УХВАЛА

м. Київ

29.08.2025Справа № 910/13931/23

Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В. В., розглянувши матеріали скарги Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" на бездіяльність державного виконавця під час примусового виконання рішення по справі

за позовом Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини"

до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", яке замінено ухвалою господарського суду міста Києва від 15.01.2024 правонаступником - акціонерним товариством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 32 953 735,68 грн.

Рішенням від 04.03.2024 Господарського суду міста Києва (суддя Балац С.В.) позов задоволено.

Постановою від 02.07.2024 Північного апеляційного господарського суду залишено без задоволення апеляційну скаргу відповідача, а рішення суду першої інстанції без змін.

15.07.2024 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2024 було видано наказ.

Постановою Верховного Суду від 25.09.2024 рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2024 у справі № 910/13931/23 в частині задоволення позову про стягнення 14 178 482,62 грн заборгованості скасовано; справу № 910/13931/23 в цій частині передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Згідно протоколу від 11.10.2024 автоматизованого розподілу справ між суддями справу №910/13931/23 передано на розгляд судді Князькову В.В.

Ухвалою від 16.10.2024 справу за позовом Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" до державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в частині стягнення 14 178 482,62 грн прийнято до свого провадження суддею Князьковим В.В.

26.08.2025 через систему «Електронний суд» надійшла скарга Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" на бездіяльність державного виконавця, в якій скаржник просить:

- визнати неправомірною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - головного державного виконавця Інни КОЛОМІЄЦЬ щодо невинесення постанови про накладення АРЕШТУ на грошові кошти Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Назарівська, б. 3, ідентифікаційний код юридичної особи (код ЄДРПОУ) 24584661) в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1 про стягнення заборгованості в сумі 18 775 253, 06 грн. (вісімнадцять мільйонів сімсот сімдесят п`ять тисяч двісті п`ятдесят три гривні 06 копійок) та судового збору в розмірі 395 444, 83 грн. (триста дев`яносто п`ять тисяч чотириста сорок чотири гривні 83 копійки) за наказом Господарського суду міста Києва, виданого 15 липня 2024 року по справі № 910/13931/23, та постановою Верховного Суду від 25.09.2024 по справі № 910/13931/23;

- з метою належного виконання Боржником (відповідачем) наказу Господарського суду міста Києва, виданого 15 липня 2024 року по справі № 910/13931/23, та постанови Верховного Суду від 25.09.2024 по справі № 910/13931/23, зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) накласти арешт на грошові Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Назарівська, б. 3, ідентифікаційний код юридичної особи (код ЄДРПОУ) 24584661) в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1 в сумі 18 775 253, 06 грн. (вісімнадцять мільйонів сімсот сімдесят п`ять тисяч двісті п`ятдесят три гривні 06 Документ сформований в системі «Електронний суд» 25.08.2025 11 копійок) - заборгованість та в розмірі 395 444, 83 грн. (триста дев`яносто п`ять тисяч чотириста сорок чотири гривні 83 копійки) - судовий збір.

Згідно з протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 26.08.2025 наведену вище скаргу по справі № 910/13931/23 передано для розгляду судді Князькову В.В.

27.08.2025 суддею Князьковим В.В. було складено службову записку на ім`я керівника апарату Господарського суду міста Києва із проханням з метою недопущення порушення засад визнання складу суду для розгляду скарги Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" на бездіяльність державного виконавця, які визначені Господарським процесуальним кодексом України та Засадами використання автоматизованої системи документообігу Господарського суду міста Києва, вирішити питання щодо передання вказаної скарги для розгляду судді, яким було здійснено розгляд справи як судом першої інстанції, тобто, судді Балацу С.В.

Керівником апарату Господарського суду міста Києва службовою запискою від 28.08.2025 було повідомлено про відсутність, на його погляд, підстав для внесення змін щодо складу суду для розгляду скарги Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини".

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для заявлення про самовідвід судді Князькова В.В. від розгляду скарги. Означені висновки ґрунтуються на такому.

За приписами ч.1 ст.35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

З підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід (ч.1 ст.38 Господарського процесуального кодексу України).

В якості підстави для самовідводу суддя посилається на те, що було не вірно визначено склад суду для розгляду скарги Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", а саме, як вказувалось вище, у скарзі заявлено такі вимоги:

- визнати неправомірною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - головного державного виконавця Інни КОЛОМІЄЦЬ щодо невинесення постанови про накладення АРЕШТУ на грошові кошти Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Назарівська, б. 3, ідентифікаційний код юридичної особи (код ЄДРПОУ) 24584661) в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1 про стягнення заборгованості в сумі 18 775 253, 06 грн. (вісімнадцять мільйонів сімсот сімдесят п`ять тисяч двісті п`ятдесят три гривні 06 копійок) та судового збору в розмірі 395 444, 83 грн. (триста дев`яносто п`ять тисяч чотириста сорок чотири гривні 83 копійки) за наказом Господарського суду міста Києва, виданого 15 липня 2024 року по справі № 910/13931/23, та постановою Верховного Суду від 25.09.2024 по справі № 910/13931/23;

- з метою належного виконання Боржником (відповідачем) наказу Господарського суду міста Києва, виданого 15 липня 2024 року по справі № 910/13931/23, та постанови Верховного Суду від 25.09.2024 по справі № 910/13931/23, зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) накласти арешт на грошові Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Назарівська, б. 3, ідентифікаційний код юридичної особи (код ЄДРПОУ) 24584661) в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1 в сумі 18 775 253, 06 грн. (вісімнадцять мільйонів сімсот сімдесят п`ять тисяч двісті п`ятдесят три гривні 06 Документ сформований в системі «Електронний суд» 25.08.2025 11 копійок) - заборгованість та в розмірі 395 444, 83 грн. (триста дев`яносто п`ять тисяч чотириста сорок чотири гривні 83 копійки) - судовий збір.

