ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" вересня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/2376/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді: Міньковського С.В.

розглянувши клопотання ліквідатора про витребування документів від 26.08.2025 за вх. №№ 19526, 19533, 19534, 19537, 19554, 19593, 19594, 19597

по справі

за заявою Приватне підприємство "Харків-Полімер"
до Товариство з обмеженою відповідальністю "Атлант-Пак"
про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою від 24.10.2024 ТОВ "Атлант-Пак" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Смолова К.В.

26.08.2025 через підсистему Електронний суд від ліквідатора надійшли клопотання про витребування доказів в порядку ст. 81 ГПК України (за вх. №№ 19526, 19533, 19534, 19537, 19554, 19593, 19594, 19597), в яких арбітражний керуючий просив суд витребувати від: ТОВ Екопрес ВВ (, адреса: 27641, Кіровоградська обл., Кропивницький р-н, село Соколівське, вул. Автолюбителів, буд. 9А), ТОВ "Торговий Дім Грантек" (, адреса: 01024, м. Київ, вул. Лютеранська, буд. 15 літ. А, нежиле приміщення 18), ТОВ ТД Інвест компані (, адреса: 01042, м. Київ, пров. Новопечерський, буд. 18, офіс 32), ТОВ Промпак Україна (, адреса: 49001, м. Дніпро, вул. Святослава Хороброго, буд. 12), ТОВ Караван Сімплі (, адреса: 61022, м. Харків, просп. Науки, буд. 5, офіс 1-П), ТОВ Центр витратних матеріалів (, адреса: 61145, м. Харків, вул. Заліська, буд. 26), фізичної особи-підприємця Казакова Анатолія Євгеновича (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), фізичної особи-підприємця Лемешева Олега Олеговича (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ), копії документів, а саме:

- письмову інформацію щодо змісту господарських взаємовідносин та господарських операцій, що здійснювались між ТОВ "Атлант-Пак" () та зазначеними вище суб`єктами господарювання за період з 30.07.2021 (три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство) по 24.10.2024 (визнання ТОВ АТЛАНТ-ПАК банкрутом);

- належним чином засвідчені копії первинних документів, які були складені за результатами господарських операцій, що здійснювались між ТОВ "Атлант-Пак" () та зазначеними вище суб`єктами господарювання за період з 30.07.2021 по 24.10.2024, у тому числі, але не виключно, належним чином засвідчені копії договорів, рахунків на оплату, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, актів приймання-передачі тощо.

- належним чином засвідчені копії первинних документів, на підтвердження придбання ФОП Казаковим А.Є. (РНОКПП НОМЕР_1 ), ФОП Лемешевим О.О. (РНОКПП НОМЕР_2 ), ТОВ Промпак Україна (), ТОВ "Торговий Дім Грантек" () відповідного обсягу та номенклатури товарів, що реалізовувався в подальшому Товариству з обмеженою відповідальністю Атлант Пак (), у тому числі, але не виключно, належним чином засвідчені копії договорів, рахунків на оплату, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, актів приймання-передачі тощо.

В обґрунтування поданих клопотань ліквідатор зазначає, що ним були направлені відповідні запити до вищевказаних суб`єктів господарювання в порядку ст.12-1 Кодексу України з процедур банкрутства з метою отримання інформації стосовно ТОВ Атлант Пак, проте відповіді до цього часу ним не отримані, що перешкоджає у повному обсязі здійснювати свої повноваження ліквдатора в даній справі.

Розглянувши матеріали справи, надані суду клопотання, суд дійшов висновку, що вони не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

У відповідності ст. 61 КУзПБ ліквідатор з дня свого призначення, зокрема, здійснює такі повноваження:

приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження;

виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;

проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута;

формує ліквідаційну масу;

заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості;

подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника;

вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Порядок звернення арбітражного керуючого до державних органів, банків та інших установ з метою отримання інформації, яка необхідна йому для здійснення повноважень у справі про банкрутство (неплатоспроможність) щодо боржника, а також отримання вищевказаної інформації безпосередньо регулюється спеціальною нормою, а саме ст.12-1 Кодексу України з процедур банкрутства.

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, у тому числі банків, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей, депозитарних установ та інших професійних учасників ринків капіталу, організацій, громадських об`єднань, фізичні особи, яким направлено запит арбітражного керуючого, зобов`язані не пізніше десяти робочих днів з дня отримання запиту надати арбітражному керуючому відповідну інформацію, у тому числі таку, що становить банківську таємницю, таємницю надавача платіжних послуг або емітента електронних грошей, крім таємної та/або службової інформації та копій документів, у яких міститься таємна та/або службова інформація, копії документів.

