служби України до матеріалів справи.

Суд повідомив, що від позивача надійшла заява по суті справи, з`ясував у представника позивача правовий характер цієї заяви.

Представник позивача пояснив, що в цій заяві позивач виклав пояснення щодо отриманих документів від відповідача та Державної митної служби України, надав рахунки, які були оплачені відповідачем і не заявлені до стягнення.

Представник відповідача заперечив проти долучення цих рахунків до матеріалів справи, оскільки ці рахунки були у позивача до подання позову і докази їх оплати матеріали справи не містять. Позивач мав подати ці докази з позовом.

Суд з`ясував у представника позивача причини неподання цих рахунків із позовом.

Представник позивача пояснив, що необхідність надання цих доказів позивач дізнався з відповіді Державної митної служби України. Надав рахунки, виходячи з наданих Державною митною службою України документів, для того, щоб порівняти інформацію від Державної митної служби України та ту, яка є в матеріалах справи.

Суд залишив без задоволення заяву позивача про долучення рахунків, оскільки не встановив поважних причин неможливості своєчасного подання цих доказів.

Суд повідомив, що відповідачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи реєстру отриманих та виданих податкових накладних.

Представник відповідача підтримав це клопотання, докази надані на виконання ухвали суду.

Представник позивача не заперечив проти долучення цих доказів.

Суд долучив до матеріалів справи надані відповідачем докази, оскільки вони надані на виконання ухвали суду.

З огляду на те, що суд витребував у Державної митної служби України докази, питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні, суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 30.07.2025 о 11 год. 30 хв.

09.07.2025 від відповідача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, а саме: з диском та його вмістом, який долучено до клопотання позивача вих. №249/ВС від 24.06.2025, та зняття фотокопій.

21.07.2025 представник відповідача ознайомився зі змістом диску.

15.07.2025 від Державної митної служби України надійшла інформація в електронному вигляді на виконання ухвали суду.

16.07.2025 від відповідача надійшло клопотання про виготовлення та отримання копії диску з файлами, який долучено до клопотання позивача вих. №249/ВС від 24.06.2025.

21.07.2025 відповідач отримав копію диску з файлами, що підтверджується розпискою.

В судовому засіданні 30.07.2025 були присутні в режимі відеоконференції представники позивача та відповідача, фіксування судового процесу здійснювалося за допомогою програмного забезпечення за посиланням vkz.court.gov.ua.

Суд повідомив, що від митного органу надійшли витребувані судом докази.

Представники сторін заявили про відсутність інших доказів, окрім тих, які надані до матеріалів справи, відсутність заяв чи клопотань та про можливість закриття підготовчого провадження.

Ухвалою від 30.07.2025 закрито підготовче провадження у справі №908/405/25, призначено справу №908/405/25 до розгляду по суті на 21.08.2025 о 10 год. 00 хв. Ухвалено здійснювати проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представників сторін та програмного забезпечення за посиланням vkz.court.gov.ua.

19.08.2025 від відповідача надійшло клопотання визнати поважною причину пропуску строку на подання відповідачем доказів, поновити зазначений строк; приєднати надані з цим клопотанням докази до матеріалів справи та дати їм оцінку сукупно разом із іншими доказами; у разі, якщо суд дійде висновку про задоволення позову - зменшити розмір стягнення інфляційних втрат, 3% річних та пені відповідно до положень ст. 233 Господарського кодексу України, 551 Цивільного кодексу України на 99%.

20.08.2025 від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій

В судовому засіданні 21.08.2025 були присутні в режимі відеоконференції представники позивача та відповідача, фіксування судового процесу здійснювалося за допомогою програмного забезпечення за посиланням vkz.court.gov.ua.

Представник відповідача повідомив про подання клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, інші клопотання відсутні.

В судовому засіданні був досліджений наданий позивачем диск зі сканкопією договору та додаткових угод до нього.

Представник позивача просив позов задовольнити.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.

Суд проголосив вступну та резолютивну частину рішення: позов задовольнити, клопотання відповідача про зменшення розміру заявлених штрафних санкцій залишити без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

04.12.2020 Державним підприємством «Маріупольський морський торговельний порт» (далі Порт, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Шіппінг» (далі Експедитор, відповідач) укладено договір про надання послуг № 04-17/131/22 (далі договір).

Згідно з п. 1.1 договору Експедитор доручає, а Порт бере на себе обов`язки з перевалки з морських суден на залізничний, автомобільний або морський транспорт імпортних навалювальних вантажів Експедитора, а Експедитор, діючи як від свого імені, так і за дорученням і за рахунок Клієнта, зобов`язується прийняти та оплатити виконані Портом роботи та надані послуги.

Пунктом 1.5 договору визначено найменування та обсяг вантажу (узгоджені з Портом): імпорт: феросплави (феромарганець, феросилікомарганець) 5,00 тис.тн; вугілля 300,00 тис.тн.; вапняк 409,00 тис.тн. При необхідності перевалки додаткової кількості та найменування імпортних навалювальних вантажів сторони укладають додаткову угоду. Упаковка: навал. Платник: ТОВ «Метінвест-Шіппінг».

Згідно з п. 3.1 договору Порт зобов`язаний проводити обробку вантажів вантажовласника відповідно до норм, встановлених у Маріупольському порту, згідно наказу по Порту (п.п. 3.1.1 п. 3.1); здійснювати вивантаження імпортних вантажів з суден та їх завантаження в залізничні вагони (автотранспорт) за прямим варіантом («борт судна вагон (автотранспорт, річкові судна)»), або на склади Порту (п.п. 3.1.2.1 п. 3.1.2); при перевалці за варіантом «Борт-склад-вагон» забезпечувати складування та належне зберігання вантажу на складі Порту (п. 3.1.2.2 п. 3.1.2); здійснювати приймання вантажів від суден за коносаментами (п.п. 3.1.2.1 п. 3.1.2); забезпечувати зберігання вантажів, які завантажені у залізничні вагони та знаходяться на території Порту (п. п. 3.1.2.5 п. 3.1.2); надавати робочу силу для підготовки вагонів перед навантаженням, використовуючи матеріали Експедитора (п. 3.1.2.7. п. 3.1.2.); здійснювати інвентаризацію вантажів (п. 3.1.2.9 п 3.1.2) тощо.

До обов`язків відповідача належить, зокрема, своєчасно та в повному обсязі проводити розрахунки з Портом за надані послуги (виконані роботи) в порядку, передбаченому цим договором ( п. 3.2.2.15 п. 3.2.2).

Відповідно до п. 4.1 договору вартість робіт та послуг Порту визначається за діючими в Порту правилами, ставками і тарифами, закріпленими наказами по підприємству, на дату надання послуг (робіт). У випадку зміни таких тарифів й ставок, враховуючи фактори подорожчання, Порт зобов`язаний письмово повідомити про це Експедитора. Датою виконання робіт (послуг) є: дата складання коносаменту (штурманської розписки) при відвантаженні вантажів із порту на морський (річковий) транспорт; дата залізничної (автомобільної) накладної у випадку відвантаження вантажу із порту на залізничний (автомобільний) транспорт; дата генерального акту по прибуттю імпортного навалювального вантажу на склад Порту, відповідно до п. 4.2 договору.

Згідно із п. 4.3 договору Експедитор, діючі за дорученням і за рахунок Клієнта, оплачує порту:

- вартість вивантаження вантажів з судна, навантаження у залізничні вагони (платформи) чи автотранспорт, зберігання на складах Порту по діючим в Порту правилам і ставкам.

При цьому на момент укладання договору акордна ставка на:

- феросплави навалом у чушках імпорт еквівалент 9,3 долару США у національній валюті України за 1 тонну вантажу. При цьому 50 % від ставки еквівалент 4,65 долару США у національній валюті України за 1 тонну;

- феросплави навалом не в чушках імпорт еквівалент 8,0 долару США у національній валюті України за 1 тонну вантажу. При цьому 50 % від ставки 4,00 долару США у національній валюті України за 1 тонну;

- вугілля імпорт еквівалент 3,8 долару США у національній валюті України за 1 тонну вантажу. При цьому 50 % від ставку еквівалент 1,90 доларів США у національній валюті України за 1 тонну;

- вапняк, вапняк флюсовий імпорт еквівалент 4,8 доларів США у національній валюті України за 1 тонну. При цьому 50 % від ставки еквівалент 2,40 доларів США у національній валюті за 1 тонну.

Вартість відкритого зберігання 1 тони вантажу:

- 10 діб технологічного зберігання (без стягування плати);

- нормативне зберігання з 11 доби по 49 добу включно еквівалент 0,012 долару США у національній валюті України за 1 тонну добу;

- понаднормативне зберігання з 50 доби еквівалент 0,12 долару США у національній валюті України за 1 тонну-добу.

У зазначених вище ставках не врахований ПДВ.

Згідно з п. 4.3.2 договору стягування плати за перевантаження імпортних навалювальних вантажів проводиться тільки у два етапи та розподіляється наступним чином:

- перший етап: після закінчення вивантаження вантажу з судна - 50% від акордної ставки 1-ї категорії за виконання навантажувально-розвантажувальних робіт вантажів по кількості що вказано у генеральному акті;

- другий етап: після відвантаження вантажу з Порту - 50% від акордної ставки 1-ї категорії за виконання навантажувально-розвантажувальних робіт вантажів по кількості що вказано у перевізному документі (коносаменті, залізничній, авто-накладній).

Вартість зачищення причальної лінії, залізничних шляхів після завершення вивантаження судна, переставлення і розставлення залізничних вагонів, маневрових робіт силами та засобами Порту, інших робіт та послуг, що не входять до акордної ставки - згідно додаткових тарифів Порту на день виконання робіт (надання послуг) (п. 4.3.3 договору).

Вартість зберігання вантажів, які завантажені у залізничні вагони згідно рознарядок, на території Порту до моменту передачі цих вантажів на залізницю згідно калькуляції Порту (п. 4.3.4 договору).

Вартість матеріалів для підготування вагонів до навантаження - за фактичними витратами (за ціною матеріалів, встановленої в Порту) (п. 4.3.5 договору).

Також згідно з п. 4.3.6 договору ТОВ відшкодовує витрати Порту, сплачені залізниці, а саме:

- витрати за подання та відведення вагонів, платформ (з урахуванням витрат Порту), маневрові роботи силами та засобами залізниці, вартість зважування вагонів з вантажем залізницею від Порту - за ставками, встановленими залізницею (вартість цих витрат визначається відповідними прейскурантами залізниці на підставі законодавчих актів України);

- витрати щодо сплати за користування вагонами з вантажем, додаткову роботу маневрового локомотиву, не пов`язану з подачею та прибиранням вагонів, виходячи з фактично понесених витрат.

При цьому розрахунки за цими видами платежів між Портом та Експедитором проводяться за підсумками роботи за місяць.

Крім того, відповідно до п. 4.3.7 договору Експедитор сплачує станції "Маріуполь - Порт":

- витрати, пов`язані із зважуванням та дозуванням порожніх та навантажених вагонів, інші платежі - за ставками, встановленими залізницею;

- можливі витрати щодо сплати за користування рухомого складу з вантажем, що виникли з причин, вказаних в п.п.3.2.2.7, 3.2.2.8, 3.2.2.11, а також невиконанням п.3.2.2.9.

Відповідно до пп. 4.3.8, 4.3.9, 4.3.10 договору відповідач сплачує Порту вартість робіт по натурній та документальній інвентаризації, згідно калькуляції Порту, вартість за виїзд вантажного автотранспорту з комерційними вантажами з території Порту, згідно тарифів Порту, вартість інших робіт та послуг - за окремим договором, угодою або заявками за окрему плату.

Відповідно до п. 4.4 договору оплата послуг Порту проводиться за виставленим Портом рахунками з додаванням підтверджуючих документів. При цьому рахунки виставляються впродовж 5-ти банківських днів з дати оформлення відповідних документів Портом. За домовленістю сторін Експедитор проводить авансові платежі Порту у розмірах, які вказані у виставлених Портом рахунках (п. 4.5 договору).

Згідно із п. 4.6 договору оплата рахунків проводиться Експедитором впродовж 20-ти банківських днів з моменту отримання рахунку з доданими підтверджуючими документами (за умови відсутності заперечень до розрахунків Порту).

Відповідно до додаткової угоди № 1 від 12.01.2021 до договору № 04-17/131/22 від 04.12.2020 пункт 4.6 розділу 4 («Ціна договору, умови та порядок розрахунків») договору викладено у наступній редакції: « 4.6. Оплата рахунків проводиться Експедитором впродовж 40-ка календарних днів з моменту отримання рахунку з доданими підтверджуючими документами (за умови відсутності заперечень до розрахунків Порту)». Пунктом 2 додаткової угоди від 12.01.2021 визначено, що умови цієї додаткової угоди розповсюджуються на правовідносини сторін з 12.01.2021.

Відповідно до додаткової угоди № 2 від 01.02.2021 до договору № 04-17/131/22 від 04.01.2020 другий абзац п. 5.4 розділу 5 («Відповідальність сторін (загальні умови)» викладено у наступній редакції: «Сторона, яка не виконує своїх зобов`язань внаслідок дії форс-мажорних обставин, повинна протягом 10 календарних днів повідомити іншу сторону про такі обставини і про їх вплив на виконання зобов`язань по договору».

Додатковою угодою № 3 від 13.12.2021:

- пункт 1.5 розділу 1 («Предмет та загальні характеристики договору») цього договору, що стосується найменування і обсягу вантажу викладено у наступній редакції: «Найменування та обсяг вантажу (узгодженого з Портом): імпорт: феросплави 30,00 тис.тн., вугілля 100,00 тис.тн., вапняк 409,00 тис.тн.»;

- пункт 6.1. розділу 6 («Строк дії договору») цього договору викладено у наступній редакції: «Цей договір набуває чинності з 01.01.2021 та діє до 31.12.2022, а в частині розрахунків та стягнення штрафних санкцій за порушення, що мали місце під час дії договору до повного виконання сторонами зобов`язань за даним договором»;

- викладено у іншій редакції Розділ 9 («Застереження про добропорядність») «Антикорупційні застереження»;

- розділ 10 («Місцезнаходження та платіжні реквізити сторін») в частині, що стосується місцезнаходження та податкових реквізитів Порту, викладено у наступній редакції: « 87510, Донецька обл., м. Маріуполь, пр. Луніна, б. 99, ІПН 92, витяг № 034 з реєстру платників податку на додану вартість».

Враховуючи зазначені вище умови договору, Порт надавав відповідачу відповідні послуги та виставляв рахунки за описаними правовідносинами, а саме:

- відвантаження імпортного вантажу;

- зберігання вантажу;

- в`їзд (виїзд) на територію (з території) з комерційними вантажами;

- зважування вантажів;

- переміщення вагонів та платформ тепловозом порту;

- подання та прибирання вагонів тепловозом станції;

- зачистка суднових приміщень, вагонів;

- захисне маркування вантажів;

- робота, пов`язана з обладнанням транспортних засобів (під навантаження вантажу, супроводжування вантажу) укрутка люків, вагонів, дороботка поліетиленом;

- вартість матеріалів при обладнанні.

Позивач вказує, що до 24.02.2022 відповідач оплачував надані рахунки у встановлені договором строки.

