ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2025 р. м. Київ Справа № 911/1873/25

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Микитенко О.О. розглянувши справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укроргсинтез», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрміськліфт», Київська обл., м. Біла Церква

про стягнення 170 466 грн. 67 коп.

Представники сторін:

позивача Стець Т.Б.;

відповідача Турлуковський С.В.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укроргсинтез» звернулось до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрміськліфт» збитків у розмірі 170 466 грн. 67 коп., завданих неналежним виконанням договірних зобов`язань з реєстрації податкових накладних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не зареєстрував належним чином чотири податкові накладні на загальну суму 1 022 800 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 170 466 грн. 67 коп., чим завдав позивачу збитків, а тому зобов`язаний сплатити на користь останнього компенсацію у розмірі податкового кредиту.

Ухвалою суду від 09.06.2025 р. постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; зобов`язано відповідача надати відзив на позов з документальним обґрунтуванням його висновків, а також докази його направлення на адресу позивача; встановлений строк для подання відповідачем відзиву на позов та інших документів в строк до 01.08.2025 р.

18.06.2025 р. представником відповідача через систему «Електронний суд» поданий відзив на позов, в якому вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки реєстрацію податкових накладних спочатку було зупинено, а потім скасовано держаною податковою службою.

У квитанції про зупинення податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються, зокрема, критерії ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (пункт 11 Порядку № 1165).

Відповідач стверджує, що позивач не надав жодних доказів того, що відповідач завдав йому своїми діями збитки. У ситуації, коли позивач не довів права на позов у матеріально-правому сенсі, правомірність або неправомірність дій відповідача, є недоведеною, встановити факт порушення прав ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Укроргсинтез» неможливо.

Для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків з контрагента, який не здійснив реєстрацію ПН у ЄРПН, необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення:1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання) у вигляді не реєстрації ПН у ЄРПН; 2) шкідливого результату такої поведінки збитків у вигляді втраченого ПК; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками - право на відображення ПК безпосередньо залежить від факту реєстрації ПН; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду бездіяльність контрагента у виконанні обов`язку з реєстрації ПН у ЄРПН.

У разі відсутності хоча б одного із вищезазначених елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків настати не може.

Крім того, встановлені чіткі терміни для реєстрації в ЄРПН розрахунку коригування 1095 календарних днів з дати складання податкової накладної, до якої він складений. Отже, як безпосередньо податкова накладна, так і розрахунок коригування до неї, можуть бути зареєстровані в ЄРПН не пізніше 1095 календарних днів з дати складання такої податкової накладної. При цьому слід враховувати, що розрахунок коригування може бути зареєстрований в ЄРПН виключно до зареєстрованої в ЄРПН податкової накладної.

Зазначений строк в 1095 днів для включення до податкового кредиту суми ПДВ на отриманий товар ще не пройшов, а отже доводи позивача про втрату ним права на податковий кредит є передчасними.

01.07.2025 представником позивача через систему «Електронний суд» подано відповідь на відзив, в якому підкреслює, що податкові накладні було скасовано з причин, які прямо пов`язані з порушеннями, допущеними відповідачем при їх складанні та поданні на реєстрацію. В отриманих рішення контролюючого органу про скасування податкових накладних зазначено: «за результатами розгляду, комісією регіонального рівня прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної».

Позивач зазначає, що найбільш вагомим для даної справи є висновок, викладений у п. 7.16 Постанови, де суд зазначає: «збільшення податкового кредиту є майновим інтересом покупця, який реалізовується лише за умови належного виконання продавцем обов`язку щодо складання та реєстрації податкових накладних». Таким чином, Верховний Суд визнає наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між неналежним виконанням продавцем податкового обов`язку та завданням шкоди майновим інтересам покупця, що безпосередньо стосується і предмету позову у цій справі.

За наслідками розгляду, Верховний Суд скасував рішення судів попередніх інстанцій, які безпідставно відмовили у задоволенні вимог про відшкодування збитків, завданих неналежною реєстрацією ПН продавцем, та направив справу на новий розгляд. У результаті нового розгляду справи Господарським судом Чернівецької області було прийнято рішення від 16.04.2024 про задоволення позову. Суд, зокрема, встановив, що відповідачем було допущено порушення вимог податкового законодавства під час реєстрації ПН (зокрема, з помилками), що має ознаки протиправної поведінки, внаслідок якої постраждав майновий інтерес покупця, а також існує прямий причинно-наслідковий зв`язок між порушенням продавцем своїх обов`язків та втратою покупцем права на податковий кредит.

11.07.2025 представником відповідача через систему «Електронний суд» подані заперечення на відповідь на відзив, в яких просить суд визнати подані позивачем докази у відповіді на відзив недопустимими та такими, що подані з порушенням встановленого процесуального порядку.

