ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"04" вересня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/890/25
Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Сікорської Н.А.
секретар судового засідання: Рудницька Н.В.
за участю представників сторін:
від позивача: Гамей В.В. - адвокат, ордер серія АВ № 1118457 від 16.02.2024 р. (в режимі відеоконференції),
від відповідача: Сіра А. В. - адвокат, ордер серія АМ № 1070824 від 28.12.23 р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву ФОП Губенка С.А. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у справі
за позовом фізичної особи-підприємця Губенко Сергія Анатолійовича
до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Новофарм-Біосинтез"
про стягнення 155148,24 грн.
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 21.08.2025р. стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Новофарм-Біосинтез» на користь фізичної особи-підприємця Губенка Сергія Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ): 28897,74 грн. 3% річних; 126157,17 грн. інфляційних; 2420,94 грн. судового збору.

26.08.2025р. представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача 30000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 47-56).

Ухвалою суду від 26.08.2025р. судове засідання для вирішення питання про судові витрати позивача в частині витрат на правничу допомогу призначено на 04.09.2025р.

01.09.2025р. від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 58-63).

04.09.2025р. суд оголосив вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Розглянувши заяву позивача про стягнення судових витрат на правничу допомогу, суд враховує наступне.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (частина перша статті 124 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частин першої третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України відсутність клопотання учасника справи про зменшення витрат на професійну правничу допомогу не звільняє суд від необхідності при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховувати:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Вирішуючи питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Здійснюючи аналіз заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у контексті зазначених правових критеріїв, суд приймає до уваги також положення статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з якою гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;

9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Як вбачається з поданих позивачем документів про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, останній просить стягнути з відповідача 30000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

На підтвердження отриманих послуг правничої допомоги позивач надав суду копії: договору про надання правничої допомоги б/н від 12.12.2023р., підписаного між ФОП Губенко С.А. та адвокатом Гамей В.В., додаток №1 до договору про надання правничої допомоги б/н від 12.12.2023р., акт приймання-передачі наданих послуг від 25.08.2025р., відповідно до договору про надання правничої допомоги, ордер адвоката АВ №1118457 від 16.02.2024р. (а.с. 50-56).

Адвокатом були надані наступні послуги правничої допомоги:

- збір та аналіз доказів, підготовка тексту позовної заяви, формування позовної заяви з додатками для надсилання до суду - 5 годин, вартістю 5000,00 грн./год на суму 25000,00 грн.;

- участь у судовому засіданні з розгляду справи №906/890/25 від 21.08.2025р. - 1 година, вартістю 5000,00 грн.

Докази підтвердження витрат на професійну правничу допомогу подані позивачем до суду в межах передбаченого законом строку.

ТОВ фірма «Новофарм-Біосинтез» заперечує проти заявлених витрат на правничу допомогу у сумі 30000,00 грн. Вважає їх неспівмірними зі складністю справи та фактичним обсягом наданих послуг. Зазначає, що позовна заява підготовлена на основі документів і матеріалів, які вже використовувались у попередній справі між тими ж сторонами, що не вимагало значних часових чи інтелектуальних зусиль адвоката. Витрати у такому розмірі не відповідають принципам розумності та пропорційності, у зв`язку з цим відповідач просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 7500,00 грн.

Суд зауважує, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

У додатковій постанові Верховного Суду від 30.01.2025р. у справі №923/69/22 сформовано правовий висновок про те, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, сукупно оцінивши докази, які подані заявником, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви представника фізичної особи-підприємця Губенко С.А.

Розумним розміром витрат на професійну правничу допомогу в межах справи, що розглядається, суд вважає 15000,00грн.

Вказаного висновку суд дійшов, враховуючи, що господарським судом розглядалась справа № 906/200/24 за позовом фізичної особи-підприємця Губенко Сергія Анатолійовича ТОВ фірма «Новофарм-Біосинтез».

Рішенням від 24.07.2024р. у справі №906/200/24, стягнуто з відповідача на користь позивача 1126365,60 грн. основного боргу, 35083,52 грн. пені, 4505,46 грн. інфляційних втрат, 3508,35 грн. 3% річних, 17663,81 грн. судового збору.

Адвокат Гамей В.В. представляв інтереси позивача, в тому числі, і у справі №906/200/24, у якій досліджувалися обставини виникнення заборгованості та відповідальності за неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань.

Суд враховує, що інфляційні та річні розраховані за період, який є продовженням періоду їх нарахування у справі № 906/200/24 та не потребувало збору та аналізу документів.

Отже фактичний обсяг послуг адвоката у даній справі справі обмежувався складанням позову про стягнення донарахованих інфляційних та 3% річних та в участі в одному судовому засіданні.

Виходячи з цього, суд критично оцінює час тривалістю 5 годин для підготовки позовної заяви та вважає, що реальним і достатнім для здійснення відповідних дій є час тривалістю 2 години.

Щодо погодженої сторонами вартості години роботи адвоката у розмірі 5000,00 грн. суд зазначає, що сам по собі розмір гонорару визначається домовленістю між клієнтом та адвокатом і не підлягає коригуванню з боку суду.

Отже, оскільки справа не відзначається складністю, обсяг наданих послуг є обмеженим та не потребував значних часових витрат, тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн. ( 2 години складання позовної заяви + 1 судове засідання).

Керуючись ст.ст. 74, 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Новофарм-Біосинтез» (11700, Житомирська обл., м. Звягель, вул. Житомирська, буд. 38, )

на користь фізичної особи-підприємця Губенка Сергія Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ):

15000,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено: 08.09.25

Суддя Сікорська Н.А.

1 - до справи