РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.08.2025Справа № 910/7208/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пренто актив 24"

про стягнення 15387,10 грн.

за участі представників:

від позивача: Шейхудінов Ю.М.

від відповідача: не з`явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пренто актив 24" про стягнення за договором від 20.03.2023 № 22-2023/МК заборгованості в розмірі 12 120 грн, 1 757,40 грн. пені, 848,40 грн. штрафу, 516,86 грн. інфляційних втрат та 144,44 грн. 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.06.2025 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

20.06.2025 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та встановлено строк для подання клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, зокрема, позивачу - не пізніше 5 днів з дня отримання відзиву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2025 задоволено клопотання позивача та поставлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання на 21.08.2025 року.

Дані ухвали суду про відкриття провадження у справі та про призначення судового засідання направлені, зокрема, відповідачу рекомендованими листами з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04060, м. Київ, вул. Ризька, буд. 73-Г, офіс 7/3.

Проте конверти із копіями вищенаведених ухвал повернуто на адресу суду підприємством поштового зв`язку без вручення відповідачу за закінченням терміну зберігання.

Положеннями статей 89, 93 ЦК України передбачено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи та здійснення управління і обліку. Відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом вносяться до єдиного державного реєстру.

Таким чином, направлення ухвал суду здійснено за відповідною адресою місцезнаходження відповідача, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з частиною 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Відтак, ухвали суду про відкриття провадження у справі та про призначення судового засідання направлялися за адресою місцезнаходження відповідача згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за відсутності заяви про зміну його місцезнаходження.

За приписами частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, судом також враховано, що згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Таким чином, відповідач мав право та можливість ознайомитися з ухвалами суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

До того ж, у відповідача наявний обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Натомість, відповідач усупереч частини 6 статті 6 ГПК України реєстрацію свого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не здійснив.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

20.03.2023 між позивачем (покупець) та відповідачем (Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Евередж трейд», що в подальшому перейменовано на Товариство з обмеженою відповідальністю "Пренто актив 24", постачальник) укладено договір № 22-2023/МК (далі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцю: Нафта і дистиляти, код ДК 021:20150 - 9130000-9 (бензин А95 (по талонам/карткам), а Покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його на умовах цього. Найменування товару постачається Постачальником за умовами цього Договору, одиниці виміру, вартість, визначені у Специфікації (Додаток № 1), що є невід`ємною частиною останнього. Обсяг закупівлі: 16 960 літрів.

Згідно з пунктом 2.1 Договору ціна Договору складає 856 480,00 грн. з ПДВ.

У пункті 2.2 Договору погоджено термін дії талонів/карток: безстрокові.

Відповідно до пункту 3.1 Договору поставка товару здійснюється в повному обсязі протягом семи календарних днів з моменту направлення на електронну пошту Постачальника: відповідної заявки Покупця. Строк поставки обраховується з моменту направлення заявки Покупцем Продавцю електронною поштою.

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що бензин зберігається на АЗС Постачальника до моменту пред`явленням талонів/карток (адреси АЗС наведені в Додатку № 2 до Договору).

Поставка бензину здійснюється Постачальником окремими партіями, цілодобово (за винятком технічних перерв) на автозаправних станціях при пред`явленні Покупцем (його уповноваженими особами) талону або картки (пункт 3.3 Договору).

Відповідно до пункту 3.4 Договору, строк поставки талонів/карток: до 01.04.2023.

Згідно з пунктом 5.3.1 Договору Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим Договором.

Пункт 5.3.2 Договору передбачає, що Постачальник зобов`язаний відповідно до заявки Покупця, у разі необхідності (обмін талонів/скретч-карток (або еквіваленту) старого зразку, закінчення терміну дії, пошкодження, тощо) забезпечує протягом семи робочих днів безкоштовний обмін талонів/скретч-карток (або еквіваленту) рівнозначного номіналу без врахування коливання ціни, як протягом дії Договору про закупівлю, так і впродовж не менше одного року з дня закінчення терміну дії талонів/скретч-карток (або еквіваленту).

Відповідно до пункту 10.1 Договору, цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 31 грудня 2023 року, але в будь-якому разі до повного виконання зобов`язань.

Закінчення строку Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору (пункт 10.2 Договору).

Із матеріалів справи слідує, що відповідач надав позивачу талони на суму, що зазначена у Договорі (талони на загальний літраж обсягом 16 960 літрів бензин А-95 у мережі АЗС «АВІАС»), що підтверджується видатковими накладними від 27.03.2023 № 467, від 30.03.2023 № 468.

У свою чергу, позивач здійснив оплату вартості товару (талонів) в повному обсязі, що підтверджується платіжними інструкціями від 20.04.2023 № 250, 575, 576 та від 09.05.2023 № 1000.

