ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

01.09.2025м. ХарківСправа № 922/2952/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Юрченко В.С.

розглянувши заяву про видачу судового наказу

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарттендер" (Україна, 02072, місто Київ, вулиця Чавдар Єлизавети, будинок 5, офіс 212, )
боржник Товариство з обмеженою відповідальністю «ММ Вторпром» (Україна, 61166, місто Харків, проспект Науки (попередня назва - проспект Леніна), будинок 40, офіс 525-А, )

ВСТАНОВИВ:

Зявник, Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарттендер", звернувся через систему "Електронний Суд" до Господарського суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ММ Вторпром" заборгованості за договором приєднання про надання послуг з організації та проведення відкритих електронних торгів (аукціонів) № SО-2015-003 у розмірі 1 530,00 грн.

Дослідивши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарттендер" про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову у його видачі з огляду на наступне.

Згідно з частини 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 155 Господарського процесуального кодексу України, під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Однак, разом з цим, Господарським процесуальним кодексом України встановлено певні вимоги до заяви про видачу судового наказу. Так, відповідно до пункту 4 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України, до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Із сукупного тлумачення положень стастті 152 (пунк 8 частини 1) та статті 155 (пункт 7 частини 1) Господарського процесуального кодексу України слідує, що з матеріалів поданої заяви суд повинен встановити наявність чи відсутність виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, не розглядаючи обґрунтованості заявлених стягувачем вимог по суті.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; відповідно до пункту 8 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України - якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Судом зауважується, що надана до матеріалів копія договору № SO-2015-003 про надання доступу до онлайн - сервісу під час проведення процедур публічних закупівель, не містить дати його укладення та доказів його акцептування боржником, таких, як роздруківка ЕЦП на паперовому носії, де вказано відповідний штрих-код та/або QR-код, із зазначенням ПІБ підписувача, №, дату нанесення, номер сертифіката підпису.

Також, із наданих до заяви про видачу судового наказу матеріалів неможливо встановити факт направлення актів надання послуг саме до Особистого кабінету боржника за допомогою онлайн - сервісу «SIGNY», як це прямо передбачено умовами договору № SO-2015-003 (пункт 4.11).

Як-то вказано у частині 2 статті 96 Господарського процесуального кодексу України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Суд звертає увагу заявника, що роздруківка електронного доказу не може вважатись електронним документом (копією електронного документа) в розумінні положень частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», тобто не може вважатися доказом, бо не містить електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, оскільки у такому разі неможливо ідентифікувати відправника повідомлення і зміст такого документа не захищений від внесення правок і викривлення.

Згідно з частин 1, 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписування електронного документа іншим суб`єктами електронного документообігу. Саме накладання електронного підпису завершує створення електронного документа.

Таким чином, без накладеного електронного цифрового підпису електронний документ не може вважатися створеним, і тому, не може розглядатися судом, як доказ (правова позиція Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 922/788/19, від 19.01.2022 у справі № 202/2965/19).

Відтак, обставини укладення між сторонами електронного договору, жодним чином не підтверджені.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про відмову у видачі Товариству з обмеженою відповідальністю «СМАРТТЕНДЕР» судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ММ Вторпром" заборгованості у розмірі 1 530,00 грн.

Одночасно суд звертає увагу заявнику, що згідно з частини 1 статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 147, 150, 152, 153, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «СМАРТТЕНДЕР» у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ММ Вторпром" заборгованості у розмірі 1 530,00 грн.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 01.09.2025.

СуддяЮрченко В.С.