Наявність збитків у будь-якому випадку підтверджується конкретними доказами, які дозволяють суду встановити наявність чи відсутність прямих збитків та складу господарських правовідносин в цілому.

Відповідач зазначає, що позивачем крім квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних не надано жодних доказів взагалі. Крім того, квитанції, що додані до позовної заяви не є допустимими доказами, оскільки не містять жодної інформації про збитки.

Як слідує з судової практики при визначенні можливості задоволення позову про стягнення збитків, дослідженню та доведенню з боку позивача є вина (протиправна діяльність) відповідача. З загальної теорії права відомо, що вина має дві форми умисел та необережність. При цьому, будь-яка з означених форм підлягає доведенню суб`єктом доказування згідно ГПК України в загальному порядку. Позивач не надає доказів цього елементу правопорушення, ігнорує обов`язок доказування при цьому звертаючись до суду з позовом, що ґрунтується на загальних міркуваннях, що носить формальний характер.

16.07.2025 представником позивача через систему «Електронний суд» подані додаткові пояснення у справі, в яких зазначає, що відповідач, фактично не заперечуючи достовірності поданих доказів, намагається звести питання їх оцінки до виключно формального аспекту - порушення процесуального порядку подання. Водночас, відповідно до комплексного тлумачення положень статей 80, 165 та 166 ГПК України, докази можуть подаватися в межах усіх перших заяв по суті, зокрема разом із відповіддю на відзив, яка прирівнюється до первинної заяви по суті справи.

Позивач просить суд оцінювати твердження відповідача про недопустимість доказів, як юридично необґрунтоване та спрямоване на затягування процесу й ухилення від суті спору.

Позивач вважає, що у справі наявні всі елементи складу господарського правопорушення, передбаченого ст. 22 ЦК України та ст. 224-225 ГК України, а саме: протиправна поведінка відповідача підтверджується наданими документами - зокрема, фактами зупинення та подальшого скасування реєстрації податкових накладних через порушення вимог Податкового кодексу України; збитки полягають у втраті права на податковий кредит, що є формою майнового інтересу покупця (позивача) відповідно до п. 7.16 постанови Верховного Суду у справі №926/3347/22 від 01.12.2023; причинно-наслідковий зв`язок між порушенням відповідачем обов`язку зареєструвати податкову накладну та втратою позивачем права на податковий кредит є очевидним і логічно зумовленим - без належної реєстрації ПН формування податкового кредиту є неможливим. Щодо форми вини, відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України, обов`язок довести відсутність вини покладено на відповідача. Жодних доказів, чи принаймні пояснень, що спростовують вину, відповідач не надав.

Крім того, позивач просить суд звернути увагу на те, що про вчинене порушення з боку відповідача позивачем було повідомлено у досудовому порядку шляхом направлення обґрунтованої претензії. Однак відповідач - як суб`єкт, на якого покладено обов`язок реєстрації ПН відповідно до ст. 201 ПК України - не вжив жодних ефективних заходів для виправлення ситуації: чи то через об`єктивну неможливість виконати вимоги законодавства, чи внаслідок свідомого ігнорування своїх зобов`язань. У цій ситуації позивач був позбавлений будь-яких реальних засобів самостійного усунення порушення і не зобов`язаний очікувати на його гіпотетичне добровільне усунення протягом усього передбаченого строку. Умови звернення до суду як форма захисту права вже були на той момент об`єктивно наявні.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити, оскільки збитки завдані з вини відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив суд в позові відмовити, оскільки його вина в завданні збитків не доведена позивачем.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 06.08.2025 по 11.08.2025 для підготовки вступної та резолютивної частині рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

УСТАНОВИВ:

03.10.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укроргсинтез» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрміськліфт» (постачальник) було укладено договір поставки та монтажно-налагоджувальних робіт № 10-1 відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити підйомник вантажний електричний та провести монтажно-налагоджувальні роботи щодо поставки обладнання, а замовник зобов`язується прийняти обладнання, виконати роботи та сплатити постачальнику вартість обладнання і робіт за ціною та в порядку, визначеними договором.

Відповідно до п. 2.1. договору загальна вартість договору становить 1 022 800,00 грн., в тому числі ПДВ 20 % - 170 466,66 грн. Загальна вартість договору включає: вартість обладнання, транспортування на об`єкт, монтажно-налагоджувальні роботи, вартість обрамлення дверей шахти, будівельно-оздоблювальні роботи по шахті, вартість обов`язкових платежів при введенні в експлуатацію, вартість комплекту хімічних дюбелів, вартість диспетчеризації, вартість додаткових металоконструкцій, ПДВ.

