УХВАЛА

м. Київ

28.08.2025Справа № 910/11034/24 (904/1926/23 (904/3793/25)

Господарський суд міста Києва у складі судді Стасюка С.В., за участю секретаря судового засідання Коваленко М.О., розглянувши заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про забезпечення позову

у справі № 910/11034/24 (904/1926/23 (904/3793/25)

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж"

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік"

відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал "Боріваж"

про визнання недійсним договору №16/04/2024АТ про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 16.04.2024 та рішення загальних зборів учасників

в межах справи № 910/11034/24

за заявою Адвокатського об`єднання "Офіс персонального обслуговування адвокатської фірми "Династія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" (ідентифікаційний номер 39296647)

про банкрутство

Представники учасників справи: згідно протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою від 10.04.2025 перебуває справа № 910/11034/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік".

14.07.2025 через систему "Електронний суд" від Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" надійшла позовна заява (вх. номер суду 799/25 від 14.07.2025) до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік", відповідача-3 Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал "Боріваж" про визнання недійсним договору №16/04/2024АТ про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 16.04.2024 та рішення загальних зборів учасників, відповідно до якої позивач просить суд:

- залучити до участі у справі третіх осіб без самостійний вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 - розпорядника майна ТОВ "Боріваж" арбітражного керуючого Шевченка В.Є., на стороні відповідачів 1 та 2: ОСОБА_1 , на стороні позивача - ТОВ "Кам`янське-Естейт", ТОВ "Дворічанське-Агро", Foundation investment s.r.o.;

- визнати недійсним рішення Товариства з обмеженою відповідальністю "БОРІВАЖ" від 02.08.2024, оформлене протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Агротермінал Логістік" №02/08-24/2 від 02.08.2024 року, на підставі якого між ТОВ "Агротермінал Логістік" та ТОВ "ТЕРМІНАЛ "БОРІВАЖ" укладено Додаткову угоду №1 від 05.08.2024 року до Договору № 16/04/2024Т від 16.04.2024 про надання безоплатної поворотної фінансової допомоги;

- визнати недійсним Договір №16/04/2024АТ про надання безвідсоткової фінансової допомоги від 16.04.2024 року, укладений між ТОВ "Агротермінал Логістік" та ТОВ "ТЕРМІНАЛ "БОРІВАЖ" з Додатковою угодою № l від 05.08.2024 року;

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14.07.2025 позовну заяву передано на розгляд судді Мартинюку С.В. в межах справи про банкрутство №904/1926/23 та присвоєно єдиний унікальний номер справи №904/1926/23 (904/3793/25).

15.07.2025 до суду від ТОВ "Агротермінал Логістік" надійшли клопотання (вх.№30736/25 від 15.07.2025), (вх.№30754/25 від 15.07.2025) та (вх.№30758/25 від 15.07.2025) про передачу матеріалів позовної заяви за підсудністю.

Разом із позовною заявою АТ КБ "ПриватБанк" подано заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову АТ КБ "ПриватБанк" про визнання недійсним правочинів.

Ухвалою суду від 15.07.2025 призначено судове засідання з розгляду заяви Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про забезпечення позову на 24.07.2025.

16.07.2025 через систему "Електронний суд" від ТОВ "Агротермінал Логістік" надійшли заперечення на заяву АТ КБ "ПриватБанк" про забезпечення позову про визнання недійсним договору №16/04/2024АТ про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 16.04.2024 та рішення загальних зборів учасників.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2025 позовну заяву АТ КБ "ПРИВАТБАНК" залишено без руху. Запропоновано позивачу протягом 5 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати належні докази поштового відправлення на адресу третьої особи ОСОБА_1 позовної заяви з доданими до неї документами;

- зазначити вірне місцезнаходження відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістик";

- зазначити зміст позовних вимог до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "БОРІВАЖ".

22.07.2025 через систему "Електронний суд" від АТ КБ "ПриватБанк" надійшли письмові пояснення щодо заперечень ТОВ "Агротермінал Логістік".

22.07.2025 через систему "Електронний суд" від розпорядника майна ТОВ "Боріваж" надійшли письмові пояснення щодо підсудності правочину.

23.07.2025 через систему "Електронний суд" від ТОВ "Дворічанське-Агро" надійшли заперечення щодо підсудності правочину.

22.07.2025 через систему "Електронний суд" від розпорядника майна ТОВ "БОРІВАЖ" - Шевченко В.Є. надійшли пояснення щодо заяви про забезпечення позову.

