ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року

м. Київ

Справа № 927/994/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Власова Ю. Л. - головуючого, Колос І. Б., Малашенкової Т. М.

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 16 липня 2025 року (у складі колегії суддів: головуючий суддя Руденко М. А., судді: Барсук М. А., Пономаренко Є. Ю.)

у справі № 927/994/23

за позовом Приватного акціонерного товариства "Украгро НПК"

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина"

про стягнення 31 219 436,87 грн.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог та судових рішень

1.1. У липні 2023 року Приватне акціонерне товариство "Украгро НПК" (далі - ПрАТ "Украгро НПК", позивач) звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" (далі - СТОВ "Батьківщина", відповідач), у якому позивач просив суд стягнути з відповідача 31 219 436,87 грн, з яких 28 685 872,82 грн заборгованості за поставлений товар, 2 268 035,12 грн пені та 265 528,93 грн інфляційних втрат.

1.2. Господарський суд Чернігівської області рішенням від 16 вересня 2023 року у справі № 927/994/23 позовні вимоги ПрАТ "Украгро НПК" задовольнив частково; стягнув з СТОВ "Батьківщина" на користь ПрАТ "Украгро НПК" 28 685 872,82 грн заборгованості за поставлений товар, 2 227 650,12 грн пені та 229 486,98 грн інфляційних втрат; в іншій частині у задоволенні позову відмовив.

1.3. Північний апеляційний господарський суд постановою від 30 травня 2024 року скасував рішення Господарського суду Чернігівської області від 16 вересня 2023 року у справі № 927/994/23; ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ПрАТ "Украгро НПК" відмовив.

1.4. Верховний Суд постановою від 20 листопада 2024 року постанову Північного апеляційного господарського суду від 30 травня 2024 року у справі № 927/994/23 скасував, справу передав на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

1.5. 30 червня 2025 року під час нового розгляду справи № 927/994/23 в суді апеляційної інстанції особа, яка не брала участі у справі - ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , скаржник), не погоджуючись з рішенням Господарського суду Чернігівської області від 05 вересня 2023 року у справі № 927/994/23, звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. Також скаржником подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та про звільнення від сплати судового збору або зменшення розміру судового збору за подання апеляційної скарги та відстрочення його сплати до ухвалення судового рішення за наслідками розгляду цього спору.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

2.1. Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 16 липня 2025 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 05 вересня 2023 року у справі № 927/994/23.

2.2. Ухвала апеляційного господарського суду мотивована тим, що скаржник не навів змістовних та вагомих доводів щодо вчинення ним всіх необхідних і можливих дій, які вказують на бажання реалізувати свої процесуальні права з метою оскарження рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку. Також скаржник не довів, що у цій справі можливість вчасного подання апеляційної скарги не мала суб`єктивного характеру, тобто не залежала від його волевиявлення.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 16 липня 2025 року скасувати, а справу № 927/994/23 направити для продовження розгляду до Північного апеляційного господарського суду.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4.1. Касаційна скарга подана на підставі абзацу 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс).

4.2. Скаржник, зокрема, зазначає про те, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права. Оскаржувана ухвала, на думку скаржника, постановлена без урахування фактичних обставин справи, що слугує підставою для її скасування.

4.3. В обґрунтування своєї позиції скаржник зазначає про те, що він не був учасником справи № 927/994/23, не отримував судові рішення у ній та зі змістом рішення Господарського суду Чернігівської області від 05 вересня 2023 року, яке порушує його права та інтереси, ознайомився 27 червня 2025 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень (далі - Реєстр). Скаржник зазначає, що Президент України Володимир Зеленський 27 червня 2025 року підписав Указ № 422/2025 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 27 червня 2025 року "Про синхронізацію санкційного тиску України, Європейського Союзу та інших учасників Групи семи на Російську Федерацію і пов`язаних з нею суб`єктів" (далі - Указ № 422/2025). За твердженням ОСОБА_1 , саме з 27 червня 2025 року (моменту підписання Президентом України Указу № 422/2025) йому стало відомо про криміналізацію діянь, пов`язаних з обходом санкцій осіб, які фінансують російську федерацію (в тому числі ОСОБА_2 ) і відповідно взаємодії України зі світовим співтовариством, спрямованим до притягнення винних осіб до відповідальності за такі дії, що на підставі рішення Господарського суду Чернігівської області від 05 вересня 2023 року у справі № 927/994/23 може бути розцінено правоохоронними органами як фінансування російської федерації, оскільки кошти ПрАТ "Украгро НПК" виводяться як активи ОСОБА_2 і він використовує їх для фінансування агресії проти України. Таким чином, ознайомлення скаржника з Указом № 422/2025, з`ясування того, що за виконання рішення суду у цій справі його, як засновника СТОВ "Батьківщина", можуть притягнути до юридичної відповідальності за обхід ОСОБА_2 санкцій відбулося лише 27 червня 2025 року.

