ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2025 р. м. Рівне Справа № 903/484/25

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О., за участю секретаря судового засідання Ярощук О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу

за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницький (29006, Хмельницька обл., місто Хмельницький, вул. ГЕРОЇВ АТО, будинок 3/1, )

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Екострой-1" (33001, Рівненська обл., місто Рівне, вулиця Біла, будинок 5А, офіс 1, )

про стягнення 90 255,45 грн

у судове засідання з`явилися:

- від позивача: Воронкова Юлія Сергіївна (в режимі ВКЗ);

- від відповідача: Дяденчук Анатолій Іванович

ВСТАНОВИВ:

Заяви і клопотання сторін, процесуальні рішення.

05 травня 2025 року через підсистему Електронний суд ЄСІТС до Господарського суду Волинської області надійшов позов Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницький (далі - КЕВ м. Хмельницький, позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екострой-1" (далі - ТОВ "Екострой-1", відповідач) про стягнення 90 255,45 грн., з яких: 90 048,22 грн. пеня, 207,23 грн. 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 09.05.2025 позовну заяву передано Господарському суду Рівненської області за територіальною підсудністю.

27 травня 2025 року до Господарського суду Рівненської області надійшли матеріали справи № 903/484/25.

Ухвалою від 30.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 903/484/25. Постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 24.06.2025. Запропоновано сторонам подати заяви по суті спору та встановлено процесуальні строки для подання таких заяв.

17 червня 2025 року від відповідача надійшов відзив.

19 червня 2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив.

24 червня 2025 року від відповідача надійшли клопотання:

- про відкладення розгляду справи;

- про надання повного доступу до електронної справи в підсистемі "Електронний суд".

24 червня 2025 року з огляду на наявність доказів того, що адвокат Дяденчук Анатолій Іванович є уповноваженим представником ТОВ "Екострой-1", судом внесено інформацію про адвоката відповідача до додаткових відомостей про учасника справи для доступу до електронної справи № 903/484/25 в підсистемі "Електронний суд" та надано доступ.

У судовому засіданні 24.06.2025, суд, розглянувши викладену у відповіді на відзив вимогу позивача про відхилення відзиву, протокольною ухвалою відмовив у її задоволенні, відзив прийняв та долучив до матеріалів справи. При цьому суд дійшов висновку про неспроможність викладеної у відповіді на відзив вимоги позивача про відхилення відзиву з огляду на наступне.

Позивач вказав, що відповідач пропустив установлений судом строк для подання відзиву (котрий на переконання КЕВ м. Хмельницький тривав до 16.06.2025), подавши його 17.06.2025 без клопотання про поновлення строку, тому ніби-то відзив не підлягає долученню до справи.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою від 30.05.2025 серед іншого, запропоновано відповідачу у строк протягом 15-ти днів з дня отримання даної ухвали подати до суду відзив з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України.

Як вбачається із довідки про доставку ухвали від 30.05.20025, - дану ухвалу про відкриття провадження у справі ТОВ "Екострой-1" отримав до свого електронного кабінету в підсистемі Електронний суд 30.05.2025 о 19:24 год.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, серед іншого, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Відповідно до абз 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Оскільки ухвала про відкриття провадження у справі доставлена до електронного кабінету відповідача у п`ятницю пізніше 17:00 год., відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України вона вважається врученою у наступний робочий день, тобто 02.06.2025 (понеділок).

Відтак строк на відзив тривав до 17.06.2025. ТОВ "Екострой-1" подав відзив через підсистему Електронний суд 17.06.2025, тобто в межах процесуального строку, встановленого судом.

Таким чином, відзив прийнятий судом та долучений до матеріалів справи як такий, що відповідає вимогам ГПК України.

У судовому засіданні 24.06.2025 протокольною ухвалою оголошено перерву до 22.07.2025.

24 червня 2025 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

26 червня 2025 року від позивача надійшли додаткові пояснення.

22 липня 2025 року від ТОВ "Екострой-1" надійшли:

- клопотання про стягнення із позивача судових витрат у вигляді професійної (правової) допомоги;

- про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 22.07.2025 суд, дослідивши додаткові пояснення позивача від 26.06.2025, залишив їх без розгляду з підстав, викладених р ухвалі від 22.07.2025.

Ухвалою від 22.07.2025 розгляд справи по суті відкладено на 24.07.2025. Постановлено провести судове засідання 24.07.2025 із представником позивача Маркітаном Андрієм Вікторовичем в режимі ВКЗ.

У судовому засіданні 24.07.2025 протокольною ухвалою оголошено перерву до 21.08.2025.

У судовому засіданні 21.08.2025 протокольною ухвалою оголошено перерву до 28.08.2025. Постановлено провести судове засідання 28.08.2028 в режимі ВКЗ із Воронковою Юлією Сергіївною.

22 серпня 2025 року від ТОВ "Екострой-1" надійшли докази направлення клопотання про стягнення судових витрат у вигляді професійної (правової) допомоги.

25 серпня 2025 року від КЕВ м. Хмельницький надійшли заперечення на клопотання про стягнення із позивача судових витрат у вигляді професійної (правової) допомоги.

28 серпня 2025 року у судове засідання з`явилися представники позивача (в режимі ВКЗ) та відповідача, котрі наполягали на своїх правових позиціях, викладених у заявах по суті спору.

Правова позиція позивача, викладена у позовній заяві.

КЕВ м. Хмельницький звернулось з позовом до ТОВ "Екострой-1" про стягнення 90 255,45 грн., з яких: пеня у розмірі 90 048,22 грн. та 3% річних у розмірі 207,23 грн. нарахованих на прострочену суму пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору підряду № 600 від 15.10.2024, оскільки підрядник у строк встановлений договором, тобто до 20.12.2024, не виконав будівельні роботи.

Пеню нараховано на підставі п. 7.4. Договору у розмірі 90 048,22 грн. за період 5 днів прострочення виконання робіт - з 21.12.2024 до 25.12.2024, тобто до моменту укладення додаткової угоди про продовження строку виконання робіт.

3% річних у розмірі 207,23 грн. нараховано згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 01.03.2025 по 28.03.2025.

Правова позиція відповідача, викладена у відзиві.

ТОВ "Екострой-1" заперечив проти задоволення позовних вимог.

Відповідач стверджує, що роботи не були виконані у строк до 20.12.2024 саме по вині позивача, який ухилявся від укладення договору підряду, внаслідок чого строки виконання робіт (які мали бути виконані у період серпень - грудень 2024) були зменшені на два місяці. Замовник створив умови, за яких виконати роботи в строки встановлені у договорі було неможливо.

Невиконання робіт у строк до 20.12.2024 стало наслідком неправомірних дій позивача, який ухилявся від укладення договору підряду, чим фактично скоротив строки виконання робіт із 4-хмісяців до 2-х місяців. КЕВ м. Хмельницький двічі безпідставно відхиляв тендерну пропозицію відповідача, обидва рази рішення замовника були скасовані Антимонопольним комітетом України за результатами задоволення скарг ТОВ "Екострой-1". Унаслідок затягування через незаконні дії КЕВ м. Хмельницький договір, який мав бути укладений не пізніше 27.08.2024, був підписаний лише 15.10.2024.

Попри перешкоди замовника, ТОВ "Екострой-1" мав намір наздогнати графік виконання робіт та виконати роботи у строк до 20.12.2024. Водночас цьому завадили незалежні від підрядника обставини, зокрема погодні умови, відключення електроенергії у зв`язку з масованими ракетними обстрілами, повітряні тривоги які унеможливлювали безперервне виконання робіт на військовому об`єкті, відсутність водопостачання на об`єкті, додаткові роботи з розчищення та відновлення конструкцій; 05.12.2024 через низьку температуру технагляд зупинив виконання робіт із бетонування та влаштування покрівлі. Виконання таких робіт у зимовий період стало наслідком протиправних дій КЕВ м. Хмельницький, який затягнув укладення договору до жовтня, хоча підрядник планував здійснити їх у сприятливі літні місяці.