Згідно п. 9.12. договору постачальник зобов`язаний зареєструвати податкову накладну в єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) не пізніше строку, що визначений законодавством.

У разі порушення постачальником вимог діючого законодавства щодо оформлення та реєстрації податкової накладеної, постачальник зобов`язаний без будь-яких додаткових вимог з боку замовника сплатити на користь останнього компенсацію у розмірі податкового кредиту, відносно якої мала бути оформлена/зареєстрована така податкова накладна.

Зазначена компенсація має бути сплачена постачальником на користь замовника не пізніше 3 (трьох) банківських днів з останнього дня, встановленого законодавством для реєстрації податкової накладної в ЄРПН. Замовник має право затримати оплату на суму податкового кредиту з ПДВ неоформлених/незареєстрованих податкових накладних за виконані роботи (надані послуги) до оформлення/реєстрації таких податкових накладних.

У разі несплати компенсації постачальником, замовник має право недоплатити суму компенсації в двократному розмірі, з платежів на користь постачальника за надані послуги, виконані роботи, про що замовник повідомляє постачальника в довільній формі. Залік зустрічних однорідних вимог проводиться без підписання сторонами додаткових документів (заяв, угод, актів, протоколів і тому подібне).

На виконання умов договору відповідач поставив позивачу обладнання, зазначене у специфікації до договору, що підтверджується видатковою накладною № 1 від 03.04.2023 р.

Також, згідно акту надання послуг № 1 від 03.04.2023 відповідачем були надані послуги по доставці та монтажу підйомника з матеріалом, всього на загальну суму 134 800,00 грн.

На виконання вимог податкового законодавства України, а також п. 9.12 укладеного сторонами договору, відповідачем було зареєстровано 4 податкові накладні, що підтверджується наступними квитанціями: № від 27.10.2022 на суму 621600 грн. з ПДВ; № від 08.12.2022 на суму 266400 грн. з ПДВ; № від 30.03.2023 на суму 67 400,00 з ПДВ; № від 25.04.2023 на суму 67 400,00 грн. з ПДВ. Всього на загальну 1 022 800 грн. в т.ч. ПДВ 170 466,67 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, реєстрацію податкових накладних було зупинено, а в подальшому скасовано Державною податковою службою України, у зв`язку з тим, що обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 критеріїв ризикованості.

21.02.2025 р. позивач направив на адресу відповідача претензію № UOS-210225-09 з вимогою сплатити компенсацію податкового кредиту, відносно якої мали бути належним чином оформлені податкові накладні. Дана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (абзац 1 пункту 201.1. статті 201 Податкового кодексу України).

Відповідно до абзацу 1 пункту 187.1. статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Відповідно до абзацу 14 та 15 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/ розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Згідно з пунктом 14.1.181 статті 181 Податкового кодексу України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Підпунктом "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту, в силу пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними.

Відповідно, лише зареєстрована в Єдиному реєстрі податкова накладна є підставою для формування податкового кредиту.

Таким чином, наведеними нормами Податкового кодексу України на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними суми податку можуть бути віднесені покупцем товарів/послуг до складу податкового кредиту.

Суд відхиляє заперечення відповідача, оскільки умовами договору сторони передбачили компенсацію позивачеві негативних наслідків, що можуть у нього виникнути у разі невиконання відповідачем передбаченого нормами податкового законодавства зобов`язання зі складення та реєстрації податкової накладної та неможливості отримання позивачем у зв`язку з цим податкового кредиту

Саме зупинення реєстрації податкових накладних, підтверджена належними первинними документами, поданими разом із позовною заявою, свідчить про втрату чинності реєстрації відповідних ПН та фактичне порушення відповідачем вимоги щодо їх належного оформлення та подання до ЄРПН. Повторна ж відмова контролюючого органу у реєстрації таких ПН, зафіксована у додаткових доказах, що подані у відповідь на відзив, не змінює природи порушення, а лише підтверджує, що відповідач не зміг або не захотів усунути допущене порушення навіть у разі повторної спроби.

Таким чином, відповідач не виконавши свій обов`язок, передбачений п. 9.12. договору, завдав позивачу збитків на суму 170 466,67 грн., а тому зобов`язаний відшкодувати їх.

За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, у зв`язку тим, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, що призвело до необхідності позивачу звертатися з позовом до суду та здійснювати додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого частиною 9 ст.129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13 73-92, 129, 247-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрміськліфт» (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Храпачевська,70, код 43323147) на користь Товариства з обмежено відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укроргсинтез» (02094, м. Київ, вул. Черчилля Вінстона, 85, код 31607028) 170 466 (сто сімдесят тисяч чотириста шістдесят шість) грн. 67 коп. збитків та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 29.08.2025 року.

Суддя Л.Я. Мальована