23.07.2025 через систему "Електронний суд" від ТОВ "Дворічанське - Агро" надійшли пояснення щодо заяви про забезпечення позову.

23.07.2025 через систему "Електронний суд" від АТ КБ "ПриватБанк" надійшов супровідний лист щодо заперечень ТОВ "Агротермінал Логістік" проти заяви АТ КБ «ПриватБанк» про забезпечення позову.

24.07.2025 до суду через систему "Електронний суд" від АТ КБ "ПриватБанк" надійшла заява про усунення недоліків в позовній заяві.

Ухвалою суду від 24.07.2025 відкладено судове засідання з розгляду заяви Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про забезпечення позову на 28.07.2025.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2025 передано матеріали позовної заяви №904/1926/23 (904/3793/25) за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік", відповідача-3 Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал "Боріваж" про визнання недійсним договору №16/04/2024АТ про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 16.04.2024 та рішення загальних зборів учасників та заяву АТ КБ "ПриватБанк" про забезпечення позову до Господарського суду міста Києва (01054, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 44/В) для розгляду в межах справи №910/11034/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" (ідентифікаційний код: 39296647).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2025 прийнято позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал "Боріваж" про визнання недійсним договору №16/04/2024АТ про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 16.04.2024 та рішення загальних зборів учасників до розгляду в межах справи № 910/11034/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" та відкрити провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 11.09.2025.

Також, даною ухвалою призначено розгляд заяви Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про забезпечення позову у судовому засіданні на 28.08.2025.

14.08.2025 до Господарського суду міста Києва надійшли додаткові заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" щодо заяви Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про забезпечення позову.

22.08.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про прийняття письмових пояснень до поданої заяви про забезпечення позову.

У судовому засіданні 28.08.2025 представник Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" надала пояснення по суті поданої заяви та просила суд про її задоволення та вжиття заходів забезпечення позову обраним заявником шляхом.

Представники Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" заперечували щодо задоволення даної заяви.

Розглянувши заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про забезпечення позову (з урахуванням письмових пояснень) та поданих Товариством з обмеженою відповідальністю "Боріваж" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" заперечень, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд вказує наступне.

Так, у поданій заяві заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на об`єкт нерухомого майна - морський перевантажувально-складський комплекс зернових вантажів з причалом, (адреса: Одеська обл., Лиманський р., сщ/рада. Новобілярська, комплекс будівель та споруд №5, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 27);

- встановлення заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Термінал Боріваж" (, 67550, Одеська обл., Одеський р-н, Селище міського гину Нові Білярі(3), вул. Морська, будинок, 1а) та будь-іншим особам, здійснювати заходи направлені на звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі, але не виключно у позасудовий спосіб, за Іпотечним договором 02.08.2024 року, укладений між ТОВ "Агротермінал Логістік" () та ТОВ "Термінал "Боріваж" (), посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Главчева Л.В. та зареєстрований в реєстрі за № 4265, а саме на нерухоме майно: морський перевантажувально-складський комплекс зернових вантажів з причалом, (адреса: Одеська обл., Лиманський р., сщ/рада. Новобілярська, комплекс будівель та споруд №5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 27) в рахунок погашення заборгованості за Договором № 16/04/2024АТ про надання безоплатної поворотної фінансової допомоги від 16.04.2024;

- встановлення заборони будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на припинення права власності ТОВ "Агротермінал Логістік" (, 03150, Україна, місто вулиця Тютюнника Василя, будинок, 53, офіс, 1133) на наступні об`єкти нерухомого майна - морський перевантажувально-складський комплекс зернових вантажів з причалом, (адреса: Одеська обл., Лиманський р., сщ/рада Новобілярська, комплекс будівель та споруд №5, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 27);

- встановлення заборони Міністерству юстиції України () та його територіальним органам, державним реєстраторам, а також будь-яким іншим суб`єктам, які наділені владними повноваження щодо здійснення реєстраційних дій, в тому числі нотаріусам, проводити реєстраційні дії, крім як на виконання судових рішень, які набрали законної сили щодо цього майна, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо відчуження (зміни власника у будь-який спосіб), зміни або поділу об`єктів нерухомого майна ТОВ "Агротермінал Логістік" (), а саме: морський перевантажувально-складський комплекс зернових вантажів з причалом, (адреса: Одеська обл., Ганський р., сщ/рада. Новобілярська, комплекс будівель та споруд №5, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого 27).

Правила застосування заходів забезпечення позову регламентовані положеннями глави 10 розділу І ГПК України, зокрема статті 136-144 цього Кодексу.