Рахунки, строки по оплати за якими прийшлись на період після 24.02.2022, відповідач не оплатив, а саме: № 62 від 03.01.2022 на суму 89 529,42 грн., № 70 від 04.01.2022 на суму 12 603,31 грн., № 72 від 04.01.2022 на суму 160 397,24 грн., № 71 від 04.01.2022 на суму 827,51 грн., № 73 від 04.01.2022 на суму 55 289,54 грн., № 80 від 05.01.2022 на суму 7 439,80 грн., № 78 від 05.01.2022 на суму 95 127,72 грн., № 81 від 05.01.2022 на суму 1 138,63 грн., №79 від 05.01.2022 на суму 69 982,31 грн., № 86 від 06.01.2022 на суму 2 082,19 грн., № 87 від 06.01.2022 на суму 91 531,19 грн., № 85 від 06.01.2022 на суму 851 813,12 грн., № 96 від 06.01.2022 на суму 38 573,16 грн., № 105 від 06.01.2022 на суму 4 268,50 грн., № 100 від 06.01.2022 на суму 98 846,36 грн., № 89 від 07.01.2022 на суму 1 249,32 грн., № 88 від 07.01.2022 на суму 141 502,04 грн., № 107 від 07.01.2022 на суму 2 082,19 грн., № 106 від 07.01.2022 на суму 256 850,03 грн., № 90 від 08.01.2022 на суму 1 145,21 грн., № 91 від 08.01.2022 на суму 78 433,54 грн., № 113 від 08.01.2022 на суму 1 769,87 грн., № 116 від 08.01.2022 на суму 23 313,37 грн., № 117 від 08.01.2022 на суму 52 726,63 грн., № 93 від 09.01.2022 на суму 208,22 грн., № 92 від 09.01.2022 на суму 14 266,66 грн., № 121 від 09.01.2022 на суму 1 873,98 грн., № 119 від 09.01.2022 на суму 11 664,90 грн., № 118 від 09.01.2022 на суму 104 643,30 грн., № 95 від 09.01.2022 на суму 775 190,87 грн., № 94 від 09.01.2022 на суму 37 107,88 грн., № 130 від 10.01.2022 на суму 938,44 грн., № 133 від 10.01.2022 на суму 64 437,71 грн., № 131 від 10.01.2022 на суму 1 355,53 грн., № 132 від 10.01.2022 на суму 4 111,84 грн., № 180 від 10.01.2022 на суму 83 377,82 грн.,№ 192 від 11.01.2022 на суму 157 377,83 грн., № 187 від 11.01.2022 на суму 4 275,44 грн., № 188 від 11.01.2022 на суму 5 964,64 грн., № 191 від 11.01.2022 на суму 78 397,09 грн., № 186 від 11.01.2022 на суму 208,56 грн., № 199 від 12.01.2022 на суму 6 270,01 грн., № 200 від 12.01.2022 на суму 82 786,14 грн., № 198 від 12.01.2022 на суму 417,26 грн., № 201 від 12.01.2022 на суму 14 446,44 грн., № 204 від 12.01.2022 на суму 127 435,38 грн., № 196 від 12.01.2022 на суму 1 877,68 грн., № 197 від 12.01.2022 на суму 2 294,94 грн., № 203 від 12.01.2022 на суму 115 914,61 грн., № 202 від 12.01.2022 на суму 81 898,07 грн., № 220 від 13.01.2022 на суму 3 257,05 грн., № 224 від 13.01.2022 на суму 179 965,45 грн., № 227 від 13.01.2022 на суму 50 949,48 грн., № 221 від 13.01.2022 на суму 315,20 грн., № 222 від 13.01.2022 на суму 696,76 грн., № 223 від 13.01.2022 на суму 9 239,69 грн., № 225 від 13.01.2022 на суму 140 613,02 грн., № 219 від 13.01.2022 на суму 2 521,58 грн., № 226 від 13.01.2022 на суму 11 602,50 грн., № 239 від 14.01.2022 на суму 1 788,05 грн., № 234 від 14.01.2022 на суму 101 193,31 грн., № 238 від 14.01.2022 на суму 210,36 грн., № 233 від 14.01.2022 на суму 14 674,55 грн., № 237 від 14.01.2022 на суму 266,15 грн., № 231 від 14.01.2022 на суму 3 545,18 грн., № 240 від 14.01.2022 на суму 3 155,39 грн., № 235 від 14.01.2022 на суму 180 129,74 грн., № 241 від 14.01.2022 на суму 315,54 грн., № 236 від 14.01.2022 на суму 17 222,28 грн., № 242 від 14.01.2022 на суму 525,90 грн., № 248 від 15.01.2022 на суму 7 152,20 грн., № 250 від 15.01.2022 на суму 323 638,33 грн., № 247 від 15.01.2022 на суму 420,72 грн., № 249 від 15.01.2022 на суму 23 427,85 грн., № 246 від 15.01.2022 на суму 631,08 грн., № 280 від 15.01.2022 на суму 145 130,89 грн., № 245 від 15.01.2022 на суму 736,26 грн., № 257 від 16.01.2022 на суму 105,18 грн., № 260 від 16.01.2022 на суму 2 662,42 грн., № 256 від 16.01.2022 на суму 525,90 грн., № 259 від 16.01.2022 на суму 105 287,82 грн., № 258 від 16.01.2022 на суму 3 996,82 грн., № 281 від 16.01.2022 на суму 192 788,82 грн., № 282 від 16.01.2022 на суму 946,62 грн., № 284 від 17.01.2022 на суму 5 533,25 грн., № 289 від 17.01.2022 на суму 1 059,91 грн., № 283 від 17.01.2022 на суму 210 697,91 грн., № 287 від 17.01.2022 на суму 317,98 грн., № 288 від 17.01.2022 на суму 106,00 грн., № 309 від 18.01.2022 на суму 1 312 060,03 грн., № 320 від 18.01.2022 на суму 173 541,82 грн., № 321 від 18.01.2022 на суму 32 088,73 грн., № 310 від 18.01.2022 на суму 213,28 грн., № 311 від 18.01.2022 на суму 1 492,94 грн., № 322 від 18.01.2022 на суму 43 841,44 грн., № 335 від 19.01.2022 на суму 324 947,26 грн., № 324 від 19.01.2022 на суму 1 508,23 грн., № 350 від 22.01.2022 на суму 619,27 грн., № 351 від 21.01.2022 на суму 7 649,84 грн., № 356 від 22.01.2022 на суму 9 023,09 грн., № 357 від 22.01.2022 на суму 111 462,71 грн., № 359 від 22.01.2022 на суму 238 165,19 грн., № 355 від 22.01.2022 на суму 4 296,12 грн., № 358 від 22.01.2022 на суму 1 623,29 грн., № 362 від 23.01.2022 на суму 966,62 грн., № 361 від 23.01.2022 на суму 104 957,62 грн., № 363 від 23.01.2022 на суму 8 988,28 грн., № 408 від 23.01.2022 на суму 111 032,77 грн., № 412 від 24.01.2022 на суму 98 772,65 грн., № 422 від 24.01.2022 на суму 1 503,35 грн., № 424 від 24.01.2022 на суму 2 311,03 грн., № 411 від 24.01.2022 на суму 28 548,44 грн., № 437 від 25.01.2022 на суму 5 801,68 грн., № 435 від 25.01.2022 на суму 71 664,95 грн., № 438 від 25.01.2022 на суму 215,20 грн., № 436 від 25.01.2022 на суму 14 024,89 грн., № 453 від 26.01.2022 на суму 4 202,32 грн., № 450 від 26.01.2022 на суму 51 893,75 грн., № 452 від 26.01.2022 на суму 2 500,12 грн., № 451 від 26.01.2022 на суму 99 325,82 грн., № 473 від 27.01.2022 на суму 987,25 грн., № 471 від 27.01.2022 на суму 12 249,11 грн., № 474 від 27.01.2022 на суму 546,01 грн., № 475 від 27.01.2022 на суму 100 306,31 грн., № 481 від 28.01.2022 на суму 1 648,84 грн., № 480 від 28.01.2022 на суму 65 567,12 грн., № 483 від 29.01.2022 на суму 1 868,68 грн., № 484 від 29.01.2022 на суму 166 965,61 грн., № 488 від 30.01.2022 на суму 306,11 грн., № 490 від 30.01.2022 на суму 3 852,41 грн., № 489 від 30.01.2022 на суму 439,69 грн., № 491 від 30.01.2022 на суму 29 057,65 грн., № 496 від 31.01.2022 на суму 7 333,78 грн., № 524 від 31.01.2022 на суму 327,44 грн., № 550 від 01.02.2022 на суму 14 300,82 грн., № 558 від 02.02.2022 на суму 2 147,64 грн., № 573 від 02.02.2022 на суму 58 126,45 грн., № 583 від 03.02.2022 на суму 1 614,68 грн., № 611 від 03.02.2022 на суму 195 718,88 грн., № 691 від 09.02.2022 на суму 1 707 241,76 грн., № 692 від 09.02.2022 на суму 64 008,13 грн., № 800 від 10.02.2022 на суму 164 505,00 грн., № 763 від 10.02.2022 на суму 1 273,18 грн., № 765 від 12.02.2022 на суму 8 710,43 грн., № 764 від 12.02.2022 на суму 107 649,96 грн., № 767 від 12.02.2022 на суму 2 325,49 грн., № 770 від 13.02.2022 на суму 2 458,68 грн., № 766 від 13.02.2022 на суму 21 736,42 грн., № 813 від 13.02.2022 на суму 268 634,59 грн., № 768 від 13.02.2022 на суму 5 496,62 грн., № 769 від 13.02.2022 на суму 399 310,22 грн., № 801 від 14.02.2022 на суму 15 093,74 грн., № 814 від 14.02.2022 на суму 186 508,84 грн., № 802 від 14.02.2022 на суму 3 295,52 грн., № 815 від 14.02.2022 на суму 216 917,10 грн., № 833 від 14.02.2022 на суму 285 100,16 грн., № 803 від 14.02.2022 на суму 2 338,76 грн., № 845 від 15.02.2022 на суму 6 881,66 грн., № 844 від 15.02.2022 на суму 84 991,52 грн., № 846 від 15.02.2022 на суму 1 190,27 грн., № 843 від 15.02.2022 на суму 191 033,27 грн., № 850 від 16.02.2022 на суму 1 927,72 грн., № 856 від 16.02.2022 на суму 41 877,97 грн., № 869 від 17.02.2022 на суму 1 704,54 грн., № 874 від 17.02.2022 на суму 196 545,52 грн., № 870 від 18.02.2022 на суму 1 502,39 грн., № 875 від 18.02.2022 на суму 99 322,94 грн., № 871 від 19.02.2022 на суму 2 468,21 грн., № 877 від 19.02.2022 на суму 164 187,12 грн., № 872 від 20.02.2022 на суму 858,50 грн., № 878 від 20.02.2022 на суму 57 041,75 грн., № 938 від 22.02.2022 на суму 11 170,52 грн., № 939 від 23.02.2022 на суму 40 025,29 грн.

Загальна сума коштів, яка підлягала сплаті відповідачем на користь порту за цими рахунками складала 13 562 557,70 грн. Рахунок № 62 від 03.01.2022 на суму 89 529,42 грн. сплачено відповідачем частково у розмірі 17 151,85 грн. за рахунок авансових платежів, заборгованість за вказаним рахунком становить 72 377,56 грн. Неоплаченими залишились 173 рахунки за договором на загальну суму 13 545 405,84 грн.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на всій території України з 24.02.2022 введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово продовжувався та досі діє.