Разом із цим, відповідно до актів фіксації відсутності палива на АЗС/ неможливості отримання палива за талонами на АЗС «АВІАС» від 06.01.2025, 10.02.2025, 10.03.2025, що складені начальником Саратського ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Воробєй Євгеном Олександровичем та заступником начальника Саратського ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Цуркан Юрієм Анатолійовичем 06.01.2025, 10.02.2025, 10.03.2025 відповідно за адресою: Одеська обл. Білгород Дністровський р-н, смт Сарата, вул. Промзона, 5а відсутня можливість отримання палива за талонами на АЗС «АВІАС», оскільки АЗС не працюють, відвантаження та відпуск пального не здійснюється, працівники на АЗС відсутні.

Також, відповідно до актів фіксації відсутності палива на АЗС/ неможливості отримання палива за талонами на АЗС «АВІАС» від 21.01.2025, 12.02.2025, 05.03.2025, що складені начальником Роздільнянського ВДВС у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Василем Ільченко та головним спеціалістом Роздільнянського ВДВС у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Наталією Крамер 21.01.2025, 12.02.2025, 05.03.2025 відповідно за Роздільна, адресою: Одеська обл. Роздільнянський р-н, м. вул. Європейська, 56Б відсутня можливість отримання палива за талонами на АЗС «АВІАС», оскільки АЗС не працюють, відвантаження та відпуск пального не здійснюється, працівники на АЗС відсутні.

Відтак, позивач звернувся до відповідача з листами № 19314/15.5-06, № 19532/15.5 06 щодо повернення грошових кошів у сумі 12 120,00 грн., що складає вартість 240 літрів бензину А-95 за Договором. Дані листи направлено 01.05.2025 на електронну пошту , та за вказаною в Договорі адресою відповідача, та 02.05.2025 на електронну пошту , та за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Проте, відповідь від відповідача позивачу не надійшла, грошові кошти не повернуто.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 ЦК України).

Виходячи зі змісту статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина 1 статті 692 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом установлено, що позивач на виконання умов Договору сплатив на користь відповідача грошові кошти в сумі 856 480 грн., а відповідач надав позивачу талони на загальний літраж бензин А-95 мережі АЗС «АВІАС», що підтверджується видатковими накладними від 27.03.2023 № 467, від 30.03.2023 № 468.

За умовами пунктів 3.2, 3.3 Договору бензин зберігається на АЗС Постачальника до моменту пред`явленням талонів/карток. Поставка бензину здійснюється Постачальником окремими партіями, цілодобово (за винятком технічних перерв) на автозаправних станціях при пред`явленні Покупцем (його уповноваженими особами) талону або картки.

Разом із цим, із матеріалів справи вбачається, що з 06.01.2025 позивач не має можливості здійснити заправку бензином А-95 на автозаправних станціях «АВІАС» з огляду на відсутність палива, про що позивачем складені відповідні акти.

Таким чином, у позивача залишилися талони на бензин у кількості 240 літрів на суму 12 120,00 грн., за якими позивач не має об`єктивної можливості отримати бензин А-95 на автозаправних станціях «АВІАС».

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача 12 120,00 грн. вартості бензину, поставку якого відповідач у передбачені договором строки не здійснив.

Крім того, позивач заявив до стягнення з відповідача 1 757,40 грн. пені, 848,40 грн. штрафу, 516,86 грн. інфляційних втрат та 144,44 грн. 3% річних, нараховані з 06.01.2025 до з 06.01.2025 року.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини 2, 3 статті 549 ЦК України).

Відповідно до пункту 7.2. Договору в разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі чи неналежної якості Постачальник сплачує штрафні санкції, визначені частино другою статті 231 Господарського кодексу України.

Згідно з частиною 2 статті 231 ГК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) в разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

За арифметичним перерахунком суду нараховані позивачем 1 757,40 грн. пені, 848,40 грн. штрафу, 516,86 грн. інфляційних втрат та 144,44 грн. 3% річних підлягають стягненню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пренто актив 24" (04060, м. Київ, вул. Ризька, буд. 73-Г, офіс 7/3; ідентифікаційний код 42726537) на користь Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (49027, м. Дніпро, вул. Дмитра Яворницького, 21-А; ідентифікаційний код 43315529) 12 120 (дванадцять тисяч сто двадцять) грн. основного боргу, 1 757 (одну тисячу сімсот п`ятдесят сім) грн. 40 коп. пені, 848 (вісімсот сорок вісім) грн. 40 коп. штрафу, 516 (п`ятсот шістнадцять) грн. 86 коп. інфляційних втрат, 144 (сто сорок чотири) грн. 44 коп. 3% річних, а також 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено: 02.09.2025 року.

Суддя К.В. Полякова