5. Доводи інших учасників справи

5.1. ПрАТ "Украгро НПК" надіслало відзив на касаційну скаргу, в якому, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника, просить касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін.

6. Рух справи в суді касаційної інстанції

6.1. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 липня 2025 року для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 16 липня 2025 року у справі № 927/994/23 було визначено колегію суддів у складі: Власов Ю. Л. - головуючий, Булгакова І. В., Колос І. Б.

6.2. Розпорядженням заступника керівника Апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 04 серпня 2025 року № 32.2-01/1776 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 927/994/23 у зв`язку з відпусткою судді Булгакової І. В.

6.3. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 серпня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 16 липня 2025 року у справі № 927/994/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Власов Ю. Л. - головуючий, Колос І. Б., Малашенкова Т. М.

6.4. Верховний Суд ухвалою від 07 серпня 2025 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 16 липня 2025 року у справі № 927/994/23 та вирішив здійснювати перегляд оскаржуваного судового рішення у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

7. Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції

7.1. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

7.2. Згідно з частиною другою статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи та висновків суду апеляційної інстанції

8.1. Предметом касаційного перегляду є ухвала Північного апеляційного господарського суду від 16 липня 2025 року у справі № 927/994/23 про відмову у відкритті апеляційного провадження.

8.2. Перед Верховним Судом поставлено питання перевірки доводів касаційної скарги щодо застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема пункту 4 частини першої статті 261 ГПК України.

8.3. Перевіряючи правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні оскаржуваного судового рішення, Верховний Суд зазначає таке.

8.4. Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої цієї статті).

8.5. Право на апеляційний перегляд справи, передбачене пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, є гарантованим правом на перегляд у суді апеляційної інстанції справи, розглянутої судом першої інстанції по суті (абзац 8 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 17 березня 2020 року № 5-р/2020).

8.6. Водночас реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення здійснюється за процедурою, встановленою нормами ГПК України.

8.7. Відповідно до частини першої статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

8.8. Згідно з частинами першою, другою статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

8.9. Частиною третьою статті 256 ГПК України передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

8.10. Згідно з частиною другою статті 261 ГПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

8.11. Питання щодо поновлення та продовження процесуальних строків урегульовано нормами статті 119 ГПК України, згідно із частиною першою якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

8.12. У розумінні статті 86 ГПК України питання про поважність причин пропуску процесуального строку вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

8.13. Виходячи зі змісту наведених норм права, обмеженням права на доступ до суду є визначена в ГПК України вимога до скаржника при зверненні до суду дотримуватися строку подання апеляційної скарги, незважаючи на те, чи є заявник стороною у справі. При цьому законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк, тому у разі пропуску строку на апеляційне оскарження заявник повинен: 1) порушити питання про поновлення цього строку шляхом подання відповідного клопотання; 2) клопотання повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску цього строку. При цьому поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення скаржника та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. ГПК України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. У кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

8.14. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

8.15. Отже, подавши апеляційну скаргу у цій справі скаржник реалізував передбачене законом право на апеляційне оскарження. Проте реалізація цього права можливе за дотримання встановлених процесуальним законодавством умов, у тому числі щодо строку на апеляційне оскарження та вчинення конкретних визначених дій на його поновлення у разі пропуску з поважних причин.

8.16. З приписів частини другої статті 261 ГПК України не вбачається безумовного обов`язку суду відкрити апеляційне провадження у випадку подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки. Натомість, суд у такому випадку надає оцінку наведеним скаржником причинам пропуску строку апеляційного оскарження на предмет їх поважності.

8.17. Скаржник має враховувати, що звернення з апеляційною скаргою поза встановленим процесуальним законом строком оскарження судового рішення покладає на нього обов`язок доведення та обґрунтування відповідних обставин, що зумовили пропуск цього строку, і у разі, коли відповідну апеляційну скаргу подано особою, не залученою до участі у справі. Разом з цим неучасть у справі особи, яка звертається зі скаргою, з посиланням на те, що рішення у цій справі стосується її прав та інтересів, не є безумовною підставою для визнання причин пропуску строку поважними та поновлення цього строку.