Підрядник неодноразово звертався до КЕВ м. Хмельницький із листами про продовження строків та коригування календарного графіку, обґрунтовуючи це положеннями Закону України «Про публічні закупівлі» та Особливостей № 1178, які допускають зміну строків у разі документально підтверджених об`єктивних обставин. Замовник тривалий час не реагував на звернення та фактично ухилявся від укладення додаткової угоди. Лише 26.12.2024 було підписано додаткову угоду, якою строк виконання робіт продовжено до 30.06.2025. Саме бездіяльність позивача зумовила укладення додаткової угоди до договору про продовження строку виконання робіт лише 26.12.2024, попри те, що підрядник звернувся з відповідною пропозицією ще до закінчення строку виконання робіт.

Правова позиція позивача, викладена у відповіді на відзив.

У відповіді на відзив позивач зазначив наступне:

- відхилення тендерної документації учасника ТОВ "Екострой-1" не є порушенням закону та не може вважатися затягуванням тендерної процедури, а є реалізацією його повноважень з метою дотримання законності та забезпечення ефективного використання бюджетних коштів;

- ТОВ "Екострой-1" як учасник, якого було визнано переможцем закупівлі, мав право відмовитися від підписання договору, якщо вважав, що виконання передбачених умов, зокрема робіт у встановлений строк, є неможливим;

- доказів відключення світла на об`єкті будівництва відповідачем не надано, а віялові відключення не стосувалось такого об`єкту;

- кількість повітряних тривог у Хмельницькій області була мінімальною, та не перешкоджала належному виконанню робіт зі сторони підрядника;

- факт зупинення виконання робіт інженером з технагляду не доведений, інженер з технагляду лише рекомендував не виконувати деякі види робіт. Зупинення виконання робіт не було;

- додаткову угоду не було укладено раніше, оскільки відповідачем не було надано обґрунтованого пояснення щодо необхідності продовження строку дії договору, а надані супровідні листи не можуть вважатися офіційними документами;

- додаткова угода від 26.12.2024 передбачала умову, згідно якої КЕВ залишає за собою право застосовувати штрафні санкції.

Правова позиція відповідача, викладена у запереченнях на відповідь на відзив.

ТОВ "Екострой-1" спростовує доводи позивача з огляду на наступне.

Неправомірність дій КЕВ м. Хмельницький із відхилення тендерної документації встановлена рішеннями Антимонопольного комітету України. Скарги ТОВ "Екострой-1" на дії замовника двічі були предметом розгляду в АМКУ, і в обох випадках колегія Комітету визнала дії КЕВ м. Хмельницький протиправними. Тому доводи позивача про "законність" своїх дій не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та спростовуються офіційними рішеннями компетентного органу.

Твердження КЕВ м. Хмельницький про нібито наявність у відповідача права на відмову - суперечать закону та умовам закупівлі, позаяк Закон України «Про публічні закупівлі» не передбачає для переможця можливості відмови від укладення договору. Навпаки, у разі відмови учасник несе відповідальність у вигляді втрати забезпечення тендерної пропозиції. Це прямо передбачено й тендерною документацією: п. 2 розділу 3 визначає, що забезпечення у розмірі 50 000 грн не повертається у випадку непідписання договору переможцем. Тобто єдиним наслідком відмови є застосування фінансової санкції, але не виникнення будь-якого "права" відмовитися. Таким чином, ТОВ "Екострой-1" як переможець торгів було зобов`язане укласти договір.

На момент укладення договору об`єкт не був приєднаний до електромережі, що підтверджується листом відповідача до позивача від 11.11.2024. Крім того, з 18.11.2024 у Хмельницькому та по всій Україні були погодинні відключення електроенергії за розпорядженням НЕК «Укренерго» у зв`язку з ракетними обстрілами. А відтак виконання робіт у встановлені строки було технічно неможливим через об`єктивні обставини.

У період з 15.10.2024 до 20.12.2024 в Хмельницькій області зафіксовано 81 повітряну тривогу. Систематичні ракетні обстріли зобов`язували підприємства дотримуватися заходів цивільного захисту, припиняти роботу та забезпечувати безпеку працівників. Підрядник, виконуючи роботи на військовому об`єкті, під час сигналів "повітряна тривога" пріоритетно дбало про життя працівників. Твердження позивача про нібито "спекуляції" підрядника є безпідставними та спробою виправдати власні протиправні дії і бездіяльність під час укладення та виконання договору підряду.

Інженер з технагляду за договором зафіксував обов`язкову вимогу призупинити бетонні роботи через мінусові температури, відсутність опалення та неможливість зимового твердіння сумішей, що відповідає проєкту, ДСТУ та ДБН. Виконання робіт у літній період було неможливе через пізнє укладення договору (15.10.2024) та відсутність електропостачання до середини листопада 2024 року. Зупинка робіт була необхідною для забезпечення якості конструкцій.

КЕВ м. Хмельницький тривалий час ігнорував звернення відповідача про продовження строків та укладення додаткової угоди, хоча листи підрядника містили обґрунтування щодо погіршення погодних умов, технологічних обмежень, відключень електропостачання, повітряних тривог, відсутність водопостачання та додаткових робіт. Додаткова угода від 26.12.2024 продовжила строк виконання робіт до 30.06.2025, тому умова про завершення до 20.12.2024 втратила чинність.

Посилання позивача на умови додаткової угоди, якою останній залишає за собою право на застосування штрафних санкцій до відповідача не звільняє КЕВ м. Хмельницький від обов`язку довести вину підрядника. Вина підрядника фактично не доведена, адже саме КЕВ порушив умови договору, унеможлививши виконання робіт у встановлені строки.

Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що за результатами оголошеної 19.07.2024 публічної закупівлі 15.10.2024 між КЕВ м. Хмельницький та ТОВ "Екострой-1" було укладено договір підряду № 600 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору предметом Договору є виконання робіт з Капітального ремонту (код ДК 021:2015 - 45453000-7 Капітальний ремонт і реставрація) на об`єкті: «Капітальний ремонт будівлі № 305 військового містечка 45, м. Хмельницький, вул. Чорновола, 182Д», що здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з п. 5.1.1. Договору строк виконання робіт на об`єкті визначається відповідно до Календарного графіку виконання робіт (Додаток № 3), але не пізніше 20.12.2024, в тому числі за етапами. Початок та закінчення видів робіт, етапів робіт визначається календарним графіком виконання робіт.

У відповідності до п. 5.1.3 Договору генпідрядник повинен розпочати виконання робіт за Договором протягом п`яти календарних днів з дня підписання Договору сторонами та передачі замовником генпідряднику проєктно-кошторисної документації. Завершити виконання робіт, підготувати об`єкт для введення в експлуатацію та передати його замовнику відповідно до умов Договору не пізніше ніж 20.12.2024, з виконавчою документацією по об`єкту, у тому числі "Акти приймання виконаних будівельних робіт" за формою КБ-2в та "довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати" за формою КБ-3.

Згідно з п. 7.1. Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність, передбачену Договором або чинним законодавством.

Згідно з п. 7.2. Договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань за Договором генпідрядник сплачує замовнику штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня), а також понад штрафні санкції, відшкодовує завдані замовнику збитки у відповідності з п. 7.3. Договору та вимогами ст. 231 ГК України.

