ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

26 серпня 2025 року м.ТернопільСправа № 921/282/25
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянув заяву №6010/5/06-30-13-04 від 25.06.2025 (вх.№4652 від 26.06.2025) Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області, м. Житомир

про визнання грошових вимог до боржника

у справі

за заявою Фізичної особи-підприємця Гудовича Дмитра Андрійовича, місто Кам`янець-Подільський Хмельницької області

до боржника Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "МЕДИНІВСЬКЕ", місто Тернопіль

про банкрутство

за участю представників:

ініціюючого кредитора: Габай О.П., адвокат, ордер серії ВХ №1096045 від 07.05.2025;

кредитора: не з`явився;

боржника: Талалай А.С., адвокат, довіреність №1104213 від 21.08.2025;

розпорядника майна боржника: арбітражний керуючий Ярош В.Ю., Свідоцтво про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №169 від 19.02.2013.

Обставини справи.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 05 червня 2025 року відкрито провадження у справі про банкрутство Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "МЕДИНІВСЬКЕ", місто Тернопіль за заявою ініціюючого кредитора - Фізичної особи-підприємця Гудовича Дмитра Андрійовича, місто Кам`янець-Подільський Хмельницької області; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до вимог ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства; введено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Яроша Василя Юрійовича (Свідоцтво про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №169 від 19.02.2013); попереднє засідання суду призначено 26.08.2025.

На офіційному вебпорталі Судової влади України 09.06.2025 опубліковано повідомлення №76298 про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "МЕДИНІВСЬКЕ".

Відповідно до ч.1 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

25.06.2025 до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС звернулося Головне управління ДПС у Житомирській області із заявою без номера від 25.06.2025 (вх.№4652 від 26.06.2025) про визнання кредиторських (грошових) вимог до боржника в розмірі 13 146,82 грн податкового боргу, з яких: 9 272,19 грн по земельному податку з юридичних осіб (в тому числі 1 194,84 грн нарахованих штрафних санкцій); 1 834,63 грн нарахованих штрафних санкцій зі сплати надходжень від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях та 2 040,00 грн штрафних санкцій з податку на прибуток.

Ухвалою суду від 30.06.2025 заяву Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання кредиторських (грошових) вимог до боржника залишено без руху з підстав, визначених пунктами 3, 5, 8 ч.3 пст.162, п.1 ч.1 ст.163, ч.2 ст.164 ГПК України, ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою суду від 10.07.2025 заяву кредитора призначено до розгляду попередньому судовому засіданні на 26.08.2025 (з урахуванням ухвали від 16.07.2025).

Розпорядником майна боржника в попередньому судовому засіданні грошові вимоги кредитора визнано в повному обсязі.

Боржник в судове засідання не з`явився, причин суду не повідомив, про розгляд справи повідомлений належним чином шляхом направлення ухвали суду від 10.07.2025 до електронного кабінету підприємства в підсистемі «Електронний суд» ЄСІКС.

В судовому засіданні оголошено скорочену (вступну та резолютивну частини) ухвалу.

Розглянувши в попередньому засіданні заяву про визнання кредиторських (грошових) вимог та документи, додані до заяви, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, суд вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи з такого.

У ч.1 ст. 45 КУзПБ передбачено, що конкурсні кредитори з вимогами, які виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Частиною 3 ст. 45 КУзПБ встановлені вимоги до змісту заяви кредитора, зокрема передбачено, що до заяви в обов`язковому порядку додаються документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.

За приписами ч. 5 ст. 45 КУзПБ розпорядник майна не пізніше, ніж на 10 день з дня закінчення встановленого частиною першою цієї статті строку, з урахуванням результатів розгляду вимог кредиторів боржником повністю або частково визнає їх або відхиляє з обґрунтуванням підстав визнання чи відхилення, про що письмово повідомляє заявників і господарський суд, а також подає до суду письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами разом з копіями повідомлень про вручення поштового відправлення та описів вкладення у поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредиторам.

У межах строку, встановленого ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, до суду надійшла заява Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання кредиторських (грошових) вимог до боржника - Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "МЕДИНІВСЬКЕ" в розмірі 13146,82 грн.

Дані грошові вимоги складаються з податкового боргу та нарахованих штрафних санкцій, а саме:

- 9 272,19 грн по земельному податку з юридичних осіб, в тому числі 1194,84 грн нарахованих штрафних санкцій;

- 1 834,63 грн штрафу зі сплати надходжень від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях;

- 2 040,00 грн штрафу з податку на прибуток.

Окрім того, кредитором заявлено до відшкодування 6 056грн судового збору, сплаченого ним за подання цієї заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Розгляд та визнання грошових вимог контролюючих (податкових) органів у процедурах банкрутства здійснюється з врахуванням особливостей виникнення (припинення) податкових зобов`язань боржника згідно з вимогами ПК України, які є спеціальними нормами права, що регулюють ці питання, якщо такі зобов`язання виникають до моменту порушення справи про банкрутство (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 922/1775/19, від 02.11.2021 у справі № 917/399/15, від 01.06.2022 у справі № 927/104/21 та інших)

Перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначено Податковим кодексом України (далі - ПК України).

При цьому, відповідно до пункту 7.1 статті 7 ПК України під час встановлення податку обов`язково визначаються такі елементи: 7.1.1 платники податку; 7.1.2 об`єкт оподаткування; 7.1.3 база оподаткування; 7.1.4 ставка податку; 7.1.5 порядок обчислення податку; 7.1.6 податковий період; 7.1.7 строк та порядок сплати податку; 7.1.8 строк та порядок подання звітності про обчислення і сплату податку.

Положеннями пунктів 1.1 та 1.3 статті 1 ПКУ унормовано, що цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Проте питання погашення податкового боргу з осіб, на яких поширюються процедури, визначені Кодексом з процедур банкрутства, регулюються цим Кодексом.

Грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня (підп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений Податковим кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу).

Штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з осіб, що вчинили податкове правопорушення або порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності (п. п. 14.1.265 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в розмірах і порядку, встановлених законом.

Пунктом 15.1 статті 15 Податкового кодексу України встановлено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Статтею 31 Податкового кодексу України встановлено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк. вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Статтею 36 Податкового кодексу України визначено обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1). Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором (пункт 36.2).

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень, у відповідності до положень пункту 41.2 статті 41 Податкового кодексу України.

Відносини щодо нарахування та сплати плати за землю врегульовані зокрема статтями 269-287 ПК України.

Згідно з пунктом 269.1 ст.269 Податкового кодексу України платниками плати за землю є: платники земельного податку: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування; платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.

Відповідно до пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування платою за землю є: об`єкти оподаткування земельним податком: 270.1.1.1. земельні ділянки, які перебувають у власності; земельні частки (паї), які перебувають у власності; земельні ділянки державної та комунальної власності, які перебувають у володінні на праві постійного користування; об`єкти оподаткування орендною платою - земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди.

Пунктом 271.1 статті 271 Податкового кодексу України передбачено, що базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельної ділянки, нормативну грошову оцінку якої не проведено.

Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території (п.284.1 ст.284 ПК України).

Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців) (пункти 285.1, 285.2 ст.285 ПК України).

Пунктом 286.1 статті 286 ПК України передбачено, що підставою для нарахування земельного податку є: а) дані державного земельного кадастру; б) дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; в) дані державних актів, якими посвідчено право власності або право постійного користування земельною ділянкою (державні акти на землю); г) дані сертифікатів на право на земельні частки (паї); ґ) рішення органу місцевого самоврядування про виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв); д) дані інших правовстановлюючих документів, якими посвідчується право власності або право користування земельною ділянкою, право на земельні частки (паї); е) дані Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначеного у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно з пунктом 286.2 статті 286 даного Кодексу платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянкиподаткову деклараціюна поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченомустаттею 46цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій.

Обов`язок сплачувати земельний податок виникає з дня виникнення права власності на земельну ділянку.

У разі припинення права власності на земельну ділянку податок сплачується за фактичний період перебування землі у власності у поточному році (п.287.1 ст.287 ПК України).

Як вбачається з поданих до заяви кредитором доказів, Приватно-орендним сільськогосподарським підприємством "МЕДИНІВСЬКЕ" подано 02.11.2023 до контролюючого органу Податкову декларацію з плати за землю за 2023 рік та 19.02.2024 за 2024 рік, визначивши самостійно річний розмір земельного податку за 2023 рік у розмірі 3938,25грн;, а за 2024 рік 4139,10грн; всього - 8077,35грн.

Згідно з пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

За правилами, встановленими пунктом 287.3 статті 287 ПК України, податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до пп.57.1 ст.57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, у зв`язку із добровільною несплатою податку за землю за боржником обліковується заборгованість станом на 05.06.2025 (довідка Коростенського відділу по роботі з податковим боргом ГУ ДПС у Житомирській області) в розмірі 8 077,35грн.

Пунктом 38.1ст.38 Податкового кодексу України встановлено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Однак, підприємством не сплачено дану суму податкового зобов`язання, іншого матеріали справи не містять.

Також суд зазначає, що відповідно до ст. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі, якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З`ясовано, що у зв`язку з несплатою боржником у встановлені строки узгодженої суми податкового зобов`язання, органом податкового контролю рекомендованим поштовим відправленням №8835 від 08.12.2023 направлено Підприємству податкову вимогу №0-0630 від 24.11.2023, яку останнім отримано 14.12.2023. З цього часу податковий борг платника не змінювався, що додатково підтверджується Зведеним розрахунком сум податкового боргу, яка не була задоволена боржником протягом строку, встановленого для їх погашення.

Доказів оскарження зазначеної вимоги матеріали справи не містять і жоден з учасників справи про наявність цієї обставини суду не повідомив.

Відповідно до пункту 120.1 статті 120 Податкового Кодексу України, неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки, збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340гр за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020гр за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) узгодженої суми податкового зобов`язання протягом граничних строків передбачена пунктом 126.1 статті 126 ПК України, яка передбачає, що у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Ураховуючи, що платник самостійно визначив податкові зобов`язання з земельного податку та у подальшому не подавав до контролюючого органу уточнюючих декларацій, визначені ним податкові зобов`язання з земельного податку є узгодженими.

У зв`язку з несплатою земельного податку:

- на підставі Акта перевірки №11172/06-30-04-08/02137690 від 26.06.2023 Головним управлінням ДПС у Житомирській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 27.07.2023, згідно з яким до Підприємства застосовано санкцію у вигляді штрафу у розмірі 174,84грн; податкове повідомлення-рішення отримано боржником 03.08.2023, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №623 від 28.07.2023;

- на підставі Акта перевірки №19267/06-30-04-08/02137690 від 21.11.2023 Головним управлінням ДПС у Житомирській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 18.12.2023, згідно з яким до Підприємства застосовано санкцію у вигляді штрафу у розмірі 1020грн; податкове повідомлення-рішення вручення отримано боржником 21.12.2023, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №597 від 18.12.2023.

Окрім того, на підставі Акта перевірки №1973/06-30-04-08/02137690 від 16 квітня 2024 року податковим повідомленням-рішенням №08 від 13 травня 2024 року Підприємству на підставі підпункту 54.3.1 пункту 54.3 статті 54 та пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України нараховано до сплати штраф у розмірі 1020 грн за неподання податкової декларації з податку на прибуток за 2023 рік; податкове повідомлення-рішення отримано підприємством 23 травня 2024 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №330 від 14 травня 2024 року.

На підставі Акта перевірки №6761/06-30-04-08/02137690 від 4 травня 2023 року податковим повідомленням-рішенням № від 8 червня 2023 року Підприємству нараховано на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України 1020 грн штрафу за несвоєчасне подання податкової декларації з податку на прибуток за 2022 рік. Податкове повідомлення-рішення отримано підприємством 15 червня 2023 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №346.

На підставі Акта перевірки №11864 06-30-04-08/02137690 від 2 грудня 2022 року податковим повідомленням-рішенням № від 8 грудня 2022 року на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 та пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України нараховано 680 грн штрафу за неподання декларації з екологічного податку за 2- 3 квартали 2022 року; податкове повідомлення-рішення отримано підприємством 15 грудня 2022 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №078.

На підставі Акта перевірки №2463/06-30-04-08/02137690 від 1 березня 2023 року податковим повідомленням-рішенням №053110408 від 29 березня 2023 року на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України нараховано 1020 грн штрафу за неподання податкової декларації з екологічного податку за четвертий квартал 2022 року; податкове повідомлення-рішення отримано підприємством 6 квітня 2023 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №015 від 19.03.2023.

На підставі Акта перевірки №11174/06-30-04-08/02137690 від 26 червня 2023 року податковим повідомленням-рішенням № від 27.07.2023 підприємству нараховано до сплати 134 грн 63 коп. штрафу за затримку сплати грошового зобов`язання з надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах; податкове повідомлення-рішення підприємствам отримання 3 серпня 2023 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №623.

Доказів оскарження чи скасування вказаних вище податкових повідомлень - рішень у матеріалах справи відсутні.

При цьому, питання правомірності нарахування контролюючим органом податкових зобов`язань зі сплати штрафних санкцій не охоплюється предметом судового розгляду заяви кредитора про визнання грошових вимог до боржника у справі про банкрутство і суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду грошових вимог кредитора здійснювати їх правовий аналіз.

Суд, дослідивши матеріали заяви з грошовими вимогами до боржника, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що грошові вимоги Головного управління ДПС у Житомирській області документально та нормативно обґрунтовані і підлягають визнанню в загальному розмірі 13146,82грн.

У ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів, у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому:

1) у першу чергу задовольняються: вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати працюючим та звільненим працівникам банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, які направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин, та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі; вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України; вимоги кредиторів за договорами страхування; витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді; витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів;

2) у другу чергу задовольняються: вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);

3) у третю чергу задовольняються: вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів); вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою;

5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства;

6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

За положеннями ч. 2 ст. 47 Кодексу, неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов`язань (у шосту чергу).

Відповідно до вимог статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства, за результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Враховуючи викладене, грошові вимоги кредитора - Головного управління ДПС у Житомирській області відносно боржника як обґрунтовані та документально підтверджені, не спростовані ані боржником, ані розпорядником майна боржника, підлягають визнанню та внесенню до Реєстру вимог кредиторів в наступній черговості: 8077грн 35 коп. заборгованості зі сплати земельного податку з юридичних осіб - третя черга Реєстру вимог кредиторів; 5069грн 47коп. штрафних санкцій - шоста черга Реєстру вимог кредиторів.

Також підлягають включенню до першої черги реєстру вимог кредиторів витрати кредитора, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство, до яких віднесено судовий збір в сумі 4 844грн 80коп.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 3, 12, 129, 232-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву №6010/5/06-30-13-04 від 25.06.2025 (вх.№4652 від 26.06.2025) Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області, м. Житомир про визнання грошових вимог до боржника в розмірі 13 146грн 82 коп., - задовольнити.

2. Визнати грошові вимоги Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області, вул.Тютюнника Юрка, місто Житомир, будинок 7, ідентифікаційний код 44096781) до боржника Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "МЕДИНІВСЬКЕ" (вул.Чумацька, будинок 2, квартира 287, місто Тернопіль, ідентифікаційний код 02137690) в розмірі 17 991грн 62коп., з яких:

- 8077грн 35 коп. заборгованості зі сплати земельного податку з юридичних осіб підлягають внесенню до третьої черги реєстру вимог кредиторів;

- 5069грн 47коп. штрафних санкцій підлягають внесенню до шостої черги реєстру вимог кредиторів

- 4 844грн 80коп. судового збору підлягають внесенню до першої черги реєстру вимог кредиторів.

Ухвали, постановлені господарським судом у справі про банкрутство набирають законної сили з моменту їх прийняття та можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Повну ухвалу складено 29.08.2025.

Суддя Н.О. Андрусик