ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2025 р. м. Київ Справа № 911/1012/25

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця»
доДержавного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт»
простягнення 405172,80 грн.
без повідомлення (виклику) сторін

суть спору:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі позивач) до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (далі відповідач) про стягнення 405172,80 грн., з яких 393093,48 грн. плата за користування вагоном та 12079,32 грн. збір за зберігання вагону.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між Акціонерним товариством «Українська залізниця» та Державним підприємством «Укрспирт» було укладено публічний договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 09.07.2020, відповідно до умов якого відповідач зобов`язувався сплачувати плату за користування вагонами та збір за їх зберігання. Також між сторонами у справі був укладений договір про подачу та забирання вагонів від 10.02.2016 № Л/ДН-2/16/563/м/п., після закінчення строку дії якого - 10.06.2021 вагон № 51075620, що належить відповідачу, залишився на місцях загального користування станції Микулинці-Струсів, що спричинило нарахування відповідних платежів згідно зі Статутом залізниць України та Правилами користування вагонами і контейнерами.

Оскільки відповідач не вжив заходів для вивезення вагона та не сплатив нараховані суми, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення 405172,80 грн., що включає 393093,48 грн. плати за користування вагоном та 12079,32 грн. збору за його зберігання за період з 21.03.2024 по 15.02.2025.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.03.2025 у даній справі прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачу строк до 22.04.2025 для подачі відзиву на позовну заяву та інші документи, що підтверджують заперечення проти позову. Встановлено позивачу строк для подачі відповіді на відзив до 06.05.2025 та встановлено відповідачу строк до 20.05.2025 для подачі заперечення на відповідь на відзив.

Сторони повідомлені про відкриття провадження у даній справі у порядку встановленому ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України з додержанням вимог частин 3, 4 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, шляхом надсилання до їх електронних кабінетів копії ухвали в електронній формі.

У встановлений судом строк відповідач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, відзиву на позовну заяву та інших документів до суду не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» приєдналося до публічного Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом Акціонерного товариства «Українська залізниця». Факт укладення договору засвідчується наступними документами: заявою про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 37199618/2020-0005 від 07.07.2020, підписаною електронним цифровим підписом представника відповідача та повідомленням № 99-37199618/2020-0004 від 09.07.2020 про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, в якому АТ «Укрзалізниця» засвідчила прийняття від Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» заяви про приєднання до договору та повідомила про присвоєні коди: відправника / одержувача: 8857, платника: 8213887. Код платника використовується для ідентифікації договірних відносин як номер договору.

Таким чином, 09.07.2020 між сторонами у справі було укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, що знаходиться у публічному доступі (далі договір-1).

Відповідно до пункту 1.1 договору-1 предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника пов`язаних з цим супутніх послуг (далі послуги) і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за використання (користування) власного вагона перевізника не є орендною платою.

Пунктом 1.5 договору-1 передбачено, що договір є публічним договором, за яким Перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За умовами підпунктів 2.1.4, 2.1.5, 2.1.10, 2.1.14 пункту 2.1 договору-1 замовник зобов`язаний:

- сплачувати послуги перевізника та інші платежі, належні перевізнику за договором з сум внесеної передоплати за кодом платника. Самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов договору, при цьому зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообіг, строк перебування вагону за межами України та інших послуг перевізника;

- відшкодовувати перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема з наступних причин: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника;

- приймати подані за заявкою замовника власні вагони перевізника. Відмова замовника від прийняття власних вагонів перевізника допускається лише у випадках, якщо виключається можливість використання замовником таких вагонів для перевезення вантажу внаслідок їх технічної або комерційної непридатності, на підставі відповідних документів (форм ГУ-23, ВУ-23). Якщо подання Замовнику на його замовлення порожніх власних вагонів Перевізника затримується з його вини, з нього стягується встановлена в п. 3.4 договору плата за користування власними вагонами перевізника за весь час затримки вагонів на станції призначення. Якщо замовник заявить про відмову від цих вагонів, плата за час затримки нараховується до моменту одержання відмови. У випадку відмови замовника від замовлених власних вагонів перевізника, що подані замовнику, замовник зобов`язаний письмово повідомити станцію навантаження та філію «Центр транспортної логістики» AT «Укрзалізниця» про таку відмову та сплатити плату за пробіг цих вагонів від станції, з якої вони були відправлені, до станції навантаження. Така плата стягується за накопичувальною карткою форми ФДУ-92 на підставі акту загальної форми ГУ-23 та перевізного документа, за яким прибули вагони на станцію призначення за тарифною схемою 14 Збірника тарифів. Плата за пробіг вагонів не нараховується у випадку, якщо виключається можливість використання замовником вагонів під перевезення вантажу внаслідок їх технічної та комерційної непридатності, що підтверджується відповідним документом (акт форми ГУ-23, ВУ-23);

- самостійно та регулярно ознайомлюватись з змінами до договору, направленими перевізником документами та повідомленнями, іншою інформацією щодо надання послуг, розміщеними в інформаційних системах перевізника.

Пунктом 3.4 договору-1 встановлено, що замовник зобов`язаний сплачувати у визначеному договором розмірі плату за користування власними вагонами перевізника: під час виконання вантажних операцій на місцях загального користування; переданих замовнику на місцях незагального користування; затриманих на станціях в очікуванні подавання під вантажні або інші операції, з причин, які залежать від замовника; затриманих під час перевезення з інших причин, що не залежать від перевізника (далі плата за користування власними вагонами перевізника).

Згідно підпункту 3.4.3 договору-1 моментом початку відліку часу для нарахування плати за користування власними вагонами перевізника, визначеної в п. 3.4. договору-1, є момент передачі замовнику власних вагонів перевізника або початку затримки відповідно до Правил користування вагонами.

Облік часу користування, з метою визначення розміру плати за користування власними вагонами перевізника у випадках вказаних в п. 3.4 договору, здійснюється відповідно до Правил користування вагонами. Застосування плати за користування власними вагонами перевізника в частині, що не визначена договором, здійснюється відповідно до Правил користування вагонами.

Загальний час, за який нараховується та сплачується замовником плата за користування власними вагонами перевізника, включає час перебування вагонів у безпосередньому розпорядженні замовника та час затримки вагонів з його вини в очікуванні подавання під вантажні або інші операції на станціях призначення і на підходах до них.

Згідно з п. 9.4 договору-1 зміни (доповнення) до договору перевізник здійснює шляхом викладення в новій редакції договору в цілому або окремих його частин та їх оприлюднення на веб-сайті http://uz-cargo.com/, з накладенням КЕП.

Договір діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію, що визначається перевізником в повідомленні про оприлюднення договору здійсненого на веб-сайті http://uz-cargo.com/ та діє до його припинення (п. 12.1 договору).

24 травня 2011 року комісією у складі представників залізниці, ДП «Укрспирт» та селищного голови проведено обстеження другої станційної колії станції Микулинці-Струсів та дозволено навантаження спирту.

Між Державним територіально-галузевим обєднанням Львівська залізниця» та ДП «Укрспирт» (Користувач) укладено договір від 05.07.2011 № 233 про подачу та забирання вагонів (далі договір № 233), відповідно до умов якого згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору здійснюється подача, розставлення на місця навантаження, вивантаження і забирання вагонів з колії, яка належить «Залізниці», примикає до станції Микулинці-Струсів Львівської залізниці через стрілку № 9 і обслуговується локомотивом залізниці (п. 1 договору № 233).

Цей договір укладається терміном на 5 років з 10.06.2011 до 10.06.2016 включно (п. 20 договору № 233).

В зв`язку із реорганізацією підприємств залізничного транспорту 23.02.2016 року сторонами укладено додаткову угоду № 2 до договору про подачу та забирання вагонів від 05.11.2011 № 233, якою викладено, зокрема, в новій редакції преамбулу договору щодо Залізниці.

Між ПАТ «Укрзалізниця» регіональна філія «Львівська залізниця» виробничий структурний підрозділ «Тернопільська дирекція залізничних перевезень» та ДП «Укрспирт» був укладений новий договір про подачу та забирання вагонів від 10.02.2016 № Л/ДН-2/16/563/м/п (далі договір № Л/ДН-2/16/563/м/п), відповідно до умов якого згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору здійснюється подача, розставлення на місця навантаження, вивантаження і забирання вагонів з під`їзної колії, яка належить «Залізниці», примикає стрілочним переводом № 9 до станції Микулинці-Струсів Львівської залізниці і обслуговується локомотивом залізниці (п. 1 договору № Л/ДН-2/16/563/м/п).

Цей договір укладається терміном на 5 років з 10.06.2016 до 10.06.2021 включно (п. 20 договору № Л/ДН-2/16/563/м/п)

Додатковою угодою від 01.06.2019 №1 до договору № Л/ДН-2/16/563/м/п сторонами, зокрема, викладено в новій редакції преамбулу договору щодо найменування Залізниці.

Відповідно до пам`ятки про подавання вагонів № 10 (форми ГУ-45) 31.05.2012 о 10:00 на під`їзну колію 4611 ДП «Укрспирт» (Мишковицьке МПД) станційна колія було подано відповідний вагон № 51075620. Згідно картотечних даних власником вказаного вагона є ДП «Укрспирт».

Як вказує позивач 10.06.2021 закінчився термін дії договору про подачу та забирання від 10.02.2016 № Л/ДН-2/16/563/м/п, згідно з яким друга станційна колія станції Микулинці-Струсів тимчасово використовувалася ДП «Укрспирт» як під`їзна колія. Відтак з 11.06.2021 станційна колія № 2 є «місцем загального користування станції», у зв`язку з чим складено Акт загальної форми № 1 форми ГУ-23 від 11.06.2021, яким засвідчено, що вагони № 51192847, № 51075620 з 11.06.2021 простоюють на коліях загального користування.

11 червня 2021 року станцією Микулинці-Струсів регіональної філія «Львівська залізниця» виробничий структурний підрозділ «Тернопільська дирекція залізничних перевезень» на адресу ДП «Укрспирт» направлено листа, в якому повідомлено про закінчення терміну дії договору № Л/ДН-2/16/563/м/п, в зв`язку з чим цистерни № 51192847, № 51075620 простоюють на станційних коліях станції Микулинці-Струсів і відповідно нараховується плата за користування вагонами і збір за зберігання.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач вказує, що оскільки цистерну № 51075620 не забрано із місць загального користування станції Микулинці-Струсів до цього часу, нарахування плати за користування та збору за зберігання продовжується. Відповідно до розрахунку позивача за період з 21.03.2024 по 15.02.2025 нараховано 393093,48 грн. (в т.ч. ПДВ) плати за користування вагоном та 12079,32 грн. (в т.ч. ПДВ) збору за зберігання, разом 405172,80 грн.

Позивач звертався до відповідача з претензією від 05.02.2025 № Д-2/1452-4 про оплату заборгованості з плати за користування вагонами та збору за їх зберігання. Факт надіслання вказаної кореспонденції підтверджується накладною «Укрпошти» від 04.02.2025 № 594. Разом з тим вказана претензія, залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Оскільки відповідач не забрав зазначений вище вагон з колій позивача, не здійснив оплату нарахованої плати за користування вагонами та збору за їх зберігання за період з 21.03.2024 по 15.02.2025 в загальному розмірі 405172,80 грн. (в т.ч. ПДВ), позивач звернувся з даним позовом до суду.

На підтвердження своїх позовних вимог позивачем до позовної заяви додано, зокрема, складений Залізницею Акт загальної форми № 1 форми ГУ-23 від 11.06.2021, яким засвідчено факт затримки вагону № 51075620 з 11.06.2021; акти загальної форми (форми ГУ-23), якими зафіксовано те, що представник вантажовласника не з`являвся для підпису відомостей плати за користування вагонами; накопичувальні картки зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) (форми ФДУ-92).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Положеннями ч. 2 ст. 8 Закону України «Про залізничний транспорт» визначено, що умови та порядок організації перевезень, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.

Згідно п. 71 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі Статут), передбачено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій, визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Пунктом 119 Статуту визначено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Час перебування вагонів (контейнерів) на залізничній під`їзній колії визначається за їх номерами (п. 72 Статуту).

Порядок користування вагонами визначається Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 (далі Правила № 113).

Відповідно до п.п. 2, 3 Правил № 113 за користування вагонами і контейнерами вантажовідправники, вантажоодержувачі, власники під`їзних колій, порти, організації, установи, фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності (далі - вантажовласники) вносять плату.

Облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6).

Пунктом 4 Правил № 113 визначено, що відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями. Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника. Час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у Пам`ятці про подавання/забирання вагонів, яка оформляється після закінчення приймально-здавальних операцій. Пам`ятка підписується відповідальною особою станції і вантажовласника.

Згідно п. 6 Правил № 113 час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Номерному обліку часу користування підлягають усі вагони і контейнери, подані під вантажні операції на місцях загального користування, а на місцях незагального користування - вагони і контейнери парку залізниць України й інших держав, передані на під`їзні колії або орендовані ділянки колій. Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

Відповідно до п. 8 Правил № 113 у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів (п. 12 Правил № 113).

Відповідно до п. 14 Правил № 113 розмір плати за користування вагонами і контейнерами в залежності від часу користування встановлюється згідно з чинним законодавством.

Згідно з п. 15 Правил № 113 за час перебування на під`їзних коліях та інших місцях незагального користування вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, плата не вноситься. Якщо такі вагони затримані на станції призначення чи на підходах до неї або на станції відправлення з причин, що залежать від вантажовласника, то плата за користування сплачується в розмірі 50 відсотків.

Ставки за користування вагонами встановлені у таблиці 1 розділу V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317 (далі Збірник тарифів). При визначенні часу користування вагонами і контейнерами час до 30-ти хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Збірником тарифів передбачено погодинні ставки плати за користування вантажними вагонами від 1-ї до 45-ти годин окремо для випадків виконання однієї вантажної операції та випадків виконання подвійної вантажної операції. Ставка плати за користування вантажними вагонами понад 45 годин становить 16 грн. за кожну годину за 1 вагон незалежно від виду вантажної операції.

За затримку на станції призначення чи на підходах до неї або на станції відправлення власних та орендованих вагонів з вини одержувача, відправника або власника (орендаря) вагонів залізниці сплачується плата в розмірі 50% ставок, зазначених у таблиці 1 (пункт 5 розділу V Збірника тарифів).

Порядок зберігання вантажів та нарахування у зв`язку із цим відповідного збору визначено Правилами зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі Правила № 644).

Відповідно до п.п 4, 5 Правил № 644, термін граничного зберігання починається з моменту вивантаження вантажу (контейнера з вагона) засобами залізниці або з моменту подачі вагона під вивантаження засобами одержувача. Якщо одержувач не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені статтею 46 Статуту, з нього стягується плата за зберігання вантажу, встановлена тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу.

Згідно з п. 8 Правил № 644, збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо). Термін безоплатного зберігання обчислюється: якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці - з 24-ої години дати вивантаження вантажів; одержувача - з 24-ої години дати подавання вагонів під вивантаження; при затримці - з моменту затримки.

Факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми (п. 9 Правил № 644).

Відповідно до підп. 2.1 п. 2 розділу 3 Збірника тарифів, збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці), а також за зберігання тварин (з голови) справляється в розмірі 5,9 грн. за добу. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334 передбачено, що при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира складаються комерційні акти та акти загальної форми (пункт 1 Правил складання актів).

Акти загальної форми ГУ-23 складаються для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами (пункт 3 Правил складання актів).

Перевіривши розрахунок плати за користування вагонами та збору за зберігання по накопичувальним карткам, суд встановив, що він є арифметично вірним, відповідає вказаним нормам законодавства та обставинам справи.

Згідно з частиною 2 статті 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно положень ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, Правил користування вагонами і контейнерами, Статуту залізниць України, положень укладених між сторонами договорів, відповідач своїх зобов`язань щодо здійснення плати за користування вагонами та збору за зберігання вагонів не виконав, в зв`язку з чим за ним рахується заборгованість з плати за користування вагонами в розмірі 393093,48 грн. та заборгованість зі збору за зберігання вагонів у розмірі 12079,32 грн. за період з 21.03.2024 по 15.02.2025. Доказів протилежного відповідач суду не надав.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення 393093,48 грн. плати за користування вагонами, 12079,32 грн. збору за зберігання вагонів.

З огляду на зазначене та враховуючи, що відповідач плату за користування вагонами в розмірі 393093,48 грн. та збір за зберігання вагонів в розмірі 12079,32 грн. не сплатив на користь позивача, вказаний розмір заборгованості підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 393093,48 грн. плати за користування вагонами та 12079,32 грн. збору за зберігання вагонів є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» про стягнення 405172,80 грн., з яких 393093,48 грн. плата за користування вагоном та 12079,32 грн. збір за зберігання вагону задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» (вул. Гагаріна, 16, м. Бровари, Київська обл., 07400, ідентифікаційний код 37199618) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Єжи Ґедройця, 5, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код 40075815) 393093 (триста дев`яносто три тисячі дев`яносто три) грн. 48 коп. плати за користування вагонами, 12079 (дванадцять тисяч сімдесят дев`ять) грн. 32 коп. збору за зберігання вагонів, 4862 (чотири тисячі вісімсот шістдесят дві) грн. 07 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у строк визначений ст. 256 ГПК України, в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 01.09.2025.

Суддя Ю.В. Подоляк