ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2025 року м.Дніпро Справа № 908/938/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.,

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

представники учасників провадження:

від скаржника (боржника): Ускова І.І. (власні засоби);

інші учасники не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 14.11.2024 (суддя Черкаський В.І., повний текст якої підписаний 19.11.2024) у справі № 908/938/23

Кредитори:

1. Акціонерне товариство "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" м.Київ,

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" м.Київ,

Боржник Фізична особа ОСОБА_1 м. Запоріжжя

банк, здійснюючий розрахунково-касове обслуговування боржника - АТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК", Київ

про неплатоспроможність,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 14.11.2024 у справі № 908/938/23 клопотання боржника (вх. № 20167/08-08/24 від 14.10.2024, 20173/08-08/24 від 14.10.2024) залишено без задоволення.

Клопотання Акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" (вх. № 17848/08-08/24 від 09.09.2024), Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" (вх. № 19887/08-08/24 від 09.10.2024) задоволено.

Закрито провадження у справі № 908/938/23.

Припинено дію мораторію, введеного ухвалою від 03.05.2023 по справі №908/938/23.

Скасовано заборону фізичній особі ОСОБА_1 відчужувати майно, накладену ухвалою від 03.05.2023 № 908/938/23.

Стягнуто з фізичної особи ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" судовий збір у сумі 5 368 гривень 00 копійок.

Стягнуто з фізичної особи ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" судовий збір у сумі 5 368 гривень 00 копійок.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулась фізична особа ОСОБА_1 , в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу повністю та ухвалити нове рішення про визнання боржника - фізичної особи ОСОБА_1 банкрутом і перейти до процедури погашення боргів боржника, звільнити від боргів. Визнати накази, видані Господарським судом Запорізької області про стягнення з боржника судового збору такими, що не підлягають виконанню до закінчення розгляду апеляційної скарги.

При цьому заявник апеляційної скарги посилається на те, що господарський суд формально підійшов до питання відкриття провадження по справі, щодо питання про платоспроможність боржника, судом не надано належної оцінки предмету спору, зокрема тій обставині, що у боржника не тільки змінився матеріальний статок, та він ще територіально проживає в місті Запоріжжі, що на сьогодні є майже фронтовим містом, а на його підприємство, де він зараз працює, постійно здійснюються авіабомбардування. Також здійснюється психологічний тиск країною агресором, так як над будинками в місті Запоріжжі постійно кружляють дрони, каби, які щомиті несуть загрозу життю та здоров`ю боржнику та членам його родини, та він не здатен думати ні про платежі, ні про будь-які інші питання, окрім питання збереження власного життя та збереження життя власної родини.

Із загальновідомих джерел, м. Запоріжжя відноситься до міст України, яке стоїть на третьому місці після Донецької та Луганських областей, які потерпають від чисельних повітряних тривог, та від щоденного обстрілу країною агресором.

З поведінки боржника вбачається його бажання погасити існуючу заборгованість, в іншому випадку він би не підписав план реструктуризації заборгованості. Про те, що Боржник мав намір погашати заборгованість, втім в силу об`єктивних умов не міг це робити свідчить те, що план він підписав, але з першого ж місяця відбулись непередбачувані обставини, про які боржник повідомив кредиторів в листах, на які посилаються кредитори в своїх заявах. Суд ці обставини не врахував. Також судом зазначено, що боржник як отримував грошові кошти в розмірі 14000 грн., як на момент підписання плану реструктуризації, таку ж саме суму він отримує і на дату винесення рішення суду.

Але судