ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" вересня 2025 р. м. Київ Справа № 911/2774/25

Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В., розглянувши

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська злагода» вх. № суду 7101 від 01.09.2025 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та на грошові кошти

до особи, що може набути статус відповідача ОСОБА_1

Без виклику осіб, що можуть набути статусу учасників справи;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська злагода» звернулось до Господарського суду Київської області із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення 2 950, 00 грн.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву вх. № суду 7101 від 01.09.2025 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та на грошові кошти, в якій останній просить суд:

- вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно фізичної особи-підприємця Башинського Леоніда Полікарповича в межах суми позову в розмірі 2 950, 00 грн, судового збору у розмірі 3028, 00 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 42 000, 00 грн;

- вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти фізичної особи-підприємця Башинського Леоніда Полікарповича в межах суми позову в розмірі 2 950, 00 грн, судового збору у розмірі 3028, 00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 42 000, 00 грн, що знаходяться на всіх рахунках фізичної особи-підприємця Башинського Леоніда Полікарповича у банківських та/або фінансових установах, які будуть виявлені виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Суд, розглянувши заяву ТОВ «Українська злагода» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та на грошові кошти, дійшов висновку, що остання підлягає поверненню заявнику на підставі ч. 7 ст. 140 ГПК України з огляду на наступне.

За приписами ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частин 1, 5, 6 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 ГПК України, до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду заяви про вжиття забезпечення позову справляється судовий збір у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», станом на 01.01.2025 прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб становить 3 028, 00 грн.

Отже, за подання заяви про забезпечення позову заявник повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1 514, 00 грн. (0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб), а у разі подання до суду заяви про забезпечення позову в електронний формі, з урахуванням застосування коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, судовий збір в сумі 1 211, 20 грн.

Суд встановив, що у заяві про забезпечення позову вказано про наступний додаток до заяви, а саме: квитанція про сплату судового збору.

Проте, дослідивши матеріали поданої заяви про забезпечення позову судом встановлено, що заявником не надано суду доказів сплати судового збору, що також підтверджується актом Господарського суду Київської області № 07-13/76/2025 від 01.09.2025.

Станом на дату розгляду даної заяви про забезпечення позову доказів сплати судового збору у визначеному законом порядку до суду не надано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подана заява ТОВ «Українська Злагода» про забезпечення позову не відповідає вимогам ч. 5 ст. 139 ГПК України.

Крім того, ст. 139 ГПК України визначено вимоги щодо змісту та форми заяви про забезпечення позову, зокрема частиною 1 вказаної статті унормовано, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб-громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Проте, всупереч п. 4 ч. 1 ст. 139 ГПК України, заявником належним чином не обґрунтовано необхідність запропонованих заявником заходів забезпечення позову, які належить застосувати, виходячи з предмету позову, ціна якого складає 2 950, 00 грн, зокрема в частині накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника.

Крім того, ч. 2 ст. 139 ГПК України також визначено, якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб-громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти. Реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані інших сторін-фізичних осіб, що не є підприємцями, вказуються у випадку, якщо вони відомі заявнику.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ГПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Однак, заявником не дотримано вимог ч. 2 ст. 139 ГПК України, оскільки заявник, звертаючись із заявою про забезпечення позову до відкриття провадження у справі не вказує у заяві ані реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_1 , ані номер і серію паспорта останнього.

Відомостей щодо того, що реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані ОСОБА_1 заявнику не відомі, у зв`язку із чим не зазначені у заяві про забезпечення позову, остання не містить.

Крім того, у заяві про забезпечення позову заявник зазначив, що у ОСОБА_1 електронний кабінет наявний, проте доказів на підтвердження вказаних відомостей до суду не надав.

При цьому, не зазначення заявником у заяві про забезпечення позову реєстраційного номеру облікової картки платника податків або паспортних даних ОСОБА_1 позбавляє суд можливості перевірити достовірність зазначених заявником відомостей та самостійно встановити наявність/відсутність електронного кабінету у ОСОБА_1 .

Частиною 7 ст. 140 ГПК України визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, виходячи з того, що заява ТОВ «Українська злагода» про забезпечення позову подана без дотримання вимог ст. 139 ГПК України, суд дійшов висновку щодо її повернення заявнику.

При цьому, суд вважає за доцільне роз`яснити заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову з наведених вище підстав не перешкоджає повторному зверненню до суду з відповідною заявою після усунення визначених вище недоліків.

Керуючись приписами ст. 139, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська злагода» вх. № суду 7101 від 01.09.2025 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та на грошові кошти повернути заявнику.

2. Згідно ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання. Дана ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.В. Сокуренко