ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" серпня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/2069/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатий В.О.

при секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника

у справі за заявою ОСОБА_2
про неплатоспроможність ОСОБА_2

учасники у справі про неплатоспроможність не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.06.2025 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 , введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру реструктуризації боргів боржника, керуючим реструктуризацією призначено арбітражного керуючого Іваненка Є.В., призначено попереднє засідання суду на 21.08.2025.

25.06.2025 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність № 76462.

14.07.2025 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява (вх.№16411), в якій заявник просить суд долучити до матеріалів справи заяву з грошовими вимогами до боржника з додатками.

Разом із тим, самої заяви з грошовими вимогами до боржника заявником 14.07.2025 не надано.

18.07.2025 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява (вх.№16758), зі змісту якої вбачається, що через системний збій та помилку в роботі системи Електронний суд 14.07.2025 до низки наданих заявником документів помилково не завантажилася заява з грошовими вимогами до боржника.

До вищезазначеної заяви (вх. № 16758 від 18.07.2025) ОСОБА_1 додано заяву з грошовими вимогами до боржника, в якій заявник просить суд визнати його грошові вимоги до ОСОБА_2 у розмірі 425 086,93 грн, з яких: 4844,80 грн - витрати зі сплати судового збору - 1 черга задоволення вимог кредиторів; 416070,70 грн (що складаються з: 397 320,74 грн - основного боргу, 18 749,96 грн - інфляційних втрат) - 4 черга задоволення вимог кредиторів; 4171,43 грн - штрафні санкції у вигляді 3% річних - 6 черга задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою суду від 21.07.2025 призначено заяву ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника до розгляду в попередньому засіданні суду на 21.08.2025. Запропоновано заявнику - ОСОБА_1 надати суду додаткові докази на підтвердження заявлених вимог (за наявності). Ухвалено керуючому реструктуризацією та боржнику до дати проведення судового засідання: розглянути заяву ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника; письмово повідомити про результати розгляду ОСОБА_1 та суд; надати суду докази повідомлення ОСОБА_1 про результати розгляду заяви з грошовими вимогами до боржника.

06.08.2025 до суду від керуючого реструктуризацією надійшла заява (вх.№18121) про долучення до матеріалів справи звіту про розгляд кредиторських вимог. Зі змісту доданого до заяви повідомлення про розгляд кредиторських вимог вбачається, що керуючим реструктуризацією грошові вимоги ОСОБА_1 визнані частково: в розмірі 397 320,40 грн основного боргу, 18 749,96 грн інфляційних втрат, 4138,78 грн - 3% річних, що загалом становить 420 209,48 грн із їхнім включенням до другої черги задоволення вимог кредиторів, а також 4844,80 грн витрат зі сплати судового збору.

21.08.2025 до суду від представниці боржника надійшло клопотання (вх.№19256) про проведення судового засідання без її участі через неможливість бути присутньою в судовому засіданні у зв`язку з хворобою.

Представник ОСОБА_1 у судовому засіданні 21.08.2025 стисло виклав зміст заяви з грошовими вимогами до боржника; заяву підтримав у повному обсязі.

Керуючий реструктуризацією в судовому засіданні 21.08.2025 повідомив про результати розгляду заяви ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника.

У судовому засіданні 21.08.2025 оголошено перерву на 21.08.2025 о 15:00.

Після перерви учасники у справі про неплатоспроможність у судове засідання не з`явилися.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника, дослідивши матеріали справи, враховуючи пояснення учасників у справі про неплатоспроможність, суд встановив наступне.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.06.2025 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 , введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру реструктуризації боргів боржника, керуючим реструктуризацією призначено арбітражного керуючого Іваненка Є.В., призначено попереднє засідання суду на 21.08.2025.

25.06.2025 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність № 76462.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 113 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно з ч. 1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Відповідно до абз. абз. 1, 3 ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

14.07.2025 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява (вх.№16411), в якій заявник просить суд долучити до матеріалів справи заяву з грошовими вимогами до боржника з додатками.

Разом із тим, самої заяви з грошовими вимогами до боржника заявником 14.07.2025 не надано.

18.07.2025 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява (вх.№16758), зі змісту якої вбачається, що через системний збій та помилку в роботі системи Електронний суд 14.07.2025 до низки наданих заявником документів помилково не завантажилася заява з грошовими вимогами до боржника.

До вищезазначеної заяви (вх. № 16758 від 18.07.2025) ОСОБА_1 додано заяву з грошовими вимогами до боржника, в якій заявник просить суд визнати його грошові вимоги до ОСОБА_2 у розмірі 425 086,93 грн, з яких: 4844,80 грн - витрати зі сплати судового збору - 1 черга задоволення вимог кредиторів; 416070,70 грн (що складаються з: 397 320,74 грн - основного боргу, 18 749,96 грн - інфляційних втрат) - 4 черга задоволення вимог кредиторів; 4171,43 грн - штрафні санкції у вигляді 3% річних - 6 черга задоволення вимог кредиторів.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 посилається на неповернення боржником у визначений строк грошових коштів, отриманих за розписками.

Зі змісту розписки від 17.01.2022 судом встановлено, що ОСОБА_2 отримав у ОСОБА_1 4000 доларів США та зобов`язався повернути зазначені кошти до 17.01.2025 у гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України на день повернення.

Відповідно до розписки 12.03.2022 ОСОБА_2 отримав у ОСОБА_1 5500 доларів США та зобов`язався повернути зазначені кошти до 12.03.2025 у гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України на день повернення.

Заявник стверджує, що ОСОБА_2 в зазначені строки грошові кошти не повернув, чим допустив порушення своїх зобов`язань, що не спростовується боржником.

На підтвердження походження грошових коштів, наданих у позику, заявник надає податкові декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2021, 2022 роки, з яких вбачається, що загальна сума доходу ОСОБА_1 у 2021 році становить 4733892,74 грн, у 2022 році - 5391030,41 грн.

Надаючи правову кваліфікацію даному спору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Доказів, які б свідчили про повернення ОСОБА_2 ОСОБА_1 грошових коштів за розписками від 17.01.2022 та 12.03.2022 матеріали справи не містять.

Щодо визначення розміру основного боргу за розписками від 17.01.2022 та 12.03.2022, суд зазначає наступне.

Частиною другою 2 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Так, у заяві ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника здійснено розрахунок суми основного боргу за розписками від 17.01.2022 та 12.03.2022 (4000 доларів США + 5500 доларів США = 9500 доларів США) станом на 11.07.2025, разом із тим, заява ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника не містить дати, при цьому, датою звернення ОСОБА_1 до суду з грошовими вимогами до боржника є 14.07.2025.

Судом встановлено, що станом на 14.07.2025 за курсом Національного банку України 1 долар США складає 41,7842 грн.

Таким чином, сума основного боргу на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника (14.07.2025) за розпискою від 17.01.2022 становить 167136,80 грн (4000 доларів США х 41,7842 грн), а за розпискою від 12.03.2022 - 229813,10 грн (5500 доларів США х 41,7842 грн).

Загальна сума основного боргу за розписками від 17.01.2022 та 12.03.2022 в розмірі 396 949,90 грн (167 136,80 грн + 229 813,10 грн) підтверджена належними доказами.

Крім того, заявником нараховано інфляційні втрати та 3% річних у зв`язку з порушенням строків повернення сум позики.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення.

За змістом статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.

Відповідний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду України від 27.01.2016 у справі № 6-771цс15, 18.05.2016 у справі № 6-474цс16, 21.12.2016 у справі № 6-1672цс16, 01.03.2017 у справі № 6-284цс17.

У даному випадку за розписками від 17.01.2022 та 12.03.2022 не мають місця втрати від знецінення національної валюти, оскільки розмір боргу визначений у іноземній валюті.

З огляду на вищезазначене, суд не вбачає підстав для визнання грошових вимог ОСОБА_1 в частині інфляційних втрат на загальну суму 18749,96 грн, у зв`язку з чим вважає за необхідне грошові вимоги в даній частині відхилити.

Перевіривши розрахунок заявлених ОСОБА_1 3% річних за розпискою від 17.01.2022 (за період з 17.01.2025 по 24.06.2025) та за розпискою від 12.03.2022 (за період з 12.03.2025 по 24.06.2025), суд встановив, що такий розрахунок не відповідає вимогам чинного законодавства, з огляду на наступне.

Як зазначено вище, згідно з розпискою від 17.01.2022 ОСОБА_2 зобов`язався повернути грошові кошти до 17.01.2025, тобто початком періоду порушення грошового зобов`язання за даною розпискою є 18.01.2025.

Відповідно до розписки від 12.03.2022 ОСОБА_2 зобов`язався повернути грошові кошти до 12.03.2025. Таким чином, початком періоду порушення грошового зобов`язання за вказаною розпискою є 13.03.2025.

Крім того, суд зауважує на тому, що провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 було відкрито ухвалою суду від 24.06.2025. Цією ж ухвалою суду введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Частиною першою статті 121 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Ухвала про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій стосовно боржника. Про запровадження мораторію керуючий реструктуризацією повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця, у якого перебуває виконавче провадження на виконанні.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 121 Кодексу України з процедур банкрутства протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення вимог, на які поширюється мораторій.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку про те, що нарахування 3% річних (як фінансової санкції за порушення строків повернення суми позики) після відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 (ухвала суду від 24.06.2025) суперечить положенням п. 3 ч. 2 ст. 121 Кодексу України з процедур банкрутства.

Таким чином, заявлені грошові вимоги мають бути розраховані по день, що передує дню відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а саме по 23.06.2025.

За наслідком проведеного власного розрахунку судом встановлено, що за розпискою від 17.01.2022 за період прострочення з 18.01.2025 по 23.06.2025 3% річних (на суму основного боргу 167136,80 грн) становить 2156,75 грн; відповідно до розписки від 12.03.2022 за період прострочення з 13.03.2025 по 23.06.2025 3% річних (на суму основного боргу 229813,10 грн) становить 1 945,54 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника задовольнити частково; визнати грошові вимоги ОСОБА_1 до боржника в розмірі 401052,19 грн (167136,80 грн + 229813,10 грн + 2156,75 грн + 1 945,54 грн) основного боргу (2 черга задоволення вимог кредиторів) та 4844,80 грн витрат зі сплати судового збору; решту грошових вимог ОСОБА_1 за заявою з грошовими вимогами до боржника відхилити.

Керуючись ст. ст. 45, 47, 113, 122, 133 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 232-235 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково заяву ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника.

Визнати грошові вимоги ОСОБА_1 до боржника в розмірі 401052,19 грн основного боргу (2 черга задоволення вимог кредиторів) та 4844,80 грн витрат зі сплати судового збору.

Решту грошових вимог ОСОБА_1 за заявою з грошовими вимогами до боржника відхилити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Ухвала не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 27 серпня 2025 року (у зв`язку з тривалими повітряними тривогами у місті Харкові).

Суддя Усатий В.О.