У відповідності до п. 7.4. Договору види порушень та штрафні санкції, які застосовуються до Генпідрядника за Договором: за порушення строків виконання робіт по будь-якому із етапів, визначеному у п. 3.1.1. Договору стягується пеня у розмірі 0, 2 % від вартості робіт, з яких допущено прострочення невиконання за кожний день прострочення.

Судом встановлено, що Договір є укладеним, підписаний уповноваженими сторонами та скріплений відтисками печаток останніх, на час розгляду справи доказів недійсності договору, зокрема відповідних судових рішень, суду не надано.

26 грудня 2024 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду, якою строк виконання робіт продовжено до 30.06.2025.

Зокрема, укладеною додатковою угодою п. 5.1.1. договору викладено в наступній редакції: "5.1.1. Строк виконання робіт на об`єкті визначається відповідно до Календарного графіку виконання робіт (додаток № 3), але не пізніше 30.06.2025, в тому числі за етапами. Початок та закінчення видів робіт, етапів робіт визначається календарним графіком виконання робіт".

Отже, сторони погодили, що строк виконання робіт за договором № 600 від 15.10.2024 встановлено до 30.06.2025.

Зміст спірних правовідносин, норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Позивач доводить, що оскільки відбулося прострочення виконання робіт на 5 днів (із 21.12.2024 до 25.12.2024) - існують підстави для стягнення із підрядника пені у розмірі 90 048,22 грн. та 3 % річних у розмірі 207,23 грн. які нараховано на суму несплаченої пені.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються аргументи позивача та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли за Договором підряду.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (ст. 846 ЦК України).

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Частиною 2 ст. 849 ЦК України передбачено, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

У постанові від 28.05.2020 у справі № 910/6217/19 Верховний Суд зазначив, що при вирішенні спорів щодо належного та своєчасного виконання договорів підряду як зі сторони замовника, так і підрядника, суди повинні надавати оцінку вжитим сторонами підрядного зобов`язання діям на його виконання у їх сукупності.

У справі № 904/8883/21 Верховний Суд підтвердив висновок щодо застосування ст.ст. 612, 613 ЦК України у підрядних правовідносинах, який раніше викладено Верховним Судом у справах № 916/693/21, № 910/2711/20, № 910/6217/19. Згідно з цим висновком при вирішенні спорів щодо належного та своєчасного виконання договорів підряду як зі сторони замовника, так і підрядника, суди повинні надавати оцінку вжитим сторонами підрядного зобов`язання діям на його виконання у їх сукупності.

Як виснував Верховний Суд у постанові від 28.02.2024 у справі № 910/15043/22, неможливо розглядати порушення підрядником термінів виконання робіт без дослідження своєчасності та повноти виконання своєї частини зобов`язань замовником. Адже кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку (ч. 1 ст. 613 ЦК України).

Дослідивши матеріали справи, суд установив, що укладенню договору підряду № 600 від 15.10.2024 передували події, спричинені діями КЕВ м. Хмельницький, які настільки вплинули на подальше виконання договору, що фактично обмежили ТОВ "Екострой-1" у строках виконання робіт удвічі (із 4-х місяців до 2-х місяців) та позбавили підрядника можливості виконати заплановані роботи у строк та за технологією, передбаченою для теплого періоду.

Так, судом встановлено, що 19.07.2024 в електронній системі публічних закупівель "Prozorro" замовником КЕВ м. Хмельницький розміщено оголошення про проведення відкритих торгів № UA-2024- 07-19-001526-a (https://prozorro.gov.ua/uk/tender/UA-2024-07-19-001526-a/lots).

Вид закупівлі - роботи, предмет закупівлі - "Капітальний ремонт будівлі № 305 військового містечка 45, м. Хмельницький, вул. Чорновола, 182Д".

Оголошення містило істотні умови закупівлі, зокрема строк виконання робіт - до 20.12.2024. Аналогічні істотні умови були відображені замовником у проєкті договору підряду (п. 5.1.1. проєкту договору підряду), який був складовою тендерної документації.

02 серпня 2024 року ТОВ "Екострой-1" подано тендерну пропозицію із заявленою початковою ціною лоту в розмірі 9 214 000,00 грн.

Застосовні критерії оцінки тендерних пропозицій визначена замовником: ціна - 100%.

ТОВ "Екострой-1" серед усіх інших учасників запропонувало найкращу цінову пропозицію, котра відповідно була найбільш економічно вигідна, тому з огляду на критерії оцінки товариство мало бути визнано переможцем закупівлі.

Однак, 07.08.2024 уповноваженою особою КЕВ м. Хмельницький прийнято протокольне рішення № 95, яким тендерну пропозицію ТОВ "Екострой-1" було відхилено.

Відповідач звернувся зі скаргою до Антимонопольного комітету України на неправомірні дії замовника в частині відхилення пропозиції.

Рішенням від 21.08.2024 № 14152-р/пк-пз скарга була задоволена. АМКУ зобов`язав замовника скасувати рішення про відхилення тендерної пропозиції ТОВ "Екострой-1". У рішенні від 21.08.2024 № 14152-р/пк-пз зазначено, що замовник неправомірно відхиливши пропозицію скаржника з підстав, наведених у протоколі 07.08.2024 № 95, порушив вимоги пункту 44 Особливостей.

На виконання рішення АМКУ, протокольним рішенням від 02.09.2024 № 107 уповноважена особа КЕВ м. Хмельницький скасувала своє рішення № 95 від 07.08.2024.

При цьому 03.09.2024 КЕВ м. Хмельницький прийнято рішення № 109, яким тендерна пропозиція ТОВ "Екострой-1" знову була відхилена. ТОВ "Екострой-1" оскаржило означену відмову шляхом подання скарги до АМКУ на неправомірні дії замовника в частині відхилення його пропозиції.

Рішенням Комітету від 17.09.2024 № 15409-р/пк-пз скарга була задоволена. Замовника зобов`язано скасувати друге рішення про відхилення тендерної пропозиції ТОВ "Екострой-1". У рішенні від 17.09.2024 № 15409-р/пк-пз АМКУ вказав, що замовник, неправомірно відхиливши пропозицію скаржника з підстав, наведених у протоколі, порушив вимоги пункту 44 Особливостей.

На виконання рішення Комітету 26.09.2024 рішенням уповноваженої особи КЕВ м. Хмельницький № 120 скасовано рішення № 109 від 03.09.2024.

30 вересня 2024 року уповноважена особа КЕВ м. Хмельницький прийняла рішення № 122, яким визнано ТОВ "Екострой-1" переможцем закупівлі. Прийнято рішення про намір укласти договір про закупівлю.

Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про публічні закупівлі» передбачено, що рішення про намір укласти договір про закупівлю приймається замовником у день визначення учасника переможцем процедури закупівлі/спрощеної закупівлі.

Отже, за умовами даної закупівлі рішення про намір укласти договір мало бути прийнято замовником не пізніше 07.08.2024.

Відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України «Про публічні закупівлі», замовник укладає договір про закупівлю з учасником, який визнаний переможцем процедури закупівлі, протягом строку дії його пропозиції, не пізніше ніж через 20 днів з дня прийняття рішення про намір укласти договір про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації та тендерної пропозиції переможця процедури закупівлі. У випадку обґрунтованої необхідності строк для укладання договору може бути продовжений до 60 днів.

З огляду на норми закону, договір підряду між КЕВ м. Хмельницький та ТОВ "Екострой-1" мав бути укладений не пізніше 27.08.2024.

Водночас незаконні дії КЕВ м. Хмельницький з відхилення тендерної пропозиції ТОВ "Екострой-1", які встановлені та підтверджені рішеннями Антимонопольного комітету від 21.08.2024 та від 17.09.2024, - призвели до того, що лише 15.10.2024 між позивачем та відповідачем було укладено договір підряду № 600.

Оскільки договір має бути укладено відповідно до проєкту договору, що входив до складу тендерної документації, умови п. 5.1.1. договору не змінювались.

Встановлено, що строк виконання робіт не пізніше 20.12.2024.

З урахуванням викладеного суд констатує, що матеріалами справи підтверджено, що саме неправомірні дії КЕВ м. Хмельницький з відхилення тендерної пропозиції ТОВ "Екострой-1", котрі призвели до затягування замовником з укладенням договору, істотно вплинули на подальше виконання договору, а саме - скорочення строку виконання робіт з чотирьох місяців до двох. Тобто, підрядник отримав лише 50 % часу, який був виділений на виконання такого обсягу робіт.

Ці обставини не були залежні від дій, чи бездіяльності підрядника, а навпаки, саме КЕВ м. Хмельницький створив умови, за яких виконати роботи в строки встановлені у договорі було неможливо.

Таким чином, судом встановлено, що саме замовник є винним у тому, що договір не міг бути виконаний на умовах, закладених первісно.

Розглянувши аргументи позивача про те, що у ТОВ "Екострой-1" начебто було право відмовитися від підписання договору, якщо відповідач вважав неможливим виконання робіт у визначений строк, суд визнає такі доводи безпідставними та такими, що не ґрунтуються на законі. Суд виходить із того, що розділ VIII Закону України "Про публічні закупівлі", яким врегульовано порядок укладення та виконання договорів про закупівлю, не передбачає для учасника (переможця) торгів права відмовитися від укладення договору. Навпаки, обов`язок переможця полягає у підписанні договору на умовах, визначених тендерною документацією та пропозицією учасника.

Більш того, відмова переможця від укладення договору потягне для нього негативні наслідки у вигляді застосування санкцій. Зокрема, п. 2 розд. 3 Тендерної документації передбачено, що забезпечення тендерної пропозиції у розмірі 50 000,00 грн не повертається у випадку непідписання договору учасником, який став переможцем тендеру. Таким чином, у разі відмови від укладення договору підряду № 600 від 15.10.2024 у КЕВ м. Хмельницький виникло б право застосувати до ТОВ "Екострой-1" вказану санкцію.

Виходячи з наведеного, а також з огляду на положення Закону України "Про публічні закупівлі" та умови тендерної документації, суд зауважує, що ТОВ "Екострой-1" не мало права відмовитися від підписання договору підряду, а тому посилання відповідача на таку можливість є юридично неспроможними.

Згідно з ч. 1 ст. 850 ЦК України замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду.

Досліджуючи поведінку замовника в контексті сприяння підрядникові у виконанні роботи, судом встановлено, що КЕВ м. Хмельницький своїми діями та затягуванням процесу укладення договору не лише не сприяв підрядникові у виконанні робіт, а фактично схиляв ТОВ "Екострой-1" до відмови від підписання договору, створюючи штучні перепони для виконання робіт у передбачені строки. Такі дії з боку позивача є недобросовісними і не виправдовують позивача у будь-яких претензіях до підрядника щодо прострочення виконання робіт на 5 днів.

Також суд вважає неспроможними доводи КЕВ м. Хмельницький про те, що відхилення тендерної документації учасника ТОВ "Екострой-1" не було порушенням закону та не може вважатися затягуванням тендерної процедури, а є реалізацією повноважень замовника з метою дотримання законності та забезпечення ефективного використання бюджетних коштів. При цьому суд виходить із того, що насправді КЕВ двічі незаконно відхилив тендерну пропозицію відповідача (07.08.2024 та 03.09.2024), попри найкращу економічно вигідну пропозицію. Такі дії прямо суперечили Закону України "Про публічні закупівлі" і були визнані неправомірними рішеннями Антимонопольного комітету України від 21.08.2024 та 17.09.2024, якими замовника зобов`язано скасувати обидва рішення про відхилення. Неправомірні дії КЕВ фактично змусили ТОВ "Екострой-1" очікувати укладення договору до 15.10.2024, що скоротило термін виконання робіт удвічі (з 4 місяців до 2). Отже, дії КЕВ м. Хмельницький були порушенням закону, а не реалізацією права замовника, і безпосередньо призвели до неможливості виконання договору на первісних умовах, що свідчить про недобросовісність самого замовника.

Крім цього, матеріалами справи підтверджується, що у період виконання Договору існували інші обставини, незалежні від ТОВ "Екострой-1", які унеможливили виконання робіт у строк до 20.12.2024, зокрема наступне.

На момент укладення договору № 600 від 15.10.2024 об`єкт не був приєднаний до електромережі, тобто на об`єкті будівництва було відсутнє світло. Вказані обставини підтверджуються тим, що ТОВ "Екострой-1" 11.11.2024 звернулось до КЕВ м. Хмельницький з листом № 11/1-11/24 у якому було вказано на ряд вимог, серед яких зазначено, - «прошу Вас посприяти у вирішенні питання тимчасового підключення до існуючої лінії електропередачі. Ці питання є невідкладними та гальмують виконання робіт на об`єкті». Такий лист був надісланий на офіційну електронну адресу КЕВ та підписаний КЕП. Вказаним доказом підтверджується, що на об`єкті будівництва взагалі було відсутнє електропостачання з моменту укладення договору до середини листопада 2024 року. Доказів протилежного позивач суду не надав.

Статтею 851 ЦК України передбачено право підрядника не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником.

Окрім цього, із 18.11.2024 за розпорядженням НЕК «Укренерго» по всій території України, в тому числі у місті Хмельницький, були введені погодинні відключення електроенергії. Ця обставина є загальновідомою та крім цього підтверджується даними, розміщеними на сайті АТ «Хмельницькобленерго», за Інтернет посиланням https://hoe.com.ua/.

У період з 15.10.2024 до 20.12.2024 в Хмельницькій області зафіксовано 81 повітряна тривога (дані Офіційної карти повітряних тривог в України, https://map.ukrainealarm.com).

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

З початку повномасштабної військової агресії населені пункти України систематично зазнають ракетних ударів, а в прифронтових містах і селах - бомбардувань, артилерійських та мінометних обстрілів. Оповіщення про загрозу або виникнення таких надзвичайних ситуацій здійснюється через системи оповіщення різних рівнів, електронні комунікаційні мережі загального користування тощо, відповідно до статті 30 Кодексу цивільного захисту України, Положення про організацію оповіщення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайних ситуацій та організації зв`язку у сфері цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.09.2017 № 733, зокрема шляхом уривчастого звукового попереджувального сигналу «Увага всім» та трансляції відповідного повідомлення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайної ситуації (далі - сигнал «повітряна тривога»).

Чинним законодавством України у сфері цивільного захисту передбачений чіткий алгоритм поведінки громадян та відповідні повноваження органів державної влади, місцевого самоврядування, керівників підприємств і організацій усіх форм власності у випадку виникнення надзвичайної ситуації. Шляхом відповідних оповіщень (сигналів і повідомлень) органи управління цивільного захисту доводять до мешканців населених пунктів інформацію про загрозу та виникнення надзвичайних ситуацій, повітряної тривоги, аварій, катастроф, епідемій, пожеж тощо. Після отримання таких оповіщень громадяни мають діяти відповідно до наданих інструкцій та правил цивільного захисту. Зокрема, припинити роботу та вжити необхідних заходів безпеки.

В п. 4.23. постанови Верховного Суду від 05.06.2024 у справі № 910/11367/22 вказано « 4.23.При цьому обставини оголошення сигналу «повітряна тривога» у певному регіоні слід вважати загальновідомими, тобто такими, що не потребують доказування, а неявка у судове засідання учасників справи може бути спричинена такою надзвичайною ситуацією».

Відповідно до наведених приписів підприємствами запроваджено локальні заходи (план, порядок дій, розпорядження) щодо інформування про сигнал «повітряна тривога» та реагування задля збереження життя і здоров`я працівників, зокрема для їх негайного переходу до укриття.

Враховуючи виконання робіт на військовому об`єкті, реагування на сигнали повітряних тривог є обов`язковою умовою збереження життя людей.

З урахуванням викладеного не підлягає доказуванню, а є доведеним той факт, що при оголошенні сигналів «повітряна тривога» працівники підрядника ТОВ "Екострой-1" переривали роботи та йшли в укриття, а відтак стверджувати про вину підрядника із невиконанням робіт на військовому об`єкті під час повітряної тривоги безпідставно.

Суд враховує, що тривоги та обов`язкове реагування на них - незалежна від підрядника обставина, яка не є його виною. Фактичне скорочення строку виконання робіт із 4-х до 2-х місяців через незаконні дії КЕВ м. Хмельницький фактично позбавило підрядника можливості передбачити час на обов`язкове реагування на повітряні тривоги та переривання робіт для безпеки працівників. Тобто неможливість виконати роботи у строки визначені первинним договором зумовлена виключно діями замовника, а не підрядника.

Також, як встановлено судом, відповідно до пункту 2.2., 2.3. Договору з метою здійснення контролю за дотриманням проєктних рішень та вимог державних стандартів, будівельних норм і правил, а також контролю за якістю та обсягами робіт на об`єкті відповідно до частини першої статті 849 Цивільного кодексу України Замовник (відповідні посадові особи, які визначені наказом Замовника) забезпечує (забезпечують) здійснення технічного нагляду за будівництвом у порядку, визначеному цим Договором.

Авторський та технічний нагляд під час виконання робіт по ОБ`ЄКТУ здійснюється в порядку, який визначено Законом України «Про архітектурну діяльність» та Порядком затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 № 903 «Про авторський та технічний нагляд під час будівництва об`єкта архітектури».

Для забезпечення авторського та технічного нагляду і контролю за виконанням робіт, передбачених Договором, Генпідрядник зобов`язаний на вимогу Замовника чи осіб, які відповідно до укладених ними із Замовником договорів здійснюють авторський та технічний нагляд, надавати необхідні інформацію та документи.

Згідно Додатку А до ДБН А.3.1-5:2016, загальний журнал робіт є основним первинним виробничим документом, який відтворює технологічну послідовність, терміни, якість і умови виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва.

Загальний журнал робіт ведеться на будівництві окремих або групи однотипних об`єктів, які розміщені в межах одного будівельного майданчика і споруджуються одночасно.

За умови будівництва комплексу (будови) загальний журнал робіт може вестися на кожній будівлі, споруді та лінійних об`єктах інженерно-транспортної інфраструктури.

Наявність цих журналів має бути засвідчена у таблиці А.4.

У таблиці А.6 вносяться зауваження осіб, які контролюють виконання і безпеку робіт відповідно до наданих їм прав, а також представників авторського нагляду.

Як вбачається із матеріалів справи, 05.12.2024 інженер з технагляду у розділі зауваження контролюючих органів зазначив, що через мінусові температури не рекомендує виконувати цементну стяжку покрівлі та вирівнювальну бетонну стяжку підлоги.

Позивач зазначає, що інженер з технічного нагляду не зупиняв роботи, а лише надав рекомендацію, або зауваження. Водночас суд зауважує, що насамперед Порядок здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єкта архітектури, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 року № 903 не передбачає надання рекомендацій особою, що здійснює технічний нагляд. Порядок наділяє правом таку особу виставляти вимоги, генпідряднику, підряднику. Тому, запис інженера з технагляду від 05.12.2024 у розділі зауваження контролюючих органів, у відповідності до зазначеного вище Порядку є вимогою, незалежно від змісту її подання.

При цьому, відповідно до п. 2.3. робочого проєкту «Капітальний ремонт будівлі № 305 військового містечка № 45 м. Хмельницький, вул. Чорновола, 182Д», проект розроблений для виконання робіт в літній період. Виконання робіт в зимовий період проводити згідно з чинними нормативними ДСТУ-НБВ2..1-28:2013, ДБН В.2.6- 33:2008, ДБН А.3.2-2-2009, та вказівками ПВР.

Суд враховує, що первинно роботи були проєктовані для літнього періоду, а приміщення об`єкта не опалювалось і піддавалось впливу вологи, що не спростовано позивачем. Виконання бетонних робіт у зимовий період без дотримання норм ДСТУ та ДБН могло призвести до руйнування конструкцій. Тому зупинка робіт була необхідною та об`єктивною для забезпечення якості й безпеки.

Зупинення виконання робіт з бетонування стяжки покрівлі та стяжки підлоги при мінусовій температурі та згідно проєкту виконання таких робіт у літній період є розумним та необхідним задля збереження міцності конструкцій, якості виконання робіт та умов договору.

Саме дії КЕВ м. Хмельницький зумовили виконання таких робіт в зимовий період, оскільки договір укладений лише в жовтні місяці 2024, попри те, що підрядник правомірно розраховував виконати такі роботи ще протягом серпня - вересня місяця 2024, коли більший світловий день та сприятлива погода на улаштування фундаменту, бетонної стяжки, перекриття даху будівлі тощо.

Відтак неможливість виконання робіт у строки, закладені договором, обумовлена об`єктивними обставинами та діями Замовника, а не діями ТОВ "Екострой-1".

Як встановлено матеріалами справи, ТОВ "Екострой-1" своєчасно інформував КЕВ м. Хмельницький та звертався з проханням про продовження строків виконання робіт, вживаючи всіх можливих заходів для дотримання умов Договору.

Підпунктом 4 п. 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 р. № 1178 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 р. № 471), істотні умови договору про закупівлю, укладеного відповідно до пунктів 10 і 13 (крім підпунктів 13 та 15 пункту 13) цих особливостей, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: продовження строку дії договору про закупівлю та/або строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Аналогічні умови передбачені п. 4 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі». За змістом вказаної норми, істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Підрядник листами від 12.12.2024 № 12/1-12/24, від 12.12.2024 № 12-12/24, від 13.12.2024 № 13-12/24, від 18.12.2024 (вхідний замовника № 6777 від 18.12.2024), від 24.12.2024 № 24/12/24 звертався до КЕВ з пропозицією укладення додаткової угоди та продовження строку виконання будівельних робіт.

При цьому, у листі від 18.12.2024 ТОВ "Екострой-1" наведено належні обґрунтування наявності об`єктивних перешкод своєчасному завершенню будівельних робіт, а саме:

- погіршення погодних умов (дощі, сніг, низька температура, короткий світловий день), що суттєво впливає на час, якість та можливість виконання робіт, пов`язаних з вологими процесами та тих, у яких використовується електрообладнання;

- технологічні процеси, при використанні яких суміші, розчини сповільнюються, а при низьких температурах загалом заборонені (у зв`язку з їх руйнуванням або втратою міцності), що унеможливлює якісне виконання будівельних робіт та виконання гарантійних зобов`язань за договором;

- на строки виконання робіт впливають відключення світла, повітряні тривоги (керівник підприємства, як ніколи, повинен реагувати на сигнали тривог, працюючи на об`єктах Міноборони; отже, по договору керівник підприємства відповідає за ТБ, збереження здоров`я та життя співробітників)

- відсутність електроенергії (21 день на початку робіт);

- відсутність точки приєднання водопостачання на об`єкті (вода привозна);

- додаткові роботи: розчищення захаращеної території від кущів, сміття, будівельного брухту, дерев, що руйнують будівлю, демонтаж стяжки цегляної кладки на покрівлі, відновлювальна кладка цегли та відновлення плит перекриття, зароблення швів між плитами перекриття та примикань парапетів, відновлення аварійних колон.

КЕВ м. Хмельницький на вказані листи не реагував. Жодної відповіді не надавав.

Це зумовило надіслання Замовнику листа від 24.12.2024 № 24/12/24 з додатковими обґрунтуванням наявності об`єктивних перешкод своєчасному завершенню будівельних робіт та необхідності продовження строку виконання робіт за договором № 600 від 15.10.2024. У даному листі було звернуто увагу Замовника, що саме його протиправні дії зумовили неможливість виконання договору.

З урахуванням викладеного суд виснує, що твердження КЕВ м. Хмельницький, викладене в відповіді на відзив про те, що в листах, наданих підрядником, не було належного та обґрунтованого пояснення щодо необхідності продовження строку дії договору є безпідставні.

Щодо змісту листів та порядку їх надсилання суд зазначає, що листування між ТОВ "Екострой-1" та КЕВ м. Хмельницький здійснювалось із застосуванням офіційних електронних адрес: ТОВ "Екострой-1" , КЕВ - .

На підтвердження надсилання електронних листів, підписаних КЕП, відповідачем надано викопіювання електронної пошти ТОВ "Екострой-1"- .

В той же час, як встановлено судом, 26 грудня 2024 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду, якою строк виконання робіт продовжено до 30.06.2025.

Зокрема, укладеною додатковою угодою п. 5.1.1. Договору викладено в наступній редакції: "5.1.1. Строк виконання робіт на об`єкті визначається відповідно до Календарного графіку виконання робіт (додаток № 3), але не пізніше 30.06.2025, в тому числі за етапами. Початок та закінчення видів робіт, етапів робіт визначається календарним графіком виконання робіт".

Отже, сторони погодили, що строк виконання робіт за договором № 600 від 15.10.2024 встановлено до 30.06.2025.

Відтак умова договору про виконання робіт до 20.12.2024 втратила чинність.

При цьому суд також зазначає, що як вбачається із матеріалів справи, позивач довгий час бездіяв не розглядаючи заяви підрядника про укладення додаткової угоди до договору про продовження строку виконання робіт, внаслідок чого додаткова угода була укладена лише 26.12.2024, хоча цілком можливо, що у випадку взаємних дій замовника і підрядника спрямованих на досягнення єдиного результату (виконання робіт) - додаткова угода про продовження строків могла б бути укладеною раніше.

Це породжує сумнів щодо справжніх намірів позивача: чи його метою було фактичне отримання виконання робіт, чи створення умов для нарахування неустойки, в той час коли згідно з ч. 1 ст. 850 ЦК України замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду.

Посилання КЕВ на умови додаткової угоди, якою останній залишає за собою право на застосування штрафних санкцій до ТОВ "Екострой-1" не звільняє позивача від обов`язку доведення вини підрядника у порушенні виконання ним свого зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).

Суд підкреслює, що хоча закон не забороняє включати до договору умову про застосування штрафних санкцій, це не означає, що замовник набуває права стягувати такі санкції автоматично. Застосування неустойки можливе лише у разі доведеної вини підрядника, якої в діях ТОВ "Екострой-1" не встановлено, позаяк затримка робіт стала наслідком дій і затягувань з боку КЕВ по укладенню Договору, а в подальшому із незалежних від підрядника причин яких можна було б уникнути, якби Договір був укладений вчасно - у серпні 2024 року та якби замовник сприяв у виконанні підрядником робіт.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 19.01.2024 у справі № 911/2269/22 зазначив наступне: «Положеннями статті 3 ЦК України регламентовано загальні засади цивільного законодавства, якими, згідно з пунктами 3, 6 частини першої цієї статті ЦК України, є свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність. Добросовісність є не тільки однією з основоположних засад цивільного законодавства, а також імперативним принципом щодо дій усіх учасників цивільних правовідносин (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Добросовісність - це відповідність дій учасників цивільних правовідносин певному стандарту поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю, повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, що відповідатиме зазначеним критеріям та уявленням про честь і совість. Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 910/16579/20.

Отже, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності, добросовісності та справедливості.

Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Оскільки неустойка має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може лягати непомірним тягарем для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Така правова позиція викладена у рішенні Конституційного Суду України № 7-рп/2013 від 11.07.2013.

Завдання неустойки - стимулювати боржника до належної поведінки та до належного виконання зобов`язання.

Неустойка не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер. Вона не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за неналежне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного виконання зобов`язань з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Суд зауважує, що використання інструменту неустойки в обставинах, коли затримка робіт стала наслідком дій та затягувань з боку самого ж позивача - КЕВ м. Хмельницький, є недобросовісним і суперечить її правовому призначенню.

З урахуванням наведеного, суд виснує, що заявлення КЕВ м. Хмельницький вимог щодо стягнення неустойки з ТОВ "Екострой-1" у цих обставинах є безпідставним і недобросовісним, оскільки затримка виконання робіт виникла не з вини підрядника, а внаслідок неправомірних дій та затягувань з боку самого позивача. Такі дії порушують принципи добросовісності, розумності та справедливості, котрі закріплені у цивільному законодавстві, та перетворюють інструмент неустойки на засіб отримання невиправданих додаткових прибутків, що суперечить її правовому призначенню.

За таких обставин позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені є необґрунтованими, а отже такими, що не підлягають до задоволення.

Окрім цього, як вбачається, позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 207,23 грн., котрі нараховано згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 01.03.2025 по 28.03.2025 на суму пені, котра не сплачена за вимогою позивача.

Суд виснує, що такі нарахування зроблені на суму пені, вимога про сплату якої не є законною та обґрунтованою, а відтак не підлягають до задоволення. Крім цього, нарахування 3% річних на пеню є неправомірним, оскільки пеня не є грошовим зобов`язанням у розумінні ст. 625 ЦК України.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, а відповідач своїх заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Розподіл витрат по судовому збору

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем оплачено суму судового збору згідно з платіжною інструкцією № 395 від 29.04.2025 на суму 2 422 грн 40 коп.

Розмір судового збору за даним позовом складає 2 422 грн 40 коп. (з врахуванням коефіцієнту 0,8 за подання позовної заяви через Електронний суд ЄСІТС, а також з урахуванням того, що позивачем вже було сплачено 242 грн 24 коп. за подання заяви про видачу судового наказу у справі № 903/378/25, який ухвалою господарського суду Волинської області від 24.04.2025 був скасований за заявою боржника).

Здійснивши розподіл судових витрат суд виснує, що судові витрати у розмірі 2 422 грн 40 коп. судового збору залишаються за позивачем - КЕВ м. Хмельницький у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог.

Розподіл витрат на професійну (правничу) допомогу

За приписами ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з п.п.1, 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За змістом частин 1, 3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи, у відзиві відповідачем зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які ТОВ "Екострой-1" поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, яка складається із витрат на оплату професійної правової (правничої) допомоги у розмірі 20 000 грн 00 коп.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Як вбачається із клопотання, відповідач просить суд стягнути на свою користь із позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн 00 коп., які складаються із 10 000 грн 00 коп. фіксованого розміру гонорару адвоката за надання комплексу правничої допомоги з правового супроводу справи №903/484/25 у господарському суді першої інстанції та 10 000 грн 00 коп. «гонорару успіху» у разі отримання позитивного рішення на користь ТОВ "Екострой-1" у господарському суді першої інстанції.

Судом встановлено, що 09.06.2025 між ТОВ "Екострой-1" та Адвокатським об`єднанням «Скорпіон» було укладено договір про надання правової допомоги.

За умовами договору про надання правничої допомоги від 09.06.2025 та додатків до нього відповідачу надається правнича допомога у справі №903/484/25 за позовом КЕВ м. Хмельницький до ТОВ "Екострой-1" у господарському суді першої та апеляційної інстанції.

Згідно з п. 9.1. Договору договір набирає чинності з дати його укладення та діє до 09.06.2026.

Перелік наданої Адвокатом правової допомоги визначається актом передачі - прийняття.

У додатку №1 до Договору про надання правничої допомоги від 09.06.2025 сторони узгодили фіксований розмір гонорару адвоката за надання комплексу правничої допомоги з правового супроводу справи № 903/484/25 у господарському суді першої інстанції у розмірі 10 000 грн 00 коп.

Крім того, сторони узгодили «гонорар успіху» у разі отримання позитивного рішення на користь ТОВ "Екострой-1" у господарському суді першої інстанції у розмірі 10 000 грн 00 коп.

У договорі про надання правничої допомоги від 09.06.2025 сторони узгодили, що визначений сторонами гонорар має бути оплачено в строк, який визначений в рахунку на оплату. Оплата здійснюється, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок адвоката.

У рахунку №1 від 09.06.2025 сторони визначили, що частина гонорару за надання правничої допомоги у розмірі 10 000 грн. має бути сплачена до 15.06.2025.

Відповідно до платіжної інструкції від 20.06.2025 ТОВ "Екострой-1" було здійснено оплату гонорару адвокату за надану правничу допомогу у розмірі 10 000 грн 00 коп.

За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України.

Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару. Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту.

У ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017, передбачено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час на виконання доручення.

Між сторонами, на виконання Договору, у м. Рівне було складено і підписано акт передачі-прийняття наданої правничої допомоги від 21.07.2025.

У Акті зафіксовано, що Адвокатське об`єднання "Скорпіон" надало, а та ТОВ "Екострой-1" прийняло обсяг правничої допомоги, зафіксований у даному акті згідно з переліком. Вартість наданої правничої допомоги становить 20 000 грн 00 коп, яка підлягає оплаті в строки, встановлені у рахунку.

Підписанням даного акту Замовник підтверджує, що послуги правової допомоги у справі № 903/484/25 в суді першої інстанції Виконавцем надані в повному обсязі. Претензій, застережень або зауважень з приводу надання правничої допомоги клієнт до адвоката не має.

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В матеріалах справи наявні заперечення позивача проти стягнення заявленої суми витрат на оплату послуг адвоката відповідача в розмірі 20 000 грн 00 коп.

В обґрунтування заперечень КЕВ м. Хмельницький просить суд врахувати, що не погоджується із розміром витрат на професійну (правничу) допомогу в сумі 20 000 грн. і вважає таку суму необґрунтованою. Заявляє, що відповідачем не доведено, що витрати були неминучими і фактичними. Наразі в нашій державі указом Президента України був введений та продовжений воєнний стан у зв`язку із війною російської федерації проти України. Для ведення військового супротиву, захисту Батьківщини, стримання ворога та проведення наступальних операцій потребує значних фінансових та матеріальних ресурсів, а тому Міністерство оборони України зараз як ніколи потребує цих коштів. Важкий фінансовий стан має не тільки установа Міністерства оборони України, а і вся країна, яка завдяки своїм героям відстоює свою незалежність у війні із ворогом. В такий час для МО України, ЗС України, держави важлива кожна гривня, яка йде на потреби оборони України. Тому позивач просить суд врахувати матеріальний стан КЕВ м. Хмельницький, який фінансується з Державного бюджету України та його видатки в умовах війни при вирішенні питання про розподіл судових витрат у справі № 903/484/25.

Окрім цього, позивач просить суд врахувати, що відшкодуванню підлягають лише ті витрати, що фактично сплачені та документально підтверджені. А оскільки на момент розгляду справи відсутні докази фактичної сплати так званого "гонорару успіху", заявлені вимоги є передчасними та не підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується клопотання відповідача та заперечення позивача, господарський суд дійшов висновку про задоволення клопотання ТОВ "Екострой-1" про стягнення судових витрат на професійну (правничу) допомогу з огляду на наступне.

У постанові від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформулювала висновок про те, що заява про стягнення / розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, справа "Баришевський проти України" від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: "East/West Alliance Limited" проти України" від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; "Ла-вентс проти Латвії" від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Правова позиція щодо розумності та співмірності розміру витрат на правову допомогу також відображена у постановах Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 і від 01.08.2019 у справі №915/237/18.

Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того чи була їх сума обґрунтованою.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано сукупність доказів: договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Враховуючи викладене, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Така правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №910/9111/17 та від 11.12.2018 у справі №910/2170/18.

Частинами 1-3 ст. 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частина 3 ст.126 ГПК визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

При цьому відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

У справі № 903/484/25 фактично правова допомога ТОВ "Екострой-1" була надана адвокатом. Повноваження адвоката Дяденчука Анатолія Івановича підтверджуються: свідоцтвом № 1126 від 11.09.2014 про право на заняття адвокатською діяльністю, виданим на підставі рішення Ради адвокатів Рівненської області № І/-6 від 11.09.2014; ордером серії ВК № 1175986 від 13.06.2025 виданим Адвокатським об`єднанням "Скорпіон" адвокату Дяденчуку Анатолію Івановичу на надання правничої допомоги ТОВ "Екострой-1" у Господарському суді Рівненської області.

Як встановлено судом, Адвокатське об`єднання та клієнт (замовник, відповідач), керуючись принципом вільного волевиявлення щодо укладення договору про надання правової допомоги, погодили між собою відповідно розмір та вартість такої допомоги у розмірі 20 000 грн 00 коп, що підтверджується Договором та Актом. При цьому 20 000 грн 00 коп. складаються із 10 000 грн 00 коп. фіксованого розміру гонорару адвоката за надання комплексу правничої допомоги з правового супроводу справи №903/484/25 у господарському суді першої інстанції та 10 000 грн 00 коп. «гонорару успіху» у разі отримання позитивного рішення на користь ТОВ "Екострой-1" у господарському суді першої інстанції.

Згідно з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зробленим у постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 дійшла висновку про те, чи потрібно надавати суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, у разі, якщо сторони погодили оплату у фіксованій сумі.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду у наведеній вище постанові зазначила таке:

"140. подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

141. Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

143 ч. 3 ст. 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

144. Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис".

Суд зазначає, що детальний опис робіт, який відображений в акті № 2 від 21.07.2025 передачі-прийняття наданої правничої допомоги містить перелік послуг, які надані адвокатом для відповідача. Із акту чітко вбачається, яка саме правова правнича допомога була надана у справі № 903/484/25, вбачається, що вона прийнята без зауважень і замовник підтверджує отримання усіх послуг у повному обсязі, які вказані у Акті.

Щодо доводів позивача про те, що у задоволенні клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити з підстав завищення вартості робіт, і непідтвердження, що такі були фактично понесені і неминучі, суд зазначає таке.

Саме позивач ініціював розгляд спору. У таких обставинах витрати відповідача на належний захист і представництво своїх інтересів у суді були неминучими, оскільки без отримання професійної правничої допомоги відповідач був би позбавлений можливості захищати свої права та законні інтереси, забезпечити підготовку процесуальних документів та участь у судових засіданнях.

При погодженому між адвокатом (адвокатським бюро/об`єднанням) та клієнтом фіксованому розмірі гонорару останній обчислюється без прив`язки до витрат часу адвоката на надання кожної окремої послуги, що виключає необхідність відображення інформації про понесені адвокатом витрати часу по кожному з видів робіт (наданих послуг) в детальному описі робіт (наданих послуг) чи іншому документі, що містить такий детальний опис. Фіксований розмір гонорару не залежить від витраченого адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) часу на надання правничої допомоги клієнту.

Процесуальним законом від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, а достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, навіть без обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії (правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2019 у справі №823/2638/18 та від 09.07.2019 у справі №923/726/18).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N19336/04).

Судом встановлено, що адвокатом підтверджено розмір наданої правової допомоги клієнту (відповідачу) на суму 20 000 грн 00 коп.

Відповідачем надано усю сукупність документів, якими стверджується, що адвокатським об`єднанням "Скорпіон" та безпосередньо адвокатом Дяденчуком Анатолієм Івановичем була надана правова правнича допомога у справі № 903/484/25 для ТОВ "Екострой-1". На підтвердження витрат відповідачем надано: копію договору про надання правничої допомоги від 09.06.2025; копію додаткової угоди №1 до договору про надання правничої допомоги від 09.06.2025; копію рахунку №1 від 09.06.2025; копію платіжної інструкції від 20.06.2025; копію акту передачі-прийняття правничої допомоги від 21.07.2025.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу, заявлені ТОВ "Екострой-1" у справі відповідають таким критеріям як дійсність, обґрунтованість та розумність, співмірність до ціни позову, а також зі складністю справи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зробила висновок, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат, у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (п.146).

Суд зауважує, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Розглянувши заперечення позивача, які вказують на неспівмірність витрат із складністю проведеної роботи, - суд констатує, що позивач не надав суду доказів та/або належних обґрунтувань, які свідчили б про неспівмірність, та/або нерозумність, та/або нереальність здійсненого відповідачем розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до цієї справи. Доводи позивача в цій частині є значною мірою декларативними, без надання відповідних доказів на підтвердження неспівмірності витрат із складністю справи.

Сторони узгодили у Договорі «гонорар успіху» у разі отримання позитивного рішення на користь ТОВ "Екострой-1" у господарському суді першої інстанції у розмірі 10 000 грн 00 коп.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, виснувала про можливість існування «гонорару успіху» як форми оплати винагороди адвокату; визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як «гонорар успіху», що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). При цьому зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

"Гонорар успіху" є особливим різновидом адвокатського гонорару. Це додаткова винагорода, що є платою адвоката за досягнення конкретного результату, обумовленого сторонами. Чинне законодавство, хоча й не містить визначення такого виду гонорару, проте Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 фактично дійшла висновку про можливість існування "гонорару успіху", визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі такого виду винагороди, що відповідає принципу свободи договору та практиці Європейського суду з прав людини.

Встановлюючи "гонорар успіху", сторонам договору достеменно не відомо, як буде вирішений судовий спір. Втім, за умови досягнення адвокатом заздалегідь визначеного результату, що прогнозується при укладенні договору, у клієнта виникає обов`язок сплатити додаткову грошову винагороду.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею, і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правничої допомоги.

Верховний Суд у постанові від 28.01.2025 у справі №910/5810/24 вказав, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судом встановлено, що сторони Договору від 09.06.2025 шляхом його підписання фактично встановили змішану форму гонорару - фіксовану оплату (10 000 грн 00 коп) та - "гонорар успіху" (10 000 грн 00 коп).

Підписавши 21.07.2025 Акт № 2 передачі-прийняття наданої правничої допомоги на суму 20 000 грн з тими видами, тривалістю й вартістю робіт, які перелічені в акті, сторони зафіксували, що вартість робіт, наданих адвокатом становить 20 000 грн 00коп.

Оскільки суд відмовив у задоволенні позову, наявні підстави для стягнення з позивача на користь відповідача 20 000 грн 00 коп., з яких: 10 000 грн 00 коп. складає «гонорар успіху», відповідно до домовленості сторін у договорі.

Суд зазначає, що безпідставними є доводи позивача про те, що 10 000 грн 00 коп. "гонорару успіху" є передчасними. Підписанням сторонами Акту № 2 від 21.07.2025 надана правнича допомога зафіксована в повному обсязі, включаючи перелік видів робіт, їх тривалість та вартість, що підтверджує фактичне надання послуг. Крім того, оскільки суд відмовив у задоволенні позову, виникли підстави для стягнення «гонорару успіху» у розмірі, погодженому сторонами у договорі. Тому твердження позивача про передчасність заявлення витрат про покладення витрат на позивача суд не приймає до уваги, позаяк розподіл витрат на професійну правничу допомогу здійснюється за результатами вирішення спору. А відтак оскільки судом відмовлено у задоволенні позову - тому і здійснюється розгляд клопотання відповідача про розподіл витрат.

Щодо аргументів позивача про те, що в матеріалах справи відсутні докази оплати відповідачем витрат на правничу правову допомогу у вигляді "гонорару успіху" у розмірі 10 000 грн 00 коп., суд зазначає наступне. Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 22.01.2021 у справі №925/1137/19 зазначив, що за висновками об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, за змістом п.1 ч.2 ст.126, ч.8 ст.129 ГПК розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.126 ГПК).

Згідно зі ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У п. 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини "Гурепка проти України № 2" наголошено, що принцип рівності сторін - один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Враховуючи викладене, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову.

Суд визнає аргументи позивача про необхідність зменшення розміру витрат понесених відповідача у стягненні витрат на професійну правничу допомогу безпідставними. Суд зазначає, що доводи позивача щодо фінансового стану КЕВ м. Хмельницький є необґрунтованими, жодних підтверджуючих документів позивач не надав. Крім того, позивач сам виступив ініціатором розгляду спору, а отже, саме його дії створили необхідність для відповідача понести витрати на належний захист та представництво своїх інтересів у суді. В таких обставинах твердження позивача про те, що витрати на професійну правничу допомогу не повинні покладатися на нього, є безпідставним.

Надавши оцінку усім доданим до заяви доказам з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, врахувавши критерії співмірності розміру заявлених витрат на правничу допомогу, визначені ч. 4 ст. 126 ГПК України, зокрема, критеріям розумності, враховуючи заперечення позивача, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співмірним є покладення всього розміру витрат (пропорційно задоволеним позовним вимогам) на професійну правничу допомогу, які понесені відповідачем, на позивача.

Вирішуючи вказане питання, суд також керується тим, що судовий розсуд - це право суду, яке передбачене та реалізується на підставі чинного законодавства, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Згідно з ст. ст. 126, 129 ГПК України - стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує за рахунок іншої сторони витрати на професійну правничу допомогу.

Таким чином, оскільки позовні вимоги не підлягали задоволенню, то до стягнення із КЕВ м. Хмельницький на користь ТОВ "Екострой-1" підлягає 20 000 грн 00 коп. витрат на професійну (правничу) допомогу.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 130, 185, 191, 192, 233, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позову Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницький до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екострой-1" про стягнення 90 255,45 грн - відмовити.

2. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Екострой-1" про стягнення судових витрат на професійну (правничу) допомогу - задовольнити.

3. Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницький (29006, Хмельницька обл., місто Хмельницький, вул. ГЕРОЇВ АТО, будинок 3/1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Екострой-1" (33001, Рівненська обл., місто Рівне, вулиця Біла, будинок 5А, офіс 1, ) 20 000 (двадцять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну (правничу) допомогу.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку визначеному ст. 257 ГПК України.

Повне рішення складене та підписане "02" вересня 2025 року.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О. Пашкевич