Як вказує позивач, у зв`язку з тимчасовою окупацією та встановленням контролю на території підприємства збройними формуваннями РФ та окупаційною адміністрацією РФ, ризиком для життя та здоров`я працівників, Маріупольський порт призупинив свою діяльність в Маріупольському районі.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004, вся територія Маріупольського району з 05.03.2022 є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України.

На підтвердження того, що Порт втратив майно та документи, була подана офіційна заява про вчинення злочину до правоохоронних органів, що стало підставою для внесення відомостей, викладених у заяві до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.11.2022 за №0006282, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.438 КК України. У подальшому, Донецькою обласною прокуратурою було винесено Постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань в одне провадження, яке зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000023 від 24.02.2022.

Зазначене свідчить про втрату Портом усіх документів, в тому числі тих, що підтверджують вручення неоплачених рахунків за договором.

З метою досудового врегулювання відносин позивач звертався до відповідача з листами про необхідність погашення заборгованості: лист від 12.07.2022 № 51вс, від 06.09.2022 №115вс. Також 05.12.2022 позивач звернувся до відповідача з претензією № 173 щодо сплати заборгованості за надані послуги, в тому числі за договором № 04-17/131/22 від 04.12.2020. Відповідно до поштового повідомлення лист отримано 14.12.2022.

Позивачем не отримано відповідь на претензію, заборгованість відповідачем не сплачено.

29.07.2024 позивач знову звернувся до відповідача з претензією № 389/ВС про сплату заборгованості за договором № 04-17/131/22 у сумі 13 545 405,84 грн., до якої було додано дублікати всіх перелічених вище рахунків. Вказану претензію отримано відповідачем 01.08.2024, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції, проте станом на момент звернення до суду відповідь на претензію не надано, заборгованість не сплачено.

Враховуючи умови щодо оплати рахунків, визначених п. 4.6 договору в редакції додаткової угоди № 1 від 12.01.2021 до договору (40 календарних днів з моменту отримання рахунку з доданими підтверджуючими документами) та неможливість доведення вручення їх до 24.02.2022, позивач вважає, що починаючи з 11.09.2024 має місце прострочення виконання відповідачем зобов`язань за договором.

На підставі вказаних обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання послуг № 04-17/131/22 від 04.12.2020 в розмірі 16385121,38 грн., з яких: сума основного боргу - 13545405,84 грн., пеня за період з 11.09.2024 по 16.02.2,63 грн., 3% річних за період з 11.09.2024 по 16.02.2025 176677,20 грн., інфляційні втрати за період з 11.09.2024 по 16.02.2025 - 1089548,71 грн.

Спірні правовідносини сторін є господарськими та врегульовані договором про надання послуг № 04-17/131/22 від 04.12.2020.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку є зобов`язанням.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 4.6 розділу 4 договору в редакції додаткової угоди № 1 від 12.01.2021 оплата рахунків проводиться Експедитором впродовж 40-ка календарних днів з моменту отримання рахунку з доданими підтверджуючими документами (за умови відсутності заперечень до розрахунків Порту)».

Відповідач отримав дублікати усіх спірних рахунків 01.08.2024 разом із претензію позивача від 29.07.2024 № 389/ВС про сплату заборгованості в сумі 13 545 405,84 грн.

Враховуючи викладене, відповідач мав оплатити рахунки впродовж 40-ка календарних днів з моменту їх отримання, тобто до 10.09.2024 включно, а з 11.09.2024 має місце прострочення виконання відповідачем зобов`язань за договором.

За приписами ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Позивачем доведено факт надання відповідачу послуг на загальну суму 13 545 405,84 грн. та виставлення рахунків на їх оплату, строк оплати яких сплив 10.09.2024.

Відповідач не надав доказів оплати заборгованості в сумі 13 545 405,84 грн.

Заперечення відповідачем наявності договірних правовідносин між сторонами, які виникли на підставі договору № 04-17/131/22 від 04.12.2020 у редакції, яка долучена до позовної заяви, спростовуються наданими позивачем на підтвердження наявних правовідносин між сторонами копією договору № 04-17/131/22 від 04.12.2020 та додаткових угод до вказаного договору № 1 від 12.01.2021, № 2 від 01.02.2021, № 3 від 13.12.2021, укладених сторонами, які містять усі необхідні обов`язкові реквізити. Зазначений договір та додаткові угоди до нього підписано керівником відповідача та скріплений печаткою відповідача.

Щодо наявності підпису сторін тільки на останній сторінці договору, то ані договором, ані нормами чинного законодавства України, ані усталеною практикою сторін при укладанні договору, не передбачено проставляння підпису керівника на кожній сторінці договору.

Одночасно позивачем долучено до позовної заяви докази, які свідчать, що оригінал цього договору та додаткових угод до договору не могли зберегтись у позивача через активні бойові дії, які мали місце за місцезнаходженням позивача у м. Маріуполь в період з 24.02.2022, та знищення майна підприємства.

Сама по собі втрата позивачем оригіналу договору не може ставити під сумнів факт існування цього договору у певній редакції, а враховуючи наявність у позивача копії такого договору (який є двостороннім документом, що складався за участі відповідача) не може ставити під сумнів його умови, з огляду на презумпцію правомірності правочину, встановлену статтею 204 Цивільного кодексу України, та відсутністю в матеріалах справах доказів того, що долучена до позовної заяви копія договору не відповідає редакції оригіналу такого договору (зокрема, щодо погодження сторонами інших умов договору).

Позивачем надано суду для дослідження сканкопію договору № 04-17/131/22 від 04.12.2020 з додатковими угодами № 1 від 12.01.2021, № 2 від 01.02.2021, № 3 від 13.12.2021, з якої були виготовлені паперові копії договору та додаткових угод до нього, які надані суду з позовною заявою.

При відкритті файлу з назвою «договор 22», який збережено у форматі Adobe Acrobat Documentкий, з властивостей документа вбачається, що він створений 21.01.2021. При цьому датою договору є 04.12.2020.

Те саме прослідковується з файлів з додатковими угодами.

Так, датою створення/збереження файлу з додатковою угодою № 1 від 12.01.2021 є 25.01.2021, тобто після підписання даної угоди.

Датою створення/збереження файлу з додатковою угодою № 2 від 01.02.2021 є 24.02.2021, тобто після підписання даної угоди.

Датою створення/збереження файлу з додатковою угодою № 3 від 13.12.2021 є 10.02.2021, тобто після підписання даної угоди.

З викладеного вбачається, що сканкопії договору та додаткових угоди були зроблені/збережені після узгодження та підписання договору та додаткових угод, проставляння на них усіх необхідних реквізитів, відповідають наданим позивачем до матеріалів справи копіям цих документів. Іншої редакції договору та додаткових угод суду не надано.

Згідно з пунктом 6.1 договору договір набуває чинності з 01.01.2021 та діє по 31.12.2021, а в частині розрахунків та стягнення штрафних санкцій за порушення, що мали місце під час дії договору до повного виконання сторонами зобов`язань за даним договором.

Відповідно до додаткової угоди № 3 від 13.12.2021 до договору № 04-17/131/22, п. 6.1 розділу 6 договору цей договір набуває чинності з 01.01.2021 та діє до 31.12.2022, а в частині розрахунків та стягнення штрафних санкцій за порушення, що мали місце під час дії договору до повного виконання сторонами зобов`язань за даним договором.

Рахунки, за якими пред`явлена до стягнення заборгованість у даній справі, сформовано за період надання послуг січень 2022 року лютий 2022, тобто в межах строку дії договору.

Крім того, долучені позивачем до матеріалів справи копії платіжних доручень за період з 01.11.2021 по 21.02.2022, за якими відповідач здійснював оплату на користь позивача, містять призначення платежу: за послуги за договором № 04-17/131/22 від 04.12.2020, що свідчить про наявність господарських правовідносин між сторонами за цим договором.

Заперечення відповідачем факту надання позивачем послуг спростовуються наступним.

