УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

03.09.2025Справа № 910/10834/25

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Пономар»

про забезпечення позову

у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Пономар»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Снабсервіс Агро»

про стягнення 2 508 971,92 грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Пономар» (далі - ТОВ «Пономар», позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Снабсервіс Агро» (далі - ТОВ «Снабсервіс Агро», відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 2 508 971,92 грн за договором поставки № 23/01/2025-001 від 23.01.2025.

У обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що у порушення укладеного сторонами договору ТОВ «Снабсервіс Агро» не виконало свого зобов`язання з поставки товару, у зв`язку з чим ТОВ «Пономар» просить суд стягнути з відповідача сплачену позивачем попередню оплату в сумі 2 445 000,00 грн та переплату у сумі 7 335,00 грн, а також проценти за користування грошовими коштами в сумі 56 636,92 грн, що разом складає 2 508 971,92 грн.

Також у вказаному позові позивач заявив клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення в межах суми стягнення (2 508 971,92 грн) арешту на всі грошові кошти/електронні гроші ТОВ «Снабсервіс Агро», що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях та які обліковуються на рахунках в будь-яких банках або інших фінансових установах, виявлених державним або приватним виконавцем під час виконавчого провадження, а також на всі грошові кошти/електронні гроші ТОВ «Снабсервіс Агро» на рахунках, які будуть відкриті після постановлення ухвали суду про вжиття заходів забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що подання позову з майновими вимогами без застосування заходів забезпечення позову, може в майбутньому утруднити виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача, оскільки відповідач має можливість до прийняття рішення розпорядитися своїми коштами.

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статті 136 ГПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 137 цього Кодексу заходи забезпечення позову, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб (ст. 136, 137 ГПК України).

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011р. у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову (п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011).

Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтями 73, 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову та їх оцінка судами з належним відображенням у судових рішеннях висновків здійсненої оцінки.

При цьому умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання, тощо).

Проте, слід зазначити, що заявник не навів будь-яких фактичних обставин на підтвердження свого припущення щодо можливого утруднення чи невиконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог, а також не надав суду будь-яких доказів того, що ТОВ «Снабсервіс Агро» вчиняє дії, внаслідок яких кошти відповідача можуть зменшитись або зникнути.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" саме лише посилання в заяві на потенційну можливість утруднення чи невиконання рішення суду відповідачем без наведення відповідного обґрунтування та надання доказів не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

За таких обставин суд вважає, що доводи заявника про утруднення чи неможливість виконання судового рішення у майбутньому є необґрунтованими, безпідставними та недоведеними.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Пономар про забезпечення позову.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у разі відмови у задоволенні такої заяви, покладається на заявника (позивача).

Враховуючи викладене, керуючись ст. 129, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Пономар» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та з цього дня може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів до суду апеляційної інстанції.

Суддя Головіна К. І.