УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

м. Київ

03.09.2025Справа № 910/1438/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт Будсервіс" вул. Парково-Сирецька, 4В, прим.295, м. Київ,04112

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІЦ "АЛМІС" вул. В`ячеслава Липинського, 13, м. Київ,01054

про стягнення 636 486,31 грн.

представники сторін: без виклику.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Моноліт Будсервіс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІЦ "АЛМІС" про стягнення 636 486,31 грн., а саме 173 012,02 грн. основного боргу, 2 001,05 грн. процентів річних, 8 973,24 грн. втрат від інфляції та 452 500,00 грн. штрафних санкцій.

В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами Договору підряду № ЮС8-114/07/19-ПР від 11.09.2019 в частині своєчасної та повної оплати виконаних позивачем робіт, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у вказаній сумі, за наявності якої позивачем нараховані штрафні санкції, проценти річних та втрати від інфляції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/1468/25, з огляду на характер спірних правовідносин, заявлені позивачем вимоги та предмет доказування у даній справі, оскільки ціна позову у даній справі не перевищує 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та враховуючи незначну складність справи, за відсутності підстав для розгляду даної справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін з ініціативи суду, господарським судом на підставі частини 2 статті 247 Господарського процесуального кодексу України вирішено розгляд справи № 910/1438/25 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Поряд із цим, через систему "Електронний суд" надійшли: 12.03.2025 від представника відповідача - відзив б/н від 11.03.2025 на позовну заяву, з доказами надсилання на адресу позивача; 17.03.2025 від представника позивача - відповідь на відзив б/н від 14.03.2025, з доказами надсилання на адресу відповідача; від представника позивача 24.03.2025 заява б/н від 21.03.2025 про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, з доказами надсилання на адресу відповідача та доказами на підтвердження понесених витрат, а також 13.05.2025 заява б/н від 13.05.2025 про залишення позову без розгляду, з доказами надсилання на адресу відповідача. Вказані документи судом долучені до матеріалів справи.

Будь яких інших заяв та клопотань процесуального характеру, окрім наявних в матеріалах справи, від сторін до суду не надходило.

Так, розглянувши заяву представника позивача б/н від 13.05.2025 про залишення позову без розгляду судом встановлено, що у поданій заяві останній просить суд залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт Будсервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІЦ "АЛМІС" про стягнення 636 486,31 грн. без розгляду на підставі ч.1 ст. 226 ГПК України.

Суд зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

У відповідності до ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Судом роз`яснюється, що залишення позову без розгляду - це закінчення провадження у справі без ухвалення судового рішення за наявності точно встановлених в законі обставин, зокрема, вільного волевиявлення позивача шляхом реалізації його суб`єктивного процесуального права - права на залишення позову без розгляду.

При цьому, якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до Господарського процесуального кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі (частина 3 статті 252 ГПК України).

Як вбачається із заяви позивача про залишення позову без розгляду, остання подана через систему "Електронний суд" 13.05.2025 представником позивача - ТОВ "Моноліт Будсервіс" адвокатом Пановим Дмитром Ігоровичем, повноваження якого підтвержуються ордером серії АІ № 1808199 від 30.01.2025. При цьому обмежень представника позивача на подання та підписання заяви про залишення позову без розгляду судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 226 ГПК України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи та той факт, що заява про залишення позову без розгляду подана позивачем в межах реалізації передбачених Господарським процесуальним кодексом України прав, що узгоджується з приписами ст. ст. 226, 252 ГПК України та не суперечить чинному законодавству, суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача та залишення без розгляду позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт Будсервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІЦ "АЛМІС" про стягнення 636 486,31 грн. у справі № 910/1438/25.

Суд звертає увагу сторін на те, що відповідно до ч. 4 ст. 226 ГПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Як визначено ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

В свою чергу, пунктом 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням)).

Отже, виходячи з того, що у даному випадку позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт Будсервіс" підлягає залишенню без розгляду на підставі відповідної заяви представника позивача та керуючись приписами п. 4 ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача та сплачена сума судового збору поверненню не підлягає.

Щодо поданої позивачем заяви б/н від 21.03.2025 про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 25000,00 грн. суд зазначає, що розподіл судових витрат, який регулюється статтями 129, 130 Глави 8 "Судові витрати" ГПК України, - окрема процесуальна дія суду, яка прямо залежить від результату розгляду справи (задоволення позовних вимог, відмова в задоволенні позову, закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду тощо).

При цьому вказані статті застосовуються за різних (взаємовиключних) результатів розгляду справи: приписи статті 129 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні спору по суті, у той час як керуватися вимогами статті 130 цього кодексу суд має при закритті провадження у справі або при залишенні позову без розгляду.

Як вбачається зі змісту статті 130 Господарського процесуального кодексу України, саме вона врегульовує спосіб та порядок розподілу судових витрат за різних підстав закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду з урахуванням особливостей зазначених процесуальних дій.

З урахуванням вищенаведених висновків суду про залишення позову у справі № 910/1438/25 без розгляду саме за заявою позивача, без зазначення підстав прийняття відповідного рішення, суд наголошує, що частиною п`ятою статті 130 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Тобто, з урахуванням правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 20.03.2025 у справі № 910/10548/24 суд зазначає, що зазначена норма надає лише відповідачу право вимагати компенсації понесених у справі витрат та виключно у випадку необґрунтованості дій позивача. Натомість, права позивача на заявлення вимог про компенсацію здійснених ним судових витрат у цьому випадку цією нормою не передбачено, у зв`язку з чим суд доходить висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі вищевикладеного та керуючись п. 5 ч. 1 ст. 226, ст.ст. 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт Будсервіс" про залишення без розгляду позову у справі № 910/1438/25 задовольнити.

2. Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт Будсервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІЦ "АЛМІС" про стягнення 636 486,31 грн. у справі № 910/1438/25 без розгляду.

3. В задоволенні заяви позивача б/н від 21.03.2025 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256,256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А. М. Селівон