Спірні господарські операції відображені у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних. Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Позивачем складено податкові накладні за усіма операціями, за якими виставлено вище зазначені рахунки. Усі податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановленому законом порядку та прийняті відповідачем:

рахунок № 62 від 03.01.2022 податкова накладна (далі - ПН) № 24 від 03.01.2022 номер в ЄРПН (далі ЄРПН) ;

рахунок № 70 від 04.01.2022 ПН № 33 від 04.01.2022 ЄРПН ;

рахунок № 72 від 04.01.2022 ПН № 34 від 04.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 71 від 04.01.2022 ПН №33 від 04.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 73 від 04.01.2022 - ПН №35 від 04.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 80 від 05.01.2022 ПН № 39 від 05.01.2022 ЄРПН ;

рахунок № 78 від 05.01.2022 ПН № 37 від 05.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 81 від 05.01.2022 ПН №40 від 05.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 79 від 05.01.2022 - ПН №38 від 05.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 86 від 06.01.2022 - ПН №54 від 06.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 87 від 06.01.2022 - ПН №55 від 06.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 85 від 06.01.2022 - ПН №53 від 06.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 96 від 06.01.2022 - ПН №56 від 06.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 105 від 06.01.2022 - ПН №88 від 06.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 100 від 06.01.2022 - ПН №83 від 06.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 89 від 07.01.2022 - ПН №58 від 07.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 88 від 07.01.2022 - ПН №57 від 07.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 107 від 07.01.2022 - ПН №93 від 07.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 106 від 07.01.2022 - ПН №92 від 07.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 90 від 08.01.2022 - ПН №59 від 08.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 91 від 08.01.2022 - ПН №60 від 08.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 113 від 08.01.2022 - ПН №99 від 08.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 116 від 08.01.2022 - ПН №102 від 08.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 117 від 08.01.2022 - ПН №103 від 08.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 93 від 09.01.2022 - ПН №62 від 09.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 92 від 09.01.2022 - ПН №61 від 09.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 121 від 09.01.2022 - ПН №107 від 09.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 119 від 09.01.2022 - ПН №105 від 09.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 118 від 09.01.2022 - ПН №104 від 09.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 95 від 09.01.2022 - ПН №64 від 09.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 94 від 09.01.2022 - ПН №63 від 09.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 130 від 10.01.2022 - ПН №110 від 10.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 133 від 10.01.2022 - ПН №113 від 10.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 131 від 10.01.2022 - ПН №111 від 10.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 132 від 10.01.2022 - ПН №112 від 10.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 180 від 10.01.2022 - ПН №138 від 10.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 192 від 11.01.2022 - ПН №148 від 11.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 187 від 11.01.2022 - ПН №143 від 11.01.2022 - ЄРПН 900339990;

рахунок № 188 від 11.01.2022 - ПН №144 від 11.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 191 від 11.01.2022 - ПН №147 від 11.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 186 від 11.01.2022 - ПН №142 від 11.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 199 від 12.01.2022 - ПН №163 від 12.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 200 від 12.01.2022 - ПН №164 від 12.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 198 від 12.01.2022 - ПН №162 від 12.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 201 від 12.01.2022 - ПН №165 від 12.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 204 від 12.01.2022 - ПН №168 від 12.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 196 від 12.01.2022 - ПН №160 від 12.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 197 від 12.01.2022 - ПН №161 від 12.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 203 від 12.01.2022 - ПН №167 від 12.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 202 від 12.01.2022 - ПН №166 від 12.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 220 від 13.01.2022 - ПН №191 від 13.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 224 від 13.01.2022 - ПН №195 від 13.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 227 від 13.01.2022 - ПН №198 від 13.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 221 від 13.01.2022 - ПН №192 від 13.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 222 від 13.01.2022 - ПН №193 від 13.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 223 від 13.01.2022 - ПН №194 від 13.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 225 від 13.01.2022 - ПН №196 від 13.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 219 від 13.01.2022 - ПН №190 від 13.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 226 від 13.01.2022 - ПН №197 від 13.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 239 від 14.01.2022 - ПН №210 від 14.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 234 від 14.01.2022 - ПН № 205 від 14.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 238 від 14.01.2022 - ПН №209 від 14.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 233 від 14.01.2022 - ПН №204 від 14.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 237 від 14.01.2022 - ПН №208 від 14.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 231 від 14.01.2022 - ПН №202 від 14.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 240 від 14.01.2022 - ПН №211 від 14.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 235 від 14.01.2022 - ПН №206 від 14.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 241 від 14.01.2022 - ПН №212 від 14.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 236 від 14.01.2022 - ПН №207 від 14.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 242 від 14.01.2022 - ПН №213 від 14.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 248 від 15.01.2022 - ПН №219 від 15.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 250 від 15.01.2022 - ПН №221 від 15.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 247 від 15.01.2022 - ПН №218 від 15.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 249 від 15.01.2022 - ПН №220 від 15.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 246 від 15.01.2022 - ПН №217 від 15.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 280 від 15.01.2022 - ПН №250 від 15.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 245 від 15.01.2022 - ПН №216 від 15.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 257 від 16.01.2022 - ПН №228 від 16.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 260 від 16.01.2022 - ПН №231 від 16.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 256 від 16.01.2022 - ПН №227 від 16.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 259 від 16.01.2022 - ПН №230 від 16.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 258 від 16.01.2022 - ПН №229 від 16.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 281 від 16.01.2022 - ПН №256 від 16.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 282 від 16.01.2022 - ПН №257 від 16.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 284 від 17.01.2022 - ПН №259 від 17.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 289 від 17.01.2022 - ПН №264 від 17.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 283 від 17.01.2022 - ПН №258 від 17.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 287 від 17.01.2022 - ПН №262 від 17.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 288 від 17.01.2022 - ПН №263 від 17.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 309 від 18.01.2022 - ПН №282 від 18.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 320 від 18.01.2022 - ПН №311 від 18.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 321 від 18.01.2022 - ПН №312 від 18.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 310 від 18.01.2022 - ПН №283 від 18.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 311 від 18.01.2022 - ПН №284 від 18.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 322 від 18.01.2022 - ПН №313 від 18.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 335 від 19.01.2022 - ПН №324 від 19.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 324 від 19.01.2022 - ПН №317 від 19.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 350 від 21.01.2022 - ПН №343 від 21.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 351 від 21.01.2022 - ПН №344 від 21.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 357 від 22.01.2022 - ПН №351 від 22.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 359 від 22.01.2022 - ПН №353 від 22.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 355 від 22.01.2022 - ПН №349 від 22.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 358 від 22.01.2022 - ПН №352 від 22.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 362 від 23.01.2022 - ПН №356 від 23.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 361 від 23.01.2022 - ПН №355 від 23.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 363 від 23.01.2022 - ПН №357 від 23.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 408 від 23.01.2022 - ПН №377 від 23.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 412 від 24.01.2022 - ПН №381 від 24.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 422 від 24.01.2022 - ПН №386 від 24.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 424 від 24.01.2022 - ПН №388 від 24.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 411 від 24.01.2022 - ПН №380 від 24.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 437 від 25.01.2022 - ПН №411 від 25.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 435 від 25.01.2022 - ПН №409 від 25.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 438 від 25.01.2022 - ПН №412 від 25.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 436 від 25.01.2022 - ПН №410 від 25.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 453 від 26.01.2022 - ПН №428 від 26.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 450 від 26.01.2022 - ПН №425 від 26.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 452 від 26.01.2022 - ПН №427 від 26.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 451 від 26.01.2022 - ПН №426 від 26.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 473 від 27.01.2022 - ПН №444 від 27.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 471 від 27.01.2022 - ПН №442 від 27.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 474 від 27.01.2022 - ПН №445 від 27.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 475 від 27.01.2022 - ПН №446 від 27.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 481 від 28.01.2022 - ПН №453 від 28.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 480 від 28.01.2022 - ПН №452 від 28.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 483 від 29.01.2022 - ПН №455 від 29.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 484 від 29.01.2022 - ПН №456 від 29.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 488 від 30.01.2022 - ПН №460 від 30.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 490 від 30.01.2022 - ПН №462 від 30.01.2022- ЄРПН ;

рахунок № 489 від 30.01.2022 - ПН №461 від 30.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 491 від 30.01.2022 - ПН №463 від 30.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 496 від 31.01.2022 - ПН №468 від 31.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 524 від 31.01.2022 - ПН №506 від 31.01.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 550 від 01.02.2022 - ПН №16 від 01.02.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 558 від 02.02.2022 - ПН №24 від 02.02.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 573 від 02.02.2022 - ПН №38 від 02.02.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 583 від 03.02.2022 - ПН №66 від 03.02.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 611 від 03.02.2022 - ПН №93 від 03.02.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 691 від 09.02.2022 - ПН №157 від 09.02.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 692 від 09.02.2022 - ПН №158 від 09.02.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 800 від 10.02.2022 - ПН №206 від 10.02.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 763 від 10.02.2022 - ПН №180 від 10.02.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 765 від 12.02.2022 - ПН №188 від 12.02.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 764 від 12.02.2022 - ПН №187 від 12.02.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 767 від 12.02.2022 - ПН №189 від 12.02.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 770 від 13.02.2022 - ПН №195 від 13.02.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 766 від 13.02.2022 - ПН №192 від 13.02.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 813 від 13.02.2022 - ПН №217 від 13.02.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 768 від 13.02.2022 - ПН №193 від 13.02.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 769 від 13.02.2022 - ПН №194 від 13.02.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 801 від 14.02.2022 - ПН №222 від 14.02.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 814 від 14.02.2022 - ПН №225 від 14.02.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 802 від 14.02.2022 - ПН №223 від 14.02.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 815 від 14.02.2022 - ПН №350 від 14.02.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 833 від 14.02.2022 - ПН №247 від 14.02.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 803 від 14.02.2022 - ПН №224 від 14.02.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 845 від 15.02.2022 - ПН №252 від 15.02.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 844 від 15.02.2022 - ПН №251 від 15.02.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 846 від 15.02.2022 - ПН №253 від 15.02.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 843 від 15.02.2022 - ПН №250 від 15.02.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 850 від 16.02.2022 - ПН №354 від 16.02.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 856 від 16.02.2022 - ПН №355 від 16.02.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 869 від 17.02.2022 - ПН №362 від 17.02.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 874 від 17.02.2022 - ПН №363 від 17.02.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 870 від 18.02.2022 - ПН №373 від 18.02.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 875 від 18.02.2022 - ПН №374 від 18.02.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 871 від 19.02.2022 - ПН №386 від 19.02.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 877 від 19.02.2022 - ПН №387 від 19.02.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 872 від 20.02.2022 - ПН №391 від 20.02.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 878 від 20.02.2022 - ПН №392 від 20.02.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 938 від 22.02.2022 - ПН №406 від 22.02.2022 - ЄРПН ;

рахунок № 939 від 23.02.2022 - ПН №409 від 23.02.2022 - ЄРПН .

У заяві свідка від 13.05.2025 представник позивача в.о. директора Державного підприємства МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ Барський І.М. повідомив, що дублікати рахунків, які додані до позовної заяви, були виготовлені ДП «ММТП» на підставі інформації та даних, які збереглися у ТОВ «Метінвест-Шіппінг» та були надані ТОВ «Метінвест-Шіппінг» Порту після 24.02.2022. Оригінали дублікатів рахунків підписувались керівником та бухгалтером Порту уповноваженими особами ДП «ММТП», скріплялись печаткою підприємства у період, що передував виставленню претензії, до якої такі долучались.

Додатково в заяві свідка від 19.05.2025 представник позивача в.о. директора Державного підприємства МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ Барський І.М. на запитання відповідача: «Чим підтверджується отримання позивачем майна, яке було об`єктом послуг, вартість яких відображена в дублікатах рахунків, які додано до позову?» повідомив, що відповідно до умов договору про надання послуг № 04-17/131/22 від 04.12.2020 Порт перевалював вантаж Експедитора, проводив його обробку, вивантаження, доопрацювання (рихлення, кайлування), зважування тощо. Порт здійснював приймання вантажів, що оброблялися, від суден за коносаментами. Кількість вантажу, прийнятого Портом, визначалася за осадкою судна незалежним експертом з оформленням сюрвеєрського акту, який є підставою для складання генерального акту. По закінченню вивантаження Портом складався Генеральний акт. Кількість вантажу, відвантаженого на вагони, визначалась шляхом переваження на вагах залізниці. Остаточна кількість вантажу, який надходив та був відвантажений зазначався за підсумками перевантаження всієї суднової партії вантажу на вагах залізниці або автомобільних вагах Порту. Після перевантаження та відправки вантажу складався Акт-повідомлення з вказівкою точної ваги, який підписувався представниками Порту, Експедитора та митниці, після чого надсилався Експедитору (Відповідачу). Останнє передбачено договором та зазначалось свідком при наданні відповіді на питання № 5.

Згідно з п.п. 3.1.2.1 п. 3.1.2 договору Порт здійснював приймання вантажів від суден за коносаментами. Саме коносаменти були первинними документами.

Інформація, зазначена Портом у спірних рахунках та пред`явлена для оплати відповідачу підтверджується, серед іншого, документами, що надані на запит суду Держмитслужбою.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 26.05.2025 у даній справі витребувано Державної митної служби України копії документів на перевезення вантажів судами через Державне підприємство МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ, що здійснювалось в рамках взаємовідносин між Державним підприємством МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ та Товариством з обмеженою відповідальністю МЕТІНВЕСТ-ШІППІНГ, а саме: коносаменти, генеральні акти тощо щодо наступних вантажів та портових суден: - назва портового засобу: ADASTAR, назва вантажу: вапняк, імпорт, дата заходу в порт 19.12.2021, дата виходу з порту 23.12.2021; назва портового засобу: SELECTA, назва вантажу: вугілля, імпорт; дата заходу в порт 04.01.2022, дата виходу 08.01.2022; назва портового засобу: SENATA, назва вантажу: вугілля, імпорт; дата заходу в порт 08.01.2022, дата виходу 11.01.2022; назва портового засобу: GEERVLIET, назва вантажу: силікомарганець (феросплави), імпорт; дата заходу в порт 29.12.2021, дата виходу 01.01.2022; назва портового засобу: PEACE, назва вантажу: вапняк, імпорт; дата заходу в порт 17.01.2022, дата виходу 20.01.2022; - назва портового засобу: UTE, назва вантажу: силікомарганець, імпорт; дата заходу в порт 27.12.2021, дата виходу 08.01.2022; - назва портового засобу: STELLINA, назва вантажу: вапняк, імпорт; період обробки в порту 07.02.2022-10.02.2022; назва портового засобу: TZAREVNA, назва вантажу: вапняк, імпорт; період лютий 2022 року.

На запит суду Держмитслужбою листом від 12.06.2025 № 19/19-02-04/8.19/2833 надано копії відповідних документів по митним деклараціям, за якими завершено митне оформлення товарів у режимі «імпорт» через МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ суднами ADASTAR, GEERVLIET, SELECTA, PEACE, UTE та STELLINA у період з 01.01.2022 по 24.02.2022, у яких у графі 14 зазначено декларантом Товариство з обмеженою відповідальністю МЕТІНВЕСТ-ШІППІНГ. В інформаційних базах даних Держмитслужби наявні електронні копії транспортних (перевізних) документів, які подавались до цих митних оформлень.

Так, згідно з коносаментом на судні ADASTAR прийшло 19200 т вапняку. Це підтверджується і іншими документами, як-то: сертифікати якості, кількості SGS.

Згідно з п. 4.3.2 договору стягування плати за перевантаження імпортних навалювальних вантажів проводилося тільки у два етапи та розподілялось наступним чином:

- перший етап: після закінчення вивантаження вантажу з судна - 50% від акордної ставки 1-ї категорії за виконання навантажувально-розвантажувальних робіт вантажів по кількості що вказано у генеральному акті;

- другий етап: після відвантаження вантажу з Порту - 50% від акордної ставки 1-ї категорії за виконання навантажувально-розвантажувальних робіт вантажів по кількості що вказано у перевізному документі (коносаменті, залізничній, авто-накладній).

По судну ADASTAR неоплаченими є тільки рахунки з етапу відвантаження, про що свідчать найменування послуги у таких рахунках (рахунок № 62 (оплачений частково), 72, 73, 78, 79, 87, 88, 91, 92, 133, 191, 200, 201, 223, 227, 231, 233, 281, 283, 358). Загальна кількість відвантаженого вантажу за цими рахунками дорівнює 15633,42 т.

Згідно з коносаментами на судні GEERVLIET було вантажу 3000 т +160 т. Рахунки на відвантаження 966,85 т у вагони (№ 280 та 321) не оплачені.

Згідно з коносаментом із судна SELECTA було вивантажено 13607,754 т вугілля (рахунок № 85). Увесь вантаж в подальшому було відвантажено у вагони (кількість вагонів зазначається у рахунках) (рахунки № 96, 100, 106, 116, 117, 118, 119, 132, 180, 192, 202, 224, 234, 260).

Відповідно до рахунку № 309 Портом було вивантажено з т/х PEACE 16200 т вапняку, що підтверджується коносаментом, наданим Держмитслужбою, у пакеті документів за митною декларацією UA700100.2022.000735. В подальшому зазначений вантаж у кількості 16200 т було відвантажено у автомобілі та вагони (рахунки № 322, 351, 357, 358, 361, 408, 411, 412, 435, 436, 450, 451, 471, 475, 480, 484, 490, 491, 496, 550, 573, 611, 770).

Згідно з коносаментом із судна UTE було вивантажено 5007,850 т силікомарганца. Рахунки ж на відвантаження № 320, 335, 800, 833 не були оплачені.

Згідно з коносаментом із судна STELLINA було вивантажено 21200 т вапняку та виставлено рахунок № 691. В подальшому зазначений вантаж було відвантажено в автомобілі та вагони та виставлено рахунки № 692, 764, 769, 813, 814, 815, 843, 844, 856, 874, 875, 877, 878.

Інформації щодо імпорту товарів суднами SENATA та TZAREVNA у період з 01.01.2022 по 24.02.2022 не виявлено.

На додатковий запит суду Держмитслужбою листом від 15.07.2025 № 19-02/19 02- 04/8.19/3435 надано відомості про те, що митне оформлення товарів, які прибули на судні SENATA у період з 01.01.2022 по 24.02.2022 здійснювалось за митною декларацією, яка на даний час має статус «в роботі». Вказана митна декларація подана додатково до періодичної митної декларації від 31.12.2021, за якою відсутня відмітка про ввезення вантажу. При цьому зауважено, що відповідно до ст. 260 Митного кодексу України періодична митна декларація може подаватися на регулярне переміщення через митний кордон України товарів однією і тією ж особою на одних і тих же умовах та підставах протягом не більше 180 днів та під зобов`язання про подання додаткової декларації на товари, переміщені за періодичною митною декларацією протягом попереднього календарного місяця, у порядку та на умовах, встановлених Кабінетом міністрів України.

Інформації щодо митного оформлення товару кількістю 18500 т, який надійшов судном TZAREVNA, у період з 01.01.2022 по 24.02.2022 не виявлено.

Позивач вказує, що судно TZAREVNA зайшло у порт тільки 21.02.2022, було вивантажено 21-22.02.2022 та зачищено 22-23.02.2022 та залишалось у порту Маріуполь на момент збройної агресії. Тобто митне оформлення не могло бути завершеним. Вірогідно, не було завершеним і митне оформлення товарів, які прибули на судні SENATA.

Щодо документів, наданих Держмитслужбою відносно інших суден, то останніми підтверджено надання Портом послуг, що пред`явлені в спірних рахунках.

З викладеного вбачається, що інформація, зазначена Портом у спірних рахунках та пред`явлена для оплати відповідачу підтверджується документами, що надані Держмитслужбою.

Також отримання послуг позивача відповідачем підтверджується реєстрацією відповідачем податкового кредиту за складеними позивачем податковими накладними до спірних рахунків.

Відповідно до ст. 198.3 Податкового кодексу України податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 200.4. ст. 200 Податкового кодексу України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку / небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

При цьому суд зазначає, що встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум податкового кредиту, врахованих платником ПДВ при визначенні податкових зобов`язань, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мали місце.

Такий висновок сформовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29.06.2021 зі справи № 910/23097/17.

Відповідачем на вимогу суду надано реєстр включених податкових накладних за період січень - лютий 2022 року, з якого вбачається, що всі податкові накладні включені відповідачем у податковий кредит до 23.02.2022, що свідчить про отримання усіх спірних рахунків з первинними документами у період часу до 23.02.2022.

Відповідач у заяві до суду від 23.06.2025 підтвердив, що здійснив реєстрацію податкового кредиту за вказаними позивачем податковими накладними, які зареєстровані Позивачем в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Прийнявши податкові накладні за вище зазначеними рахунками та скориставшись правами, визначеними Податковим кодексом України, відповідач фактично підтвердив отримання ним послуг в повному обсязі та відсутність заперечень по ним.

Наявність у відповідача сумнівів у достовірності наданих позивачем дублікатах рахунків спростовуються фактом прийняття відповідачем податкових накладних за вище зазначеними рахунками. Скориставшись правами, визначеними Податковим кодексом України, відповідач фактично підтвердив отримання ним послуг в повному обсязі та відсутність заперечень по ним.

Щодо доводів відповідача на наявність переплати за договором позивач повідомив, що на виконання ухвали суду від 21.02.2025 про залишення позову без руху позивач надав письмові пояснення, що підставою позову є лише ті рахунки, строк оплати за якими ще не настав на 24.02.2022 та заборгованість за якими відповідач підтвердив у акті звірки взаємних розрахунків станом на 30.06.2022.

Так, матеріали справи містять акт звірки станом на 30.06.2022, у якому відповідач підтвердив наявність заборгованості за зазначеними вище рахунками на суму 13545405,84 грн. Акт звірки підписаний з боку позивача виконувачем обов`язків головного бухгалтера Шебаніц Ф.Ф та з боку відповідача електронним цифровим підписом 22.08.2022 заступника головного бухгалтера Івановою О.М.

Акт звірки містить початкове сальдо 13 398 152,52 грн. станом на 01.11.2021 (заборгованість на користь позивача) та суму вартості послуг за рахунками, виставленими позивачем відповідачу за період з 01.11.2021 по 23.02.2022 28 722 476,77 грн. Звідси загальна сума заборгованості на користь позивача становить 42 120 629,29 грн.

До матеріалів справи позивачем надано копії платіжних доручень за період з 01.11.2021 по 21.02.2022, за якими відповідач здійснював оплату на користь позивача за послуги за договором № 04-17/131/22 від 04.12.2020 в загальній сумі 28 575 223,45 грн.

У платіжних дорученнях у графі «призначення платежу» не міститься конкретизації, які саме рахунки сплачуються на підставі цих платіжних доручень, а наявне посилання тільки на договір № 04-17/131/22 від 04.12.2020. З огляду на це суми оплат були зараховані позивачем в оплату наявної заборгованості за договором у хронологічному порядку.

Звідси залишок заборгованості за спірними рахунками складає 13 545 405,84 грн. З них рахунок № 62 від 03.01.2022 на суму 89 529,42 грн. сплачено відповідачем частково у розмірі 17 151,85 грн. за рахунок авансових платежів, заборгованість за вказаним рахунком становить 72 377,56 грн.

До матеріалів позовної заяви позивачем долучено копії рахунків за спірним договором, зобов`язання з оплати яких відповідачем не виконано.

Враховуючи загальну суму рахунків, виставлених позивачем на підставі договору, арифметично обґрунтованим є розмір заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 13 545 405,84 грн.

Відповідач не надав суду доказів оплати спірних рахунків, тобто не спростував наявність заборгованості саме за цими рахунками.

Відповідач посилався на те, що наданий позивачем акт звірки - не містить підпису уповноважених посадових осіб відповідача, у тому числі, на акті звірки відсутній електронний цифровий підпис, тому він не може бути визнаним належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст. 73, 76-79 ГПК України.

Акт звірки підписано електронним підписом посадової особи МІШ Іванової О.М., заступником головного бухгалтера по МФ 22.08.2022 о 09:56:57.

Згідно зі ст. 1 Закону України від 05.10.2017 № 2155-VIII «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис.

Засвідчення чинності відкритого ключа - процедура формування сертифіката відкритого ключа. Підтвердження електронного підпису чи печатки процес перевірки та підтвердження дійсності електронного підпису чи печатки.

До відповіді на відзив позивач додав докази перевірки електронного підпису, яким підписано акт звірки взаєморозрахунків з боку відповідача, з якого вбачається. що підпис належить Івановій Ользі Михайлівні, емітент (ким виданий) є METINVEST HOLDING Issuing CA1 METINVEST HOLDING LLC, чинний від 2022/01/13 10:09:38 до 2023/01/13 10:09:38. Виданий шлях до сертифіката дійсний. Перевірка шляху виконані станом на час підписання: 2022/08/22 09:57:40 +03 00. Модель підтверджена. Згідно зі зведенням перевірки: документ не був змінений з моменту підписання.

Доданий до позовної заяви акт звірки взаємних розрахунків сторін станом на 30.06.2022 за договором № 04-17/131/22 підписаний посадовою особою відповідача, є доказом у справі та оцінюється судом разом із іншими доказами, які підтверджують наявність між сторонами спірних господарських взаємовідносин та наявність заборгованість відповідача перед позивачем у даній справі.

У силу приписів ст. 129 Конституції України, ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) однією із засад господарського судочинства є змагальність.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Положеннями ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Указана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, ураховуючи вище встановлені обставини, предмет та визначені підстави позову, принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення основного боргу на суму 13 545 405,84 грн. є доведеними та обґрунтованими.

Враховуючи викладене, суд задовольнив позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 13 545 405,84 грн.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За умовами пп. «а» п. 5.6.2 договору в разі порушення строків оплати згідно розділу 4 цього договору Експедитор при розрахунках в гривнях сплачує порту суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення платежів, 3% річних від простроченої суми, а також пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми простроченого платежу за кожен прострочений день.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору за період прострочення оплати рахунків позивача з 11.09.2024 по 16.02.2025 позивач нарахував на суму заборгованості інфляційні втрати в сумі 1 089 548,71 грн., 3% річних у сумі 176 677,20 грн., а також пеню в сумі 1 573 489,63 грн.

Розрахунки позивача судом перевірені. Вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат у сумі 1 089 548,71 грн., 3% річних у сумі 176 677,20 грн., а також пені в сумі 1 573 489,63 грн. визнані обґрунтованими.

Клопотання відповідача про зменшення розміру заявлених штрафних санкцій, відповідно до якого відповідач просить зменшити на 99% стягувані суми інфляційних втрат, 3% річних та пені, суд залишив без задоволення з огляду на таке.

За змістом частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Такі висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19), від 07.02.2024 у справі №910/3831/22 (провадження № 12-45гс23).

Інфляційні втрати та проценти річних є спеціальним видом цивільно-правової відповідальності за прострочення грошового зобов`язання і входять до складу такого зобов`язання (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18).

У главі 24 Господарського кодексу України врегулювано загальні засади відповідальності учасників господарських відносин таким чином, що господарсько-правова відповідальність передбачена за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Тож справедливість, добросовісність, розумність як загальні засади цивільного законодавства є застосовними у питаннях застосування господарсько-правової відповідальності.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18 (провадження № 12-79гс19) дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що у справі № 902/417/18 зроблено загальний висновок про можливість суду за певних умов зменшити розмір процентів річних, нарахованих на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, тоді як підстави для такого зменшення процентів річних суд повинен установлювати в кожному конкретному випадку.

Законодавство не містить переліку підстав для зменшення процентів річних. Такими підставами можуть бути, зокрема, дії боржника, спрямовані на належне виконання зобов`язання, ступінь вини боржника, міра виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, інші інтереси сторін, дії чи бездіяльність кредитора, очевидна неспівмірність заявленої суми процентів річних порівняно із сумою боргу, а також інші підстави, підтверджені конкретними обставинами справи.

До того ж у постанові від 05.06.2024 у справі № 910/14524/22 (провадження № 12-4гс24) Велика Палата Верховного Суду зазначала, що зменшення судом заявлених до стягнення штрафних санкцій чи відсотків, нарахованих на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, є правом, а не обов`язком суду і може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи та наданих учасниками справи доказів.

З огляду на зазначені правові висновки Верховного Суду, враховуючи правову природу процентів річних як визначеної законом плати боржника за користування грошовими коштами кредитора, їх розмір може бути зменшено.

При цьому суд при визначенні розміру, до якого можна зменшити проценти річних, обмежений нормою частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, яка визначає, що боржник має сплатити кредитору три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) від простроченої суми.

Отже, саме три проценти річних є законодавчо встановленим розміром процентів річних, які боржник повинен сплатити у разі неналежного виконання грошового зобов`язання. Три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) є мінімальним розміром процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником. Тому зменшення судом процентів річних можливе лише до такого розміру, тобто не менше ніж три проценти річних.

Відтак розмір процентів річних, який становить законодавчо встановлений розмір трьох процентів річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), не підлягає зменшенню судом.

Наведені правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2025 № 903/602/24.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено право суду зменшити розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача пені, суд звертається до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 19.01.2024 у справі № 911/2269/22.

Положеннями статті 3 Цивільного кодексу України регламентовано загальні засади цивільного законодавства, якими, згідно з пунктами 3, 6 частини першої цієї статті Цивільного кодексу України, є свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність.

Добросовісність є не тільки однією з основоположних засад цивільного законодавства, а також імперативним принципом щодо дій усіх учасників цивільних правовідносин (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України). Добросовісність - це відповідність дій учасників цивільних правовідносин певному стандарту поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю, повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, що відповідатиме зазначеним критеріям та уявленням про честь і совість.

Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 910/16579/20.

Отже, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності, добросовісності та справедливості.

А тому в силу загальних засад справедливості, добросовісності, розумності, може бути застосований також закріплений законодавцем в статті 3 Цивільного кодексу України принцип можливості обмеження свободи договору (статті 6, 627 цього Кодексу) і як норма прямої дії, і як безпосередній правовий засіб врегулювання прав та обов`язків у правовідносинах.

Главою 24 Господарського кодексу України загальні засади відповідальності учасників господарських відносин врегульовано таким чином, що господарсько-правова відповідальність передбачена за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Тож справедливість, добросовісність, розумність як загальні засади цивільного законодавства є застосовними у питаннях застосування господарсько-правової відповідальності.

За частиною другою статті 216 Господарського кодексу України застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими: потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; передбачена законом відповідальність виробника (продавця) за недоброякісність продукції застосовується також незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; сплата штрафних санкцій за порушення зобов`язання, а також відшкодування збитків не звільняють правопорушника без згоди другої сторони від виконання прийнятих зобов`язань у натурі; у господарському договорі неприпустимі застереження щодо виключення або обмеження відповідальності виробника (продавця) продукції (частина третя статті 216 Господарського кодексу України).

За частинами першою та другою статті 217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Отже, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

У наведених висновках Суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18.

Таким чином, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі вичерпного переліку обставин як підстав для зменшення судом розміру неустойки (частина третя статті 551 Цивільного кодексу України) господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 26.08.2021 у справі № 911/378/17 (911/2223/20).

У цій справі суд, вирішуючи питання про наявність підстав для зменшення розміру пені, бере до уваги поведінку сторін, зокрема, відмову відповідача добровільно оплатити надані позивачем кошти (обставини надання послуг суд визнав установленими з підстав, викладених вище), однаково невигідне фінансове становище сторін, спричинене повномасштабною збройною агресією російської федерації, розпочатою 24.02.2022.

Так, загальновідомим є факт, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 Про введення воєнного стану в Україні, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року станом на 30 діб, строк дії якого в подальшому продовжувався відповідними Указами Президента України та триває й на теперішній час.

Разом із цим, введення воєнного стану на території України не означає, що відповідач позбавлений можливості здійснювати підприємницьку діяльність та набувати кошти. Суд зазначає, що введення воєнного стану негативним чином впливає на можливість ведення господарської діяльності суб`єктами господарювання, не лише відповідача, але й позивача.

Посилання відповідача на призов на військову службу його працівників, що впливає на його господарську діяльність, судом оцінюється критично з огляду на те, що відповідач є юридичною, а не фізичною особою, та не позбавлений можливості найняти інших працівників на період тимчасово відсутніх.

Сам по собі факт погіршення майнового стану відповідача не може бути достатньою підставою для зменшення неустойки.

Суд також бере до уваги, що спірна заборгованість за договором виникла за наданими позивачем послугами у січні лютому 2022 року згідно з рахунками, які виставлені до введення воєнного стану (останній рахунок № 939 від 23.02.2022). Розмір заборгованості за цими рахунками є значним (13 545 405,84 грн.) і не сплачується відповідачем протягом тривалого часу навіть частково.

За час прострочення сплати такої значної суми боргу позивач зазнав майнових втрат у вигляді знецінення грошових коштів, а також втрати можливості використовувати в господарській діяльності належні йому грошові кошти за фактично надані послуги протягом тривалого часу (з 2022 року). При цьому суд враховує, що у зв`язку зі втратою позивачем доказів надсилання відповідачу рахунків у 2022 році, позивач нарахував та пред`явив до стягнення пеню, 3% річних та інфляційні втрати не з 2022 року, а з моменту прострочення оплати дублікатів рахунків, які були надіслані відповідачу в 2024 році. Отже, період нарахувань пені, 3% річних та інфляційних втрат (з 11.09.2024 по 16.02.2025) є меншим, ніж фактичний час, протягом якого послуги позивача перебувають неоплаченими.

Враховуючи викладене, суд не встановив підстав для зменшення цих нарахувань відповідно до клопотання відповідача.

Згідно з п. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позовна заява містить вимоги майнового характеру на суму 16 385 121,38 грн. та подана в 2025 році через систему «Електронний суд».

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» визначено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року в розмірі 3028,00 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, судовий збір за розгляд позовної заяви в даній справі про стягнення 16 385 121,38 грн. складає: 16 385 121,38 грн. х 1,5% х 0,8 = 196 621,46 грн.

За розгляд позовної заяви позивач сплатив судовий збір у сумі 196 621,46 грн. платіжною інструкцією №55 від 17.02.2025. Судовий збір зараховано до Державного бюджету України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за розгляд позовної заяви в сумі 196 621,46 грн. покладаються на відповідача та підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю МЕТІНВЕСТ-ШІППІНГ (69008, м. Запоріжжя, Південне Шосе, буд. 72, каб. 5, ідентифікаційний код 31158623) на користь Державного підприємства МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ (03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 51, каб.1405, 14 поверх; адреса для листування: 03037, м. Київ, вул. Братів Зерових, буд. 14б, кв. 8, ідентифікаційний код 01125755) заборгованість за договором про надання послуг № 04-17/131/22 від 04.12.2020 у сумі 13 545 405,84 грн. (тринадцять мільйонів п`ятсот сорок п`ять тисяч чотириста п`ять грн. 84 коп.), пеню за період з 11.09.2024 по 16.02.2025 у сумі 1 573 489,63 грн. (один мільйон п`ятсот сімдесят три тисячі чотириста вісімдесят дев`ять грн. 63 коп.), 3% річних за період з 11.09.2024 по 16.02.2025 у сумі 176 677,20 грн. (сто сімдесят шість тисяч шістсот сімдесят сім грн. 20 коп.), інфляційні втрати за період з 11.09.2024 по 16.02.2025 у сумі 1 089 548,71 грн. (один мільйон вісімдесят дев`ять тисяч п`ятсот сорок вісім грн. 71 коп.) та витрати зі сплати судового збору в сумі 196 621,46 грн. (сто дев`яносто шість тисяч шістсот двадцять одна грн. 46 коп.).

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю МЕТІНВЕСТ-ШІППІНГ про зменшення розміру заявлених штрафних санкцій залишити без задоволення.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено та підписано 01.09.2025.

Головуючий суддя М.В. Мірошниченко

Суддя І.С. Горохов

Суддя С.І. Педорич