8.18. Системний аналіз вказаних процесуальних норм свідчить про те, що подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки, захищає її саме від передбаченої частиною другою статті 261 ГПК України безумовної відмови у відкритті апеляційного провадження (якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення), тобто незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, проте не звільняє вказану особу від обов`язку довести поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, передбаченого іншими нормами ГПК України.

8.19. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03 травня 2022 року у справі № 904/1875/19.

8.20. Отже, норми ГПК України підлягають застосуванню до всіх без винятку осіб, які звертаються до суду, а окремі норми визначають початок перебігу процесуального строку на оскарження судових рішень саме для осіб, які не брали участі у розгляді справи, а суд вирішив питання про їх права/інтереси та (або) обов`язки, і передбачають можливість поновлення процесуального строку на оскарження судових рішень.

8.21. Схожі за змістом правові висновки викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 квітня 2019 року у справі № 922/765/15 та у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 липня 2019 року у справі № 5011-46/18261-2012 (п. 42 вказаної постанови), від 03 жовтня 2019 року у справі № 909/117/17 (п. 32 вказаної постанови), від 08 жовтня 2019 року у справі № 5011-46/18261-2012 (п. 44 вказаної постанови).

8.22. З матеріалів справи вбачається, що, розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний господарський суд установив, що рішення Господарського суду Чернігівської області від 05 вересня 2023 року було оприлюднено в Реєстрі 18 вересня 2023 року. В свою чергу частиною першою статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" визначено, що судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі Судової влади України. Отже, скаржник не був позбавлений можливості ознайомитися з рішенням Господарського суду Чернігівської області від 05 вересня 2023 року в Реєстрі.

8.23. У зв`язку з цим апеляційний суд додатково запропонував скаржнику зазначити на поважність причин пропуску строку з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Чернігівської області від 05 вересня 2023 року.

8.24. Також, дослідивши аргументи ОСОБА_1 у клопотанні про звільнення від сплати судового збору або зменшення розміру судового збору за подання апеляційної скарги та відстрочення його сплати до ухвалення судового рішення за наслідками розгляду цього спору, апеляційний суд зазначав, що обставини неможливості сплати судового збору, вказані у клопотанні, не передбачені приписами Закону України "Про судовий збір", тому апеляційний господарський суд виснував, що таке клопотання не підлягає задоволенню.

8.25. З урахуванням викладеного Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 01 липня 2025 року відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 05 вересня 2023 року у справі № 927/994/23 залишив без руху; надав скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків шляхом подання відповідного обґрунтованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Чернігівської області від 05 вересня 2023 року та доказів про сплату судового збору у розмірі 561 949,87 грн; роз`яснив скаржнику, що у разі невиконання вимог цієї ухвали апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

8.26. 04 липня 2025 року від ОСОБА_1 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків, у якій скаржник просив: визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, поновити строк на таке оскарження та відкрити апеляційне провадження за цією апеляційною скаргою; звільнити від сплати судового збору або зменшити розмір судового збору за подання цієї апеляційної скарги та відстрочити його сплату до ухвалення судового рішення за наслідками розгляду цього спору.

8.27. Розглянувши доводи ОСОБА_1 щодо поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Чернігівської області від 05 вересня 2023 року у справі № 927/994/23 апеляційний суд зазначив, що судове рішення місцевого господарського суду було оприлюднено в Реєстрі 18 вересня 2023 року, в той час, як скаржник звернувся з апеляційною скаргою лише 30 червня 2025 року. При цьому, як зазначає сам скаржник, він є засновником СТОВ "Батьківщина" і володіє 80 % частки у статутному капіталі, та відповідно мав бути обізнаний з його господарською діяльністю.

8.28. Апеляційний суд також зазначив, що скаржником не наведено змістовних та вагомих доводів щодо вчинення ним всіх необхідних і можливих дій, які вказують на бажання реалізувати його процесуальні права з метою оскарження рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, також скаржник не довів, що у цій справі можливість вчасного подання апеляційної скарги не мала суб`єктивного характеру, тобто не залежала від його волевиявлення.

8.29. При цьому, постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження судом апеляційної інстанції враховано також невиконання скаржником вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2025 року щодо надання доказів сплати судового збору в установленому законом порядку та розмірі.

8.30. У постанові від 16 січня 2020 року у справі № 925/1600/16 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду відступила від висновку щодо застосування наведених норм права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду від 30 липня 2018 року у справі № 5023/4200/11, від 08 жовтня 2018 року у справі № 1/30-28/19, від 15 січня 2019 року у справі № 921/310/16-г/3 та від 25 березня 2019 року у справі № 904/8201/16 (щодо вирішення на стадії відкриття апеляційного провадження питання про те, чи стосуються оскаржувані рішення прав, інтересів та (або) обов`язків скаржників), оскільки встановлення обставин щодо ухвалення судом рішення про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яку не було залучено до участі у справі, можливе лише після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою такої особи.

8.31. З урахуванням наведеного висновку питання дотримання норм ГПК України є першочерговим для вирішення при прийнятті апеляційним господарським судом до розгляду апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, ніж питання впливу оскаржуваного судового рішення на права/інтереси та (або) обов`язки особи, яка звернулася з апеляційною скаргою.

8.32. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

8.33. Касаційний суд погоджується з висновками апеляційного господарського суду, що у справі, яка розглядається, підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження є пропуск строку на подання апеляційної скарги та визнання підстав, викладених у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, такими, що не є поважними та об`єктивно непереборними, і не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, встановлення чого згідно зі статтями 254, 256, 260 ГПК України здійснюється апеляційним судом саме на стадії відкриття апеляційного провадження, адже дотримання особою, якою подано апеляційну скаргу, в тому числі такою, яка не брала участі у справі, строку на її подання чи наявність поважних причин пропуску цього строку і є підставою для відкриття апеляційного провадження.

8.34. Суд касаційної інстанції, оцінивши доводи скаржника щодо незгоди з оскаржуваною ухвалою апеляційного суду, зазначає про те, що згідно пунктами 1, 2 частини першої статті 5 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасники товариства мають право брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства; отримувати інформацію про господарську діяльність товариства. Наведене підтверджує правильність висновку апеляційного господарського суду, що ОСОБА_1 мав бути обізнаний про судове провадження, стороною якого є СТОВ "Батьківщина", оскільки він є власником 80 % частки статутного капіталу СТОВ "Батьківщина", що не заперечує сам скаржник.

8.35. Підписання Президентом України 27 червня 2025 року Указу №422/2025 не може бути беззаперечною поважною причиною пропущення скаржником строку на апеляційне оскарження, оскільки зазначений Указ був підписаний через рік та дев`ять місяців після прийняття Господарським судом Чернігівської області рішення від 05 вересня 2023 року, коли строк на його апеляційне оскарження вже був ОСОБА_1 пропущений.

8.36. Суд касаційної інстанції також погоджується з висновком апеляційного суду про те, що скаржник не довів, що ним були вчинені всі можливі дії для вчасного оскарження рішення місцевого суду. Твердження скаржника про те, що він ознайомився з рішенням Господарського суду Чернігівської області від 05 вересня 2023 року у справі № 927/994/23 лише 26 червня 2025 року свідчить про суб`єктивний характер пропуску строку на апеляційне оскарження, адже скаржник не зазначив та не довів причин неможливості ознайомлення з вказаним рішенням місцевого господарського суду раніше, будучи при цьому власником 80 % частки у статутному капіталі СТОВ "Батьківщина".

8.37. Відтак, перевіривши застосування апеляційним господарським судом норм процесуального права на підставі встановлених судами фактичних обставин справи та в межах наведених у касаційній скарзі доводів, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції постановлена у відповідності до приписів процесуального законодавства.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги та норми права, якими керувався суд

9.1. Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

9.2. Згідно з частиною третьою статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

9.3. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

9.4. Згідно з частиною першою статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

9.5. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, суд вважає, що наведені у касаційній скарзі доводи не спростовують того, що ухвала суду апеляційної інстанції прийнята з додержанням норм процесуального права, а отже підстав для її зміни чи скасування немає.

10. Розподіл судових витрат

10.1. Судовий збір, сплачений у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, покладається на скаржника, оскільки суд касаційну скаргу залишає без задоволення, а ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 16 липня 2025 року у справі № 927/994/23 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Л. Власов

Судді І. Б. Колос

Т. М. Малашенкова