Згідно ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Близькі за змістом висновки щодо застосування ст. 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Також передумовою забезпечення позову є обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову, що гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову заявленим позивачем вимогам, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (заявника).

У цих висновках суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 21.12.2021 у справі № 910/10598/21.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 13, 15, 74 ГПК України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням, зокрема, того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову права цього учасника (відповідача), а відповідно, чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову у випадку, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом (такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 904/5876/19, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).

Якщо позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, має застосовуватись та досліджуватись така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Має також досліджуватись, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Суд констатує, що заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших учасників (акціонерів) юридичної особи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

У цих висновках суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постановах від 13.01.2021 у справі № 910/9855/20, від 19.01.2021 у справі № 902/774/20, від 25.01.2021 у справі № 902/775/20, від 31.08.2021 у справі № 910/5116/21, від 07.09.2021 у справі № 910/6481/21, від 08.12.2021 у справі № 927/481/21, від 21.12.2021 у справі № 910/10598/21, від 11.02.2022 у справі № 927/893/21, від 15.04.2022 у справі № 904/7930/21.

Відповідно до п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать відповідачу або підлягають передачі або сплаті і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Так, позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" мають немайновий характер, зокрема, визнання недійсним договору про надання безвідсоткової фінансової допомоги та рішення загальних зборів учасників щодо надання згоди на укладення значних правочинів.

Натомість, суд відзначає, що жодної вимоги щодо нерухомого майна - морського перевантажувально-складського комплексу зернових вантажів з причалом за адресою: Одеська обл., Лиманський р., сщ/рада Новобілярська, комплекс будівель та споруд № 5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 27), на який АТ КБ "ПриватБанк" просить накласти арешт із заборонами в своїй заяві про забезпечення позову, в позові не заявлено.

Оскільки, позовні вимоги у цій справі не мають майнового характеру та не стосуються безпосередньо повернення/витребування нерухомого майна (морського перевантажувально-складського комплексу зернових вантажів з причалом за адресою: Одеська обл., Лиманський р., сщ/рада Новобілярська, комплекс будівель та споруд № 5) на користь позивача, то не вбачається безумовним співмірність зв`язку між обраними позивачем заходами забезпечення позову і предметом позовних вимог, враховуючи ту обставинну, що у справі № 910/11034/24 про банкрутство ТОВ "Агротермінал Логістік", АТ КБ "ПриватБанк" не має статусу ні кредитора, ні учасника у справі про банкрутство.

Разом з тим, суд відзначає, що АТ КБ "ПриватБанк" обґрунтовуючи порушення своїх прав неможливістю у разі невжиття заходів забезпечення позову задовольнити свої кредиторські вимоги до боржника у справі № 904/1926/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж", не враховано обставини того, що заходи забезпечення позову заявник просить застосувати виключно щодо майна ТОВ "Агротермінал Логістік", а не майна ТОВ "Боріваж", безпідставно ототожнюючи ці поняття.

При цьому, позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" полягають у визнанні недійними рішення загальних зборів учасників ТОВ "Агротермінал Логістік" та у визнанні недійсним договору про надання безвідсоткової фінансової допомоги, укладеного між ТОВ "Агротермінал Логістік" та ТОВ "Термінал "Боріваж", разом з додатковою угодою до нього, а отже, судове рішення у разі задоволення позову не вимагатиме примусового виконання.

Таким чином, виходячи з викладеного вище, для оцінки необхідності вжиття заходів забезпечення позову АТ КБ "ПриватБанк", має застосовуватися та досліджуватися виключно така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Подана АТ КБ "ПриватБанк" заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно ТОВ "Агротермінал Логістік", заборони звертати на нього стягнення, проводити щодо нього реєстраційні дії, жодним чином не спроможна ані забезпечити виконання рішення суду про визнання недійсними правочинів, які не стосуються цього майна, ані забезпечити ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття обраних заявником заходів забезпечення позову, АТ КБ "ПриватБанк" також зазначає, що у випадку здійснення ТОВ "Термінал "Боріваж" звернення стягнення на предмет застави та погашення вимог за договором № 16/04/2024АТ про надання безоплатної поворотної фінансової допомоги від 16.04.2024 рішення у цій справі не захистить інтереси АТ КБ "ПриватБанк" в повному обсязі, а призведе до необхідності звернення до суду з позовом направленим на повернення предмету іпотеки.

Натомість, суд відзначає, що АТ КБ "ПриватБанк" не враховано того факту, що у позові не заявлено жодних вимог щодо договору іпотеки та предмету іпотеки, адже, він не має жодного відношення до прав АТ КБ "ПриватБанк", а отже, є безпідставними твердження позивача про те, що у разі звернення стягнення на предмет іпотеки, рішення у цій справі не захистить права АТ КБ "ПриватБанк", оскільки, рішення у цій справі не стосуватиметься предмета іпотеки та прав АТ КБ "ПриватБанк" щодо нього.

Згідно ч. 14 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства з моменту відкриття провадження у справі пред`явлення забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі.

Більш того, за змістом ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю, у якого перебуває виконавче провадження на виконанні.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника, крім випадків, передбачених частиною восьмою цієї статті та статтею 94 цього Кодексу.

Під час процедури розпорядження майном боржник має право задовольняти лише ті вимоги кредиторів, на які згідно з частиною п`ятою цієї статті не поширюється дія мораторію.

Задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, здійснюється лише в межах провадження у справі про банкрутство, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство.

Щодо задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, дія мораторію припиняється автоматично та забезпечений кредитор отримує право звернути стягнення на предмет забезпечення, у тому числі поза межами справи про банкрутство, після спливу 170 календарних днів з дня введення процедури розпорядження майном, якщо господарським судом протягом цього часу не винесено постанову про визнання боржника банкрутом або ухвалу про введення процедури санації, або ухвалу про продовження строку дії мораторію щодо задоволення забезпечених вимог кредиторів.

Отже, з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство боржник перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника (аналогічний за змістом правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 року у справі №918/420/16 та в низці постанов Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справах про банкрутство).

У той час, саме положення Кодексу України з процедур банкрутства визначають правовий режим та відповідні обмеження з розпорядження майном боржника, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство та застосовані відповідні процедури.

Тоді, як наведені положення ст. 39, 41 Кодексу України з процедур банкрутства даються підстави для висновку, що з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, процедура задоволення вимог забезпечених кредиторів щодо звернення стягнення на заставне майно може відбуватися виключно в межах справи про банкрутство.

Так, ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2025 відкрито провадження у справі № 910/11034/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника; заборонено боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави.

Тобто, з огляду на те, що провадження у справі № 910/11034/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" відкрито 10.04.2025, а процедура розпорядження майном боржника вводиться строком до 170 календарних днів, тобто, до 27.09.2025, то за таких обставин, станом на час розгляду заяви АТ КБ "ПриватБанк" триває мораторій на задоволення вимог кредиторів, зокрема й задоволення забезпечених вимог кредиторів.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Отже, з огляду на викладене вище у своїй сукупності, суд не вбачає підстав для вжиття обраних АТ КБ "ПриватБанк" заходів забезпечення позову.

Додатково суд відзначає, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06.03.2025 у справі № 761/8563/25:

- накладено арешт із забороною користування (з моменту передачі майна управителю визначеному Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів) та розпорядження володільця об`єктів нерухомого майна ТОВ "Агротермінал Логістік" (), що входить до складу єдиного цілісного майнового комплексу за адресою: Одеська область, Лиманський район (Комінтернівський район) селищна рада Новобілярська, комплекс будівель і споруд № 5 (кадастрові номери земельних ділянок місця розташування: :01:002:0001; :01:002:0002; :02:001:0281), згідно з переліком;

- з метою належного зберігання речового доказу (активу), збереження (за можливості - збільшення) його економічної (оціночної) вартості, передано в управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління на підставах, у порядку та на умовах, визначених статтями 19-21 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів", наступні речові докази: єдиний цілісний майновий комплекс за адресою: Одеська область, Лиманський район (Комінтернівський район) селищна рада Новобілярська, комплекс будівель і споруд № 5 (кадастрові номери земельних ділянок місця розташування: :01:002:0001; :01:002:0002; :02:001:0281) згідно з переліком.

Отже, на сьогоднішній день нерухоме майно - морський перевантажувально-складський комплекс зернових вантажів з причалом за адресою: Одеська обл., Лиманський р., сщ/рада Новобілярська, комплекс будівель та споруд № 5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 27), на який АТ КБ "ПриватБанк" просить суд накласти арешт із заборонами в своїй заяві про забезпечення позову, переданий в управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (АРМА).

Згідно ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

За таких обставин, суд визнає подану АТ КБ "ПриватБанк" заяву про забезпечення позову, безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Кодексом України з процедур банкрутства та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 01.09.2025.

Суддя Сергій СТАСЮК