Задоволення запиту арбітражного керуючого може бути здійснено шляхом надання відповідної інформації, копій документів у формі електронного документа.

Відмова в наданні інформації на запит арбітражного керуючого, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації тягнуть за собою відповідальність згідно із законом, крім випадків відмови в наданні таємної та/або службової інформації.

Як встановлено судом, ліквідатор в своїх клопотаннях зазначає, що за результатами здійснення аналізу отриманої від банківських установ інформації щодо руху грошових коштів (банківських виписок) по розрахунковим рахункам банкрута, ліквідатор встановив низку операцій, пов`язаних з оплатою банкрутом товарів та послуг, що ймовірно поставлялись зазначеними вище суб`єктами господарювання. Тому, на переконання ліквідатора, наявна необхідність отримання письмової інформації та копій первинної документації по господарським взаємовідносинам між банкрутом та ними для здійснення аналізу вчинених між сторонами правочинів на предмет наявності підстав для визнання їх недійсними та здійснення аналізу фінансового стану банкрута.

З матеріалів справи вбачається, що ліквідатором направлені запити на адреси вказаних у клопотаннях суб`єктів господарювання, які були залишені без відповіді, а також направлені запити до Управлінь статистики за місцезнаходженням відповідного суб`єкта господарювання та отримані відповіді з інформацією про надання (або не надання) статистичної звітності. Будь-яких інших дієвих заходів з метою отримання вищевказаної інформації арбітражний керуючий Смолов К.В. не вчиняв, а звернувся із відповідними клопотаннями про витребування.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до частини 1 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Тобто, провадження у справі про банкрутство є однією з форм господарського процесу, тому в його межах повинні виконуватися завдання господарського судочинства та досягатися його мета - ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави з урахуванням тих особливостей, які притаманні відносинам неплатоспроможності. Крім того, дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів є однією з основних функцій господарського суду під час провадження у справі про банкрутство (Висновок наведений у постановах від 10.08.2023 у справі № 918/246/23, від 26.11.2024 у справі № 908/2519/22, від 19.11.2024 у справі № 911/4610/15)

Цією ж статтею передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник.

Водночас судові рішення у процедурі банкрутства можна поділити на дві групи.

Одна з них стосується не вирішення спорів, а розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства, тобто непозовному провадженню: про відкриття провадження у справі про банкрутство, про припинення дії мораторію щодо майна боржника, про закриття провадження у справі про банкрутство, про затвердження плану санації, про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, про призначення керуючого санацією, ліквідатора тощо.

Друга група стосується виключно вирішення спорів. До неї належать судові рішення щодо розгляду спорів, стороною в яких є боржник. Такі спори розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні. Хоча вони вирішуються тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство, ці спори не стосуються непозовного провадження, яке врегульоване Кодексом України з процедур банкрутства, а тому регламентуються правилами про позовне провадження, встановленими у Господарському процесуальному кодексі України (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.02.2020 у справі №918/335/17).

Відповідно до абзацу 3 частини другої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Відповідно до ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 5 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних та юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Таким чином, для застосування повного інструментарію, передбаченого Господарським процесуальним кодексом України, ліквідатор вправі звернутись до господарського суду з позовною вимогою про спростування майнових дій боржника, що є сумнівними (зокрема: документів, які були складені за результатами господарських операцій боржника ( банкрута) з контагентами - договори, накладні, рахунки, акти, тощо та мають силу первинних документів і підтверджують факт здійснення господарської операції ), в порядку ч.1 ст. 42 КУзПБ та в межах вже порушенного позовного провадження у справи про банкрутство, подавати відповідні письмові клопотання до суду в порядку ст. 81 ГПК України.

Натомість, ліквідатор звертається до суду з клопотаннями в порядку ст. 81 ГПК України під час здійнення ліквідаційної процедури в межах справи про банкрутство боржника, в яких просить суд витребувати докази у сторонніх осіб, які не є ані стороною, ані учасником справи про банкрутство, що в свою чергу не може бути витребувано господарським судом в порушення порядку, встановленого приписами Кодексу України з процедур банкрутства (ст. 2, ст. 7).

Отже, ліквідатор обрав невірний спосіб захисту щодо отримання необхідної йому інформації.

Враховуючи вище викладене та керуючись ст.ст. 2, 7,10, 12, 12-1, 61 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 5, 86, 234-235 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотань арбітражного керуючого Смолова К.В. від 26.08.2025 про витребування доказів від суб`єктів господарювання за вх. №№ 19526, 19533, 19534, 19537, 19554, 19593, 19594, 19597 - відмовити.

Ухвалу направити ліквідатору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала підписана 04.09.2025.

Суддя Міньковський С.В.