ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року Справа № 903/247/25

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Розізнана І.В. , суддя Крейбух О.Г.

без виклику учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерс Еліт Солюшнс Груп" на рішення Господарського суду Житомирської області від 15.05.2025 у справі №903/247/25 (повний текст складено 20.05.2025)

за позовом Військової частини НОМЕР_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерс Еліт Солюшнс Груп"

про стягнення 88 025,70 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 15.05.2025 у справі №903/247/25 позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерс Еліт Солюшнс Груп" на користь Військової частини НОМЕР_1 175,70 грн пені, 87 850,00 грн штрафу, 2 422,40 грн судового збору.

Вказане рішення мотивоване тим, що поставка товару на виконання умов договору не здійснена та у власність покупця товар не передано. Враховуючи умови пункту 8.4 Договору, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем обґрунтовано нараховано штраф та пеню.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Комерс Еліт Солюшнс Груп" звернулося до суду із апеляційною скаргою через систему Електронний суд, в якій просить поновити строк Товариству з обмеженою відповідальністю "Комерс Еліт Солюшнс Груп" на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Житомирської області по справі № 903/247/25 від 15.05.2025. Скасувати рішення Господарського суду Житомирської області по справі № 903/247/25 від 15.05.2025 у повному обсязі та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Військової частини НОМЕР_1 про стягнення 175,70 грн пені, 87 850,00 грн штрафу. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерс Еліт Солюшнс Груп" судові витрати у вигляді судового збору

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає наступне:

- у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.01.2021 у справі № 569/16256/19 зазначено, що є недопустимим встановлення неустойки (штрафу чи пені) за правомірну відмову від виконання зобов`язання або односторонню відмову від договору.

24.06.2025 матеріали справи №903/247/25 надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.06.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерс Еліт Солюшнс Груп" на рішення Господарського суду Житомирської області від 15.05.2025 у справі №903/247/25 залишено без руху. Запропоновано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали та надати Північно-західному апеляційному господарському суду належні докази сплати 3633,60 грн судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

При цьому, судом враховано, що скаржник отримав повний текст оскаржуваного рішення 21.05.2025 об 20:59 год. Враховуючи положення ч. 2 ст. 256 ГПК України, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження є обгрунтованим.

07.07.2025 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерс Еліт Солюшнс Груп" надійшло заява про усунення недоліків, до якої долучено платіжну інструкцію про сплату судового збору.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.07.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерс Еліт Солюшнс Груп" на рішення Господарського суду Житомирської області від 15.05.2025 у справі №903/247/25. Роз`яснено, що розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерс Еліт Солюшнс Груп" на рішення Господарського суду Житомирської області від 15.05.2025 у справі №903/247/25 буде здійснюватися без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження. Запропоновано учасникам у справі подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в порядку ст. 263 ГПК України протягом 15 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.09.2025 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерс Еліт Солюшнс Груп" на рішення Господарського суду Житомирської області від 15.05.2025 у справі №903/247/25 до провадження Північно-західного апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: Павлюк І.Ю.- головуючий суддя, суддя Розізнана І.В., суддя Крейбух О.Г.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення суду, зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 04.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Комерс Еліт Солюшнс Груп" (далі - постачальник, відповідач) та Військовою частиною НОМЕР_1 (далі - покупець, позивач) укладено договір про закупівлю №175/24 (а.с. 9-13).

За умовами п.1.1. договору постачальник зобов`язується постачати покупцю за його замовленнями у власність товар відповідно до специфікації (додаток №1 до договору), а покупець зобов`язується приймати товар та здійснювати оплату на умовах і в продовж дії цього договору.

Кількість та ціна кожного найменування товару, узгоджені сторонами в специфікації, вказуються у накладних, які після підписання представниками сторін стають невід`ємною частиною цього договору (п. 1.2. договору).

Пунктом 2.1. договору передбачено, що загальна вартість та ціна за одиницю товару вказується у специфікації (додаток № 1), що є невід`ємною частиною цього договору та становить 175 700,00 грн, в тому числі ПДВ - 29 283,33 грн.

Відповідно до п.4.1. договору строк поставки визначається у специфікації (додаток №1), що є невід`ємною частиною цього договору. Допускається дострокова поставка товару за погодженням сторонами.

Відвантаження постачальником не вказаних у специфікації товарів не допускається. Відвантажені постачальником з порушенням цього пункту товари не підлягають оплаті покупцем (п. 4.3 договору).

На момент поставки товару постачальник надає видаткову накладну, документ, що підтверджує те, що товар відповідає встановленим вимогам конкретного стандарту чи іншого нормативного документу (п. 4.4. договору).

У п.5.3. договору сторони погодили, що асортимент та комплектність товару, що поставляється, повинен відповідати умовам специфікації до цього договору.

Відповідно до п. 5.4. договору товар має передаватись у належній тарі та в упаковці для забезпечення цілісності товару та збереження його якості під час транспортування.

Упаковка і маркування товару повинні відповідати його специфікації, технічним умовам і стандартам та забезпечувати належні умови транспортування товару (п.5.4.1. договору).

За умовами п.6.5. договору право власності на товар та ризик випадкової загибелі або псування останнього переходить від постачальника до покупця з моменту передачі покупцеві товару, що підтверджується підписаними видатковими накладними на поставлений товар.

Згідно з п.8.1. договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену законом та цим договором.

За порушення строків поставки товарів постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1 (одна десята) відсотка вартості товарів, поставку яких прострочено та/ або недопоставлено, за кожний день такого прострочення, а за прострочення поставки товарів понад тридцять днів постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7 відсотків вартості товарів, поставку яких прострочено (п.8.3. договору).

У пункті 8.4. договору сторони погодили, що у разі відмови від виконання зобов`язань за договором, не поставки постачальником товару, за відсутності підстав, передбачених розділом 10 цього договору, останній зобов`язаний сплатити на користь покупця штраф у розмірі 50 (п`ятдесяти) відсотків від вартості непоставленого товару.

Розділом 10 договору визначено обставини непереборної сили.

Договір вступає в дію з моменту його укладення і діє до 20.12.2024 (п.13.1. договору).

Дія цього договору припиняється належним виконанням або за угодою сторін чи за рішенням суду (п.13.2. договору).

У специфікації від 04.12.2024, яка є додатком №1 до договору №175/24 від 04.12.2024, сторонами погоджено найменування товару, його кількість та вартість. У п.2 специфікації визначено, що загальна вартість договору становить 175 700,00грн, в тому числі ПДВ - 29 283,33грн. Пунктом 3 погоджено строк поставки товару - 15 календарних днів з дати підписання договору (а.с.13 - зворот).

Отже постачальник взяв на себе зобов`язання поставити товар у строк з 04.12.2024 по 19.12.2024 включно.

Як вказує позивач, 20.12.2024 відбулась поставка товару покупцю. Однак під час прийому товару представником покупця було виявлено невідповідність товару специфікації, а саме згідно специфікації постачальник зобов`язався у встановлений строк поставити покупцю товар - зарядна станція ECOFLOW DELTA (2Max EFDELTA2MaxEU) у кількості 3 одиниць загальною вартістю 175 700,00грн, однак фактично була здійснена поставка 3 одиниць ECOFLOW DELTA (2Max EFDELTA2MaxCN).

Тобто, постачальник поставив інший товар, ціна якого значно менша, не погодивши це з покупцем чим порушив умови договору, норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України. Про даний факт постачальника було повідомлено у цей же день засобами телефонного зв`язку з подальшим направленням претензії.

За даним фактом складено акт про виявлені недоліки, затверджений командиром військової частини НОМЕР_1 21.12.2024 (а.с.5).

На підставі вище вказаного покупець відмовився від прийняття та оплати товару, який не відповідає асортименту, що зазначений у специфікації.

Таким чином поставка товару не відбулася.

Листом за вих. № 06/11-10 від 20.12.2024 відповідач повідомив позивача про неможливість поставити товар у визначені строки та просив розірвати договір №175/24 від 04.12.2024 за взаємною згодою сторін (а.с.16).

За умовами додаткової угоди №1 від 24.12.2024 до договору №175/24 від 04.12.2024 сторони домовилися розірвати (припинити) дію договору з 20.12.2024. Зміни набувають чинності з моменту підписання сторонами додаткової угоди. З моменту набрання чинності цією додатковою угодою зобов`язання сторін, що виникли із зазначеного договору, припиняються, за винятком сплати пені/штрафу відповідно до порушених умов договору (а.с.14).

Як зазначає позивач, станом на 24.12.2024 поставка товару не здійснена та у власність покупця товар не передано. Документів, що підтверджують виникнення обставин, зазначених у розділі 10 Договору "Обставини непереборної сили", не надано. Тим самим, відповідачем порушено строки постачання товару позивачу.

Договір про закупівлю №175/24 від 04.12.2024, специфікація від 04.12.2024 (додаток №1 до договору) та додаткова угода №1 від 24.12.2024 підписані представниками сторін, їх підписи скріплено печатками.

За порушення умов договору позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення з відповідача 87 850,00 грн штрафу за не поставку товару та 175,70 грн пені за порушення строків поставки.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За змістом частини 1 статті 664 Цивільного кодексу України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Згідно з частиною 1 статті 671 Цивільного кодексу України якщо за договором купівлі-продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент), продавець зобов`язаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами.

Частиною 1 статті 672 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець передав товар в асортименті, що не відповідає умовам договору купівлі-продажу, покупець має право відмовитися від його прийняття та оплати, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Судом встановлено, що у специфікації від 04.12.2024, яка є додатком №1 до договору №175/24 від 04.12.2024, сторонами погоджено найменування товару, його кількість та вартість. У п. 2 специфікації визначено, що загальна вартість договору становить 175700,00грн, в тому числі ПДВ - 29 283,33 грн. Пунктом 3 погоджено строк поставки товару - 15 календарних днів з дати підписання договору (а.с. 13 - зворот).

Оскільки договір про закупівлю №175/24 укладено сторонами 04.12.2024, тому відповідно до специфікації строк поставки товару з 04.12.2024 по 19.12.2024 включно (15 календарних днів з дати підписання договору) та з урахуванням вимог статті 253 Цивільного кодексу України.

З наявного в матеріалах справи акту про виявлені недоліки, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 21.12.2024, вбачається, що на виконання умов договору 20.12.2024 здійснена поставка товару згідно товарно-транспортної накладної №796 без дати (дата не вказана постачальником). Під час прийому товару представниками покупця виявлено невідповідність товару специфікації, а саме згідно специфікації постачальник зобов`язався у встановлений строк поставити покупцю товар - зарядна станція ECOFLOW DELTA (2Max EFDELTA2MaxEU) у кількості 3 одиниць загальною вартістю 175 700,00грн, однак фактично була здійснена поставка 3 одиниць ECOFLOW DELTA (2Max EFDELTA2MaxCN) (а.с.5).

Як вказує позивач, постачальник поставив інший товар, ціна якого значно менша, не погодивши це з покупцем.

Отже, постачальник поставив покупцю товар 20.12.2024, чим порушив строк поставки на 1 календарний день.

Водночас, поставлений товар не відповідав асортименту, що зазначений у специфікації. У зв`язку з чим покупець відмовився від прийняття та оплати товару.

Таким чином, поставка товару на виконання умов договору не здійснена та у власність покупця товар не передано. Документів, що підтверджують виникнення обставин, зазначених у розділі 10 договору "Обставини непереборної сили", не надано. Тим самим, відповідачем порушено умови договору. Докази в спростування вказаних обставин в матеріалах відсутні.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частин 1, 2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договором про закупівлю №175/24 від 04.12.2024 передбачено відповідальність за порушення умов договору у вигляді сплати пені та штрафу. Так, відповідно до п.8.3. договору за порушення строків поставки товарів постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1 (одна десята) відсотка вартості товарів, поставку яких прострочено та/ або недопоставлено, за кожний день такого прострочення, а за прострочення поставки товарів понад тридцять днів постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7 відсотків вартості товарів, поставку яких прострочено.

У п. 8.4. договору сторони погодили, що у разі відмови від виконання зобов`язань за договором, не поставки постачальником товару, за відсутності підстав, передбачених розділом 10 цього договору, останній зобов`язаний сплатити на користь покупця штраф у розмірі 50 (п`ятдесяти) відсотків від вартості непоставленого товару.

Позивач нарахував до стягнення пеню за прострочення постачання товару в розмірі 0,1% в день за прострочення терміном 1 день (відповідно до п.8.3. договору), що становить 175,70грн (0,1% від 175 700,00грн), розмір якої є обґрунтованим та математично правильним.

Також, позивач нарахував до стягнення 50% штрафу за не поставку товару (відповідно до п.8.4. договору), що становить 87 850,00грн (50% від 175 700,00грн), розмір якого є обґрунтованим та математично правильним.

Відповідач доказів сплати пені та штрафу не надав, доводи позивача не спростував.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги про стягнення 175,70 грн пені та 87 850,00 грн штрафу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо доводів відповідача про безпідставність штрафу за односторонню відмову позивача від Договору, суд зазначає наступне.

Як зазначалося вище, п. 8.4. договору сторони погодили, що у разі відмови від виконання зобов`язань за договором, не поставки постачальником товару, за відсутності підстав, передбачених розділом 10 цього договору, останній зобов`язаний сплатити на користь покупця штраф у розмірі 50 (п`ятдесяти) відсотків від вартості непоставленого товару.

Листом за вих. № 06/11-10 від 20.12.2024 відповідач повідомив позивача про неможливість поставити товар у визначені строки та просив розірвати договір №175/24 від 04.12.2024 за взаємною згодою сторін (а.с.16).

За умовами додаткової угоди №1 від 24.12.2024 до договору №175/24 від 04.12.2024 сторони домовилися розірвати (припинити) дію договору з 20.12.2024.

В апеляційній скарзі скаржник звертається до постанови Верховного Суду від 21.01.2021 у справі №559/16256/19 та зазначає, що недопустимим є встановлення неустойки (штрафу чи пені) за правомірну відмову від виконання зобов`язання або односторонню відмову від договору.

Однак, колегія суддів не погоджується з такими доводами скаржника.

Відповідно ст. 611 ЦК України передбачає правові наслідки, які настають у разі порушення зобов`язання, серед яких: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (частина перша статті 611 ЦК України).

Тобто, у зв`язку з порушенням зобов`язань для сторін правочину можуть наступити правові наслідки як припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання так і сплата неустойки.

В той же час, ст. 611 ЦК України не забороняє застосовувати декілька правових наслідків у разі порушення стороною своїх зобов`язань за правочином.

У статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Як вбачається із умов договору, постачальник (відповідач) не наділений правом розірвати договір чи відмовитися від виконання зобов`язань. Умовами договору передбачено, що постачальник зобов`язаний за відмову від виконання умов договору сплатити штраф у розмірі, що передбачений п. 8.4 договору.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що нарахування позивачем штрафу згідно з п. 8.4 Договору повністю узгоджуються з приписами ст.ст. 6, 611, 627 ЦК України, оскільки у даному випадку не відбулось правомірної відмови відповідача від виконання зобов`язання чи односторонньої відмови від договору, оскільки така відмова була викликана невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором.

Проаналізувавши висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 27.01.2021 у справі №559/16256/19, на які посилається скаржник, колегія суддів зазначає, що висновки Верховного Суду стосуються правовідносин, які не є подібними з правовідносинами у даній справі, що розглядається.

У справі № 559/16256/19 суди розглядали справу про стягненні збитків у розмірі 41 760,00 грн, пені за період з 24 липня 2018 року до 23 серпня 2019 року в розмірі 492 350,40 грн, пеню в розмірі 3 % вартості туристичних послуг за кожен день прострочення з 24.08.2019 і до моменту виконання судового рішення.

У даній справі скаржник оскаржує нарахування позивачем штрафу за відмову від виконання зобов`язання та не поставки товару за Договором.

Тобто, правовідносини у даній справі та у справі № 559/16256/19 є різними, а тому не можуть бути релевантними до даного предмету спору.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Натомість, скаржником не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин, рішення Господарського суду Житомирської області від 15.05.2025 у справі №903/247/25 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерс Еліт Солюшнс Груп" - без задоволення.

Судові витрати апеляційний суд розподіляє з урахуванням положень ст.ст. 123, 129 ГПК України та покладає на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерс Еліт Солюшнс Груп" на рішення Господарського суду Житомирської області від 15.05.2025 у справі №903/247/25 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 15.05.2025 у справі №903/247/25 - без змін.

2. Справу №903/247/25 повернути до Господарського суду Рівненської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складений "01" вересня 2025 р.

Головуючий суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Крейбух О.Г.