Тобто, з наведеного вбачається, скарга стосується саме виконання рішення від 04.03.2024 Господарського суду міста Києва (суддя Балац С.В.) в частині, що була залишена без змін судами апеляційної та касаційної інстанції.

Проте, слід зазначити, що у ч.1 ст.339 Господарського процесуального кодексу України вказано, що судовий контроль за виконанням судових рішень у господарських справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Частиною 1 ст.340 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Отже, враховуючи, що, як вказувалось вище, скарга Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" на бездіяльність державного виконавця стосується саме виконання рішення від 04.03.2024 Господарського суду міста Києва (суддя Балац С.В.) в частині, що була залишена без змін судами апеляційної та касаційної інстанції, остання підлягає передачі для розгляду саме судді Балацу С.В.

Одночасно, слід акцентувати увагу на тому, що Засадами використання автоматизованої системи документообігу Господарського суду міста Києва, які затверджено рішення зборів суддів Господарського суду міста Києва 14.09.2015 № 17 (в редакції рішення зборів суддів від 27 березня 2025 року № 1) визначено, що у разі скасування рішення (ухвали) господарського суду судом вищої інстанції з направленням судової справи на новий розгляд до суду першої інстанції, всі нерозглянуті заяви, заяви розгляд яких було відкладено (зупинено) до повернення матеріалів справи до суду першої інстанції, на підставі службової записки судді (помічника судді/секретаря судового засідання) та розпорядження керівника апарату суду передаються судді, який визначений автоматизованою системою для нового розгляду судової справи (п.4.8).

Проте, у даному випадку, скарга на бездіяльність державного виконавця надійшла до суду після скасування судового рішення та стосується саме виконання судового рішення, в частині, яка залишена без змін, підстави для передання останньої на розгляд судді Князькова В.В., який визначений автоматизованою системою для нового розгляду судової справи, відсутні.

Тлумачення ж п.4.8 Засад використання автоматизованої системи документообігу Господарського суду міста Києва, які затверджено рішення зборів суддів Господарського суду міста Києва 14.09.2015 № 17 (в редакції рішення зборів суддів від 27 березня 2025 року № 1) таким чином, що на розгляд судді, який визначений автоматизованою системою для нового розгляду судової справи, передаються всі заяви, в тому числі, що стосуються рішення у справі в частині, яка була залишена без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій і надійшли після направлення справи на новий розгляд в частині, є довільним й неприпустимим.

Розглянувши вказану заяву у нарадчій кімнаті, суд, дійшов висновку щодо її задоволення з урахуванням наступного.

У ч.ч.1, 9 ст.39 Господарського процесуального кодексу України вказано, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Судом вказувалось, що за приписами ч.1 ст.35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Оцінюючи вказані обставини в якості підстав для самовідводу суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст.9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі «П`єрсак проти Бельгії» (Piersack v. Belgium) від 1 жовтня 1982р. Європейський суд з прав людини, встановивши порушення положень частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначив, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду.

У п. 132 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гарабін проти Словаччини» (Harabin v. Slovakia) від 20 лютого 2013 року зазначено, що існування національних процедур для забезпечення неупередженості, а саме правил, що регулюють відвід судді, є важливим фактором. Такі правила виявляють особливу увагу національного законодавства до усунення всіх обґрунтованих сумнівів у неупередженості судді чи суду і є спробою забезпечити неупередженість, усуваючи причини таких сумнівів. На додаток до забезпечення відсутності упередженості як такої, ці правила спрямовані на усунення будь-яких проявів упередженості і таким чином слугують зміцненню довіри громадськості до суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007р. та від 24.02.1993р. по справі «Фей проти Австрії» судом вказано, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Згідно Європейської Хартії «Про закон «Про статус суддів» судді при виконанні своїх обов`язків повинні бути доступними та виявляти повагу по відношенню до осіб, які до них звертаються; повинні турбуватися про підтримання високого рівні компетентності, необхідного рівня вирішення справ в кожному конкретному випадку, оскільки від рішень судді залежить гарантія прав особи.

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006р. №2006/23 від 19.05.2006р., незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Отже, суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах.

Пунктом 1.1 Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Одночасно, вказаними Принципами унормовано, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Суддя дотримується незалежної позиції як щодо суспільства в цілому, так і щодо конкретних сторін судової справи, у якій він повинен винести рішення (п.1.2 Бангалорських принципів поведінки суддів).

Згідно п.п.2.1, 2.2 Бангалорських принципів поведінки суддів при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене у сукупності, з метою уникнення порушення порядку визначення судді для розгляду скарги Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" на бездіяльність державного виконавця, з огляду на обов`язок суду не допустити обставини виникнення у сторін сумнівів щодо неупередженості та об`єктивності судді під час розгляду скарги та упередження порушення Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006р. №2006/23 від 19.05.2006р., з огляду на необхідність забезпечення дотримання засад здійснення правосуддя, приписів ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заява судді Князькова про самовідвід від розгляду скарги Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" на бездіяльність державного виконавця підлягає задоволенню.

Керуючись приписами ст.ст.11, 35, 38, 39 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву судді Князькова В.В. про самовідвід від розгляду скарги Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" на бездіяльність державного виконавця.

2. Відвести суддю Князькова В.В. від розгляду скарги Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" на бездіяльність державного виконавця.

3. Передати скаргу Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" на бездіяльність державного виконавця до автоматизованої системи документообігу Господарського суду міста Києва для визначення складу суду замість відведеного судді.

4. Згідно ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Дана ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції.

Повний текст складено та підписано 29.08.2025.

Суддя В.В. Князьков