ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
СУДОВИЙ НАКАЗ
01.09.2025 Справа № 908/2584/25
м. Запоріжжя Запорізької області
Суддя Господарського суду Запорізької області Проскуряков Кирило Валеріанович розглянувши заяву Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара від 22.08.2025 про видачу судового наказу
про стягнення заборгованості за договорами поставки №0686-СК-Д від 11.06.2024 та №0829-СК-Д від 07.10.2024 в сумі 136 041,00 грн.
22.08.2025 через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС до Господарського суду Запорізької області надійшла заява Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара від 22.08.2025 про видачу судового наказу щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКАМ ФІНАНС» заборгованості за договорами поставки №0686-СК-Д від 11.06.2024 та №0829-СК-Д від 07.10.2024 в сумі 136 041,00 грн.
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2025 вказану заяву передано для розгляду судді Проскурякову К.В.
Згідно зі статтею 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
В обґрунтування заяви Дніпровський національний університет імені Олеся Гончара посилається на неналежне виконання ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС» умов договорів поставки №0686-СК-Д від 11.06.2024 та №0829-СК-Д від 07.10.2024 щодо не поставки оплаченого стягувачем товару в сумі 136 041,00 грн.
Стягувач у заяві зазначив, що між Дніпровським національним університетом імені Олеся Гончара (далі ДНУ, Покупець, Заявник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інкам Фінанс» (далі Постачальник, Боржник) укладено договори № 0686-СК-Д від 11.06.2024 року (далі Договір - 1) та № 0829-СК-Д від 07.10.2024 року (далі Договір - 2). На виконання умов договорів Заявником на підставі Рахунків-фактури №0001/0002019 від 11.06.2024 року та № 0001/0004267 від 07.10.2024 року перераховано на рахунки Боржника 177 476,00 грн., що підтверджується платіжними інструкціями № 584 від 12.06.2024 року на суму 79 745,00 грн. та № 1112 від 08.10.2024 року на суму 97 731,00 грн. Видатковою накладною №0001/0001627 від 11.06.2024 року підтверджується відпуск товару Бензин А-95 на загальну суму 49 400,00 грн. в кількості 950 літрів та Дизпаливо на загальну суму 30 345,00 грн. в кількості 595 літрів. Видатковою накладною №0001/0003596 від 07.10.2024 року підтверджується відпуск товару Бензин А-95 на загальну суму 62 388,00 грн. в кількості 1 200 літрів та Дизпаливо на загальну суму 35 343,00 грн. в кількості 700 літрів. Частину скретч-карт було використано ДНУ, однак у 2025 році автозаправні станції почали надавати відмови у відпуску пального за вказаними безстроковими скретч-картками, виданими Боржником, внаслідок чого, частину скретч-карт на суму 136 041,00 грн., що еквівалентно: бензину А-95 в кількості 1 515 л. та - дизпаливу в кількості 1 130 л., неможливо використати, хоча вони безстрокові. 10.03.2025 на адресу Боржника направлено лист-претензію № 88-552-55 з вимогою видачі палива або повернення коштів за невикористані скретч-карти, однак дана претензія залишена Боржником без будь-якого реагування, у зв`язку з чим, Заявник був змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Також ДНУ 25.03.2025 року подано заяву до поліції за ст. 190 КК України № 84-552-15, на що було отримано відповідь про необхідність звернення до суду за судовим захистом.
На підтвердження наявності господарських правовідносин між сторонами, стягувачем надано суду письмові договори поставок № 0686-СК-Д від 11.06.2024 року та № 0829-СК-Д від 07.10.2024 року, отже спір стосується грошової вимоги та заявлена до стягнення з боржника загальна сума заборгованості в розмірі 136 041,00 грн. не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підтвердження наявності заборгованості стягувачем надано: рахунки-фактури №0001/0002019 від 11.06.2024 року, № 0001/0004267 від 07.10.2024, платіжні інструкції № 584 від 12.06.2024 року на суму 79 745,00 грн. та № 1112 від 08.10.2024 року на суму 97 731,00 грн., Видаткові накладні №0001/0001627 від 11.06.2024 року та №0001/0003596 від 07.10.2024 року, лист-претензія від 10.03.2025 за вих. № 88-552-55, заяву від 18.03.2025 за вих. №84-552-15.
Крім того, ні у заяві, ні в додатках до неї не міститься клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, а отже суд приходить до висновку про можливість розгляду вказаної заяви в порядку наказного провадження.
Відповідно до ч. 4. ст. 152 ГПК України суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
У п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань зазначено, що місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Розглянувши вказану заяву, судом не виявлено підстав передбачених ст. 152 Господарського процесуального кодексу України для відмови у видачі судового наказу, отже заявлені вимоги підлягають задоволенню.
На підставі ст.ст. 509, 526, 530, 610, 626, 627, 628, 651, 655, 662, 664, 667, 670, 691, 692, 712 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 193, 265 Господарського кодексу України, суд дійшов висновку, що заява Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара від 22.08.2025 про видачу судового наказу підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 147, 148, 154, 155 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
2. Копію судового наказу та копію заяви Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара від 22.08.2025 про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами надіслати до електронного кабінету підсистеми «Електронний суд» ЄСІКС Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКАМ ФІНАНС» (боржника).
3. Оригінал судового наказу після набрання ним законної сили надіслати стягувачу.
Дата набрання судовим наказом законної сили: ________ 20 .
Строк пред`явлення судового наказу до виконання: ________ 20 .
Дата видачі судового наказу стягувачу: ________ 20 .
Суддя К.В. Проскуряков
Суд роз`яснює, що згідно із приписами п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України, під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 157 ГПК України, боржник має право протягом 15 днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд в письмовій формі.
Згідно із ч. 1 ст. 159 ГПК України, у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом 5 днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Відповідно до статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.