ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

29.08.2025 р. Справа № 914/405/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Трускавецького В. П., розглянувши матеріали позовної заяви

третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору:ОСОБА_1 , м. Київ,
до відповідача:ОСОБА_2 , м. Київ,
про:стягнення 1 543 259 683,86 грн, з яких: 776 814 287,95 грн основного боргу, 131 088 176,89 грн трьох відсотків річних та 635 357 219,02 грн інфляційних втрат,

третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору:ОСОБА_3 , м. Київ,
до відповідача:ОСОБА_2 , м. Київ,
про:стягнення 486 680 059,07 грн, з яких: 228 506 897,65 грн основного боргу, 45 176 912,31 грн трьох відсотків річних та 212 996 249,11 грн інфляційних втрат,

третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору:ОСОБА_4 , м. Київ,
до відповідача:ОСОБА_2 , м. Київ,
про:стягнення 790 475 691,59 грн, з яких: 337 000 852,08 грн основного боргу, 69 442 638,48 грн трьох відсотків річних та 324 032 201,03 грн інфляційних втрат,

третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору:Товариства з обмеженою відповідальністю «Сократ Інвестментс», м. Київ,
до відповідача:ОСОБА_2 , м. Київ,
про:стягнення 719 700,07 грн, з яких: 321 941,82 грн основного боргу, 69 645,28 грн трьох відсотків річних та 328 112,97 грн інфляційних втрат,

третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору:ОСОБА_5 , м. Дніпро,
до відповідача:ОСОБА_2 , м. Київ,
про:стягнення 718 319 015,44 грн, з яких: 330 714 246,12 грн основного боргу, 68 947 808,03 грн трьох відсотків річних та 318 656 961,29 грн інфляційних втрат,

у справі за позовом:ОСОБА_6 , м. Українка Київської обл.,
до відповідача:ОСОБА_2 , м. Київ,
про:стягнення 21 049 651,31 грн, з яких: 9 296 340,14 грн основного боруг, 2 034 752,37 грн трьох відсотків річних та 9 718 558,80 грн інфляційних втрат,
визнав подані матеріали недостатніми для прийняття до розгляду з таких підстав.
На розгляді суду перебуває позов ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення основного боргу, інфляційних втрат та трьох відсотків річних, де Основний борг це різниця виплаченої вартістю акції та справедливої ринкової вартості такої (згідно з обґрунтуванням позивача).

26 серпня 2025 року на розгляд суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ТзОВ «Сократ Інвестментс», ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення з останнього:

- на користь ОСОБА_1 776 814 287,95 грн основного боргу, 131 088 176,89 грн трьох відсотків річних та 635 357 219,02 грн інфляційних втрат;

- на користь ОСОБА_3 228 506 897,65 грн основного боргу, 45 176 912,31 грн трьох відсотків річних та 212 996 249,11 грн інфляційних втрат;

- на користь ОСОБА_4 337 000 852,08 грн основного боргу, 69 442 638,48 грн трьох відсотків річних та 324 032 201,03 грн інфляційних втрат;

- на користь ТзОВ «Сократ Інвестментс» 321 941,82 грн основного боргу, 69 645,28 грн трьох відсотків річних та 328 112,97 грн інфляційних втрат;

- на користь ОСОБА_5 330 714 246,12 грн основного боргу, 68 947 808,03 грн трьох відсотків річних та 318 656 961,29 грн інфляційних втрат.

У цьому позові треті особи обґрунтовують та зазначають, що метою такого позову є захист та відновлення їх прав на отримання справедливої ринкової вартості акцій акціонерних товариств: ПрАТ «ІНГЗК», ПрАТ «ЦГЗК», ПрАТ «ПІВНГЗК», ПрАТ «МК «Азовсталь», ПрАТ «ММК ім. Ілліча», ПрАТ «Запоріжкокс», ПрАТ «АКХЗ», ПрАТ «ДКХЗ», ПрАТ «ШУ «Покровське», ПАТ «Київенерго», ПАТ «ДТЕК Західенерго», ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго», ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі», ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», кінцевим бенефіціарним власником яких є ОСОБА_2 .

Частиною 1 статті 49 ГПК України передбачено, що треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (вказане узгоджується у постанові від 12.06.2019 Великої Палати Верховного Суду у справі № 916/542/18 та постанові від 20.09.2021 Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 638/3792/20).

Так, предметом спору у справі № 914/405/21 є стягнення з ОСОБА_2 21 049 651,31 грн, з яких: 9 296 340,14 грн основний борг, 2 034 752,37 грн три відсотки річних та 9 718 558,80 грн інфляційні втрати. Де, відповідно до обґрунтувань ОСОБА_6 , суму основного боргу складає різниця у ринковій вартості акцій ПАТ «ДЕТК Західенерго».

До позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу (ч. 5 ст. 49 ГПК України).

У статті 180 ГПК України унормовано, що: зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову (ч. 2).

З аналізу поданого позову третіх осіб з додатками з`ясовано, що заявлений спір третіх осіб не стосується вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення різниці виплаченої вартості акцій та справедливої ринкової вартості таких, інфляційних втрат та трьох відсотків річних нарахованих на цю суму.

Перевіривши застосування процесуального правила встановлено у ч. 2 ст. 180 ГПК України, суд вказує, що задоволення вимог за позовом третіх осіб жодним чином не впливає на задоволення вимог ОСОБА_6 про стягнення коштів за його акціями.

Крім того, доводи заявників про пов`язаність цих позовів і доцільність їхнього спільного розгляду, на думку суду, є безпідставними, адже позови не є взаємопов`язаними, бо стосуються правочину щодо відчуження акцій 14 різних юридичних осіб. Сам факт наявності одного і того ж кінцевого бенефіціарного власника таких юридичних осіб не є підставою вважати правовідносини взаємопов`язаними.

Отже, проаналізувавши подану позовну заяву з додатками, суд дійшов висновку, що така не відповідає вимогам процесуального закону як заява третіх осіб з самостійними вимогами щодо предмета спору.

Позиції вищих судів у подібній ситуації

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.06.2019 у справі № 916/542/18 вказала, що позовна заява третьої особи відповідно до положень частини першої статті 49 ГПК України має містити самостійні вимоги саме на предмет спору у справі.

При цьому як предмет спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем. Отже, вимога третьої особи, спрямована на будь-що поза предметом спору між позивачем та відповідачем, не може бути визнана вимогою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Суд акцентує, що предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Водночас підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстава. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування, є гарантією прав відповідача на захист проти позову.

Отже, враховуючи зазначене вище, а також приписи частини першої статті 49 ГПК України, колегія суддів висновує, що позовна заява третьої особи має містити саме самостійні вимоги заявника щодо предмета спору у справі.

Разом з тим самостійність вимог полягає в тому, що саме третя особа перебуває у правовідносинах із відповідачем, і що саме її право порушене. Тобто третя особа із самостійними вимогами заперечує / частково заперечує вимогу(ги) позивача і переслідує мету вирішити спір не на користь позивача, а на свою користь.

У постановах від 05.04.2024 у справі №910/10699/21 та від 02.04.2018 у справі №905/121/15 Верховний Суд зазначив, що: 1) самостійність вимог полягає в тому, що саме третя особа перебуває у правовідносинах із відповідачем, і що саме її право порушене. Тобто третя особа із самостійними вимогами заперечує/частково заперечує вимогу(ги) позивача і переслідує мету вирішити спір не на користь позивача, а на свою користь; 2) самостійність вимог третьої особи полягає в тому, що третя особа вважає, ніби в матеріальних правовідносинах із відповідачем перебуває саме вона, і саме її право порушено відповідачем. Така особа заперечує вимогу позивача і переслідує мету вирішити спір не на користь позивача, а на свою користь. Третя особа із самостійними вимогами процесуально протиставляє себе не лише відповідачу, а й позивачу, а її вимоги до відповідача є конкуруючими із вимогами позивача.

Аналогічні правові висновки щодо застосування положень статті 49 ГПК України у подібних правовідносинах наведені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 916/3245/17, від 12.06.2019 у справі № 916/542/18 та у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 916/7943/18, від 11.06.2019 у справі № 904/8926/17, від 20.05.2019 у справі № 916/1302/18.

У даному випадку позовна заява третіх осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ТзОВ «Сократ Інвестментс», ОСОБА_5 , по-перше, спрямована на відновлення прав позивачів поза предметом спору між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , по-друге, у такій позовній заяві позивачі не заперечують (частково чи повністю) вимоги ОСОБА_6 і не переслідують мету вирішити спір не на користь останнього, а на користь кожного із них. Отже, такі позовні заяви не можуть бути визнані позовними заявами третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі № 914/405/21. Водночас, такі позовні вимоги можуть бути заявлені у самостійному позові.

Відповідно до частини шостої статті 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подана позовна заява третіх осіб підлягає поверненню заявникам без розгляду.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 42, 45, 46, 49, 180, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ТзОВ «Сократ Інвестментс», ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення:

- на користь ОСОБА_1 776 814 287,95 грн основного боргу, 131 088 176,89 грн трьох відсотків річних та 635 357 219,02 грн інфляційних втрат;

- на користь ОСОБА_3 228 506 897,65 грн основного боргу, 45 176 912,31 грн трьох відсотків річних та 212 996 249,11 грн інфляційних втрат;

- на користь ОСОБА_4 337 000 852,08 грн основного боргу, 69 442 638,48 грн трьох відсотків річних та 324 032 201,03 грн інфляційних втрат;

- на користь ТзОВ «Сократ Інвестментс» 321 941,82 грн основного боргу, 69 645,28 грн трьох відсотків річних та 328 112,97 грн інфляційних втрат;

- на користь ОСОБА_5 330 714 246,12 грн основного боргу, 68 947 808,03 грн трьох відсотків річних та 318 656 961,29 грн інфляційних втрат,

повернути заявникам без розгляду.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Трускавецький В.П.