УХВАЛА

м. Київ

08.09.2025Справа № 910/9181/25

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши справу за позовом Приватної фірми "ВІТА" (08730, Київська обл., Обухівський р-н, село Степок, вул. Корольова, будинок 7) до Приватного підприємства "МІДАС-ТРЕЙД" (04070, місто Київ, вул. Почайнинська, будинок 50/49, квартира 17) про стягнення 5184,00 грн,

Представники сторін не викликались.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

23.07.2025 в системі «Електронний суд» представником Приватної фірми "ВІТА" сформовано позовну заяву до Приватного підприємства "МІДАС-ТРЕЙД" про стягнення заборгованості за договором заявки транспортно-експедиційних послуг від 05.03.2025 у розмірі 5184,00 грн з яких: сума основної заборгованості 5000,00 грн, інфляційні втрати у розмірі 141,26 грн, 3 % річних у розмірі 42,74 грн та 25.07.2025 судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

12.08.2025 в системі «Електронний суд» представником позивача сформовано заяву у відповідності до якої представник зазначив, що 01.04.2025 відповідачем відповідно до платіжної інструкції №218848 про оплату за транспортні послуги по маршруту с. Городище - с. Заводське (Терноп.обл), зг.рах. 257 від 06.03.25р та інфляційні витрати, у т.ч. ПДВ -500,00 грн. в сумі 3 000 гривень.

Окрім того, 07.08.2025 р. відповідач сплатив за транспортні послуги по маршруту с. Городище - с. Заводське (Терноп.обл), зг.рах. 257 від 06.03.25р та інфляційні витрати, у т.ч. ПДВ, з урахуванням інфляційних втрат у розмірі 141,26 грн та 3 % річних у розмірі 42,74 грн, всього в сумі 5 184 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 5741.

Також представник зазначив, що 07.08.2025 р. Відповідач сплатив компенсацію судового збору згідно позовної заяви від 23.07.2025р в сумі 2 422,40 грн.

Таким чином Відповідач після відкриття провадження у справі сплатив суму боргу з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних, виконав вимоги позовної заяви.

Разом з цим представник зауважує, що відповідачем не було компенсовано витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14 500 грн з огляду на що представник просить закрити провадження у справі та стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14 500 грн.

18.08.2025 в системі «Електронний суд» представником відповідача сформовано заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору та заперечення щодо суми понесених судових витрат на правничу допомогу адвоката позивача.

Розглянувши заяви представників сторін, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадженні у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки після звернення позивача з даним позовом до суду, відповідачем 07 серпня 2025 року згідно платіжної інструкції №5741 було сплачено Приватним підприємством "МІДАС-ТРЕЙД" на користь Приватної фірми "ВІТА" 5 184,00 грн, з призначенням платежу: за транспортні послуги зг. рах. 257 від 06.03.2025 р та інфляційні втрати, а також 07 серпня 2025 року згідно платіжної інструкції №5742 було сплачено Приватним підприємством "МІДАС-ТРЕЙД" на користь Приватної фірми "ВІТА" 2 422,40 грн в рахунок компенсації судового збору згідно позовної заяви від 23.07.2025 р, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Згідно з ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Враховуючи, що відповідачем було здійснено сплату судового збору, суд питання про розподіл судового збору не вирішує.

Окрім того у позовній заяві представник позивача просив стягнути з відповідача, на користь позивача, суму витрат, понесених на правову допомогу адвоката.

Оскільки закриття провадження у справі є формою закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення по суті, у зв`язку з чим і результат вирішення спору відсутній, суд розглядає клопотання про стягнення з відповідача, на користь позивача, суму витрат, понесених на правову допомогу адвоката у розмірі 14500,00 грн.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з приписами статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 3 ст. 4 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність передбачено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом п.1 ч.3 ст.123 та ст.126 Господарського процесуального кодексу України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Відповідно до ст.56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Статтею 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Слід зазначити, що юридична особа самостійно вирішує питання про вибір свого представника у господарському суді. Держава гарантує такій особі відшкодування судових витрат на юридичні послуги, що надаються лише адвокатом. Витрати юридичної особи на надані їй у господарському судочинстві послуги адвоката відшкодовуються в порядку, встановленому процесуальним законом.

Відповідно до вимог ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.27,30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі №910/15944/17; додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18, постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 914/359/18.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази відповідно до статті 124 Господарського процесуального кодексу України подаються разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

На підтвердження витрат у сумі 14500,00 грн представник позивача надав копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 8/154 від 15.06.2020 року; копію угоди №23 від 09.07.2025 про гонорар адвоката, копію акту виконаних робіт (наданих послуг) №1 від 15.07.2025 та видатковий касовий ордер від 15.07.2025 на суму 14500,00 грн.

15.06.2020 між Приватною фірмою «ВІТА» (далі Клієнт) та Шубенок Олегом Миколайовичем (далі Адвокат), укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги № 8/154 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1 та 1.2 Договору, Адвокат надає клієнту послуги з правничої допомоги щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги Клієнту (надалі - «Послуги») в обсязі визначеному Адвокатом разом з Клієнтом.

Порядок та спосіб надання правничої допомоги, вказаної в цьому договорі встановлюється Адвокатом самостійно. Права та повноваження Адвоката визначені цим договором не створюють обов`язку Адвоката надавати послуги понад прийнятий ним обсяг надання правничої допомоги.

Пунктом 3.1 Договору сторони погодили, що Гонорар Адвоката, в тому числі порядок обчислення гонорару за окремі послуги та етапи їх виконання, визначається окремою угодою та сплачується Клієнтом Адвокату в порядку, строки та в формі визначеними такою угодою.

В угоді №23 від 09.07.2025 про гонорар адвоката сторони погодили, що розмір гонорару складає суму визначену сторонами в Акті(-ах) виконаних робіт (наданих послуг) за послуги надані адвокатом в справі за позовом ПФ «ВІТА» до ПП «Мідас-Трейд» () про стягнення боргу, інфляційних втрат та процентів за користування коштами. В обсяг послуг включаються консультації з правових питань; ознайомлення з документами, що відносяться до предмету спору, вивчення та аналіз матеріалів справи; аналіз судової практики та чинного законодавства, розроблення правової позиції, вивчення правової позиції іншої сторони; складення та обгрунтування розрахунків, в тому числі із застосуванням електронних систем для розрахунків; складення адвокатських запитів, складення, підготовка до подачі заяв по суті справи, додаткових пояснень, апеляційної і касаційної скарги, відзивів на них та процесуальних документів (пояснення, заяви, клопотання та інші) з доданими до них матеріалами їх подання/направлення через Електронний кабінет ЄСІТС, засобами поштового зв`язку, в тому числі із застосуванням електронних сервісів; участь в судових засіданнях безпосередньо та/або із застосуванням відеоконфереицзв`язку, підготовка до судових засідань, виїзд на судові засідання, час очікування судових засідань, виїзд до клієнта, інших фізичних та юридичних осіб, організацій без статусу юридичної особи, на місце події, в інші місця, представництво клієнта, інші дії вчинені під час надання послуг у справі.

При цьому Гонорар сплачується на підставі Акту(-ів) виконаних робіт (наданих послуг) в момент його (їх) підписання. Підписання Акту виконаних робіт (наданих послуг) засвідчує належне виконання робіт (надання послуг) адвокатом, оплату Клієнтом наданих послуг та її отримання Адвокатом.

15.07.2025 між Адвокатом та Клієнтом складено акт виконаних робіт (наданих послуг) №1 у відповідності до якого, адвокатом було надано наступні роботи:

- Вивчення і аналіз позиції Клієнта та документів наданих Клієнтом (09.07.2025 р.) - 0,5 год., (30 хв) вартістю 1000 грн;

- Аналіз судової практики та чинного законодавства (09.07.2025 р.) - 0,5 год. (30 хв) вартістю 1000 грн;

- Правова консультація (09.07.2025 р) - 0,5 год. (30 хв) вартістю 1000 грн;

- Підготовка доказів та додаткових документів для позовної заяви (10.07.2025 р.) - 0,5 год. (30 хв) вартістю 1000 грн;

- Здійснення розрахунку для позовної заяви, складення позовної заяви та підготовка її до подання з доданими матеріалами, супутнє консультування (10.07.2023 р.) - 5 год. вартістю 10 000 грн;

- Подання позовної заяви з доданими матеріалами до суду та учасникам справи - 0,25 год. (15 хв) вартістю 500 грн;

Загальна вартість послуг складає 14 500,00 грн.

Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При цьому адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

У постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд зазначає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 ГПК України).

Заперечуючи щодо суми понесених судових витрат на правничу допомогу адвоката позивача, представник відповідача зазначає, що враховуючи конкретні обставини цієї справи, сплата коштів відповідачем, що є предметом позову, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги, наданої у №910/9181/25, не відповідає критеріям розумності, співрозмірності і становить надмірний тягар для позивача, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

З огляду на викладене відповідач категорично заперечує, щодо суми заявлених витрат позивачем на правову допомогу адвоката - 14 500,00 гривень, та вважає, що дана сума є неспівмірною та необґрунтованою.

Суд звертає увагу, що за приписами ч.6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постанові від 22.10.2020 Верховного Суду по справі №910/9187/19.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі № 916/2982/16, від 07.07.2020 у справі № 914/1002/19.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (частина 5 статті 126 ГПК України).

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Дана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При цьому адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

У постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Оцінюючи заявлений до відшкодування розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, суд виходить з того, щоб відповідні витрати не мали надмірний характер, а також відповідали критеріям співмірності, розумності та обґрунтованості такого розміру з урахуванням обставин справи.

Вирішуючи питання, чи є розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у цій справі, суд не може погодитись, що витрати на професійну правничу допомогу заявлені представником позивача у розмірі 14500,00 грн є співрозмірні витраченому адвокатом часу, складності справи та з урахуванням ціни позову.

Одночасно судом ураховано кількість та обсяг підготовлених адвокатом позивача процесуальних документів та тривалість розгляду справи судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, заперечення витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням того, що відповідачем було сплачено заборгованість за договором, а також те, що суд дійшов до висновку про неспіврозмірність витраченого адвокатом часу з урахуванням того, що справа не є складною та враховуючи ціну позову 5184,00 грн, витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката покладаються на відповідача та складають 5000,00 грн.

Оскільки суддя Демидов В.О. з 13.08.2025 по 05.09.2025 перебував у відпустці, ухвалу винесено у перший робочий день.

Керуючись ст. ст. 129, 231, 234, 252 Господарського процесуального кодексу України, п. 5 ч. 1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі №910/9181/25 за позовом Приватної фірми "ВІТА" до Приватного підприємства "МІДАС-ТРЕЙД" про стягнення 5184,00 грн, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

2. Стягнути з Приватного підприємства "МІДАС-ТРЕЙД" (04070, місто Київ, вул. Почайнинська, будинок 50/49, квартира 17, ) на користь Приватної фірми "ВІТА" (08730, Київська обл., Обухівський р-н, село Степок, вул. Корольова, будинок 7, ) витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.

3. В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

5. Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено та підписано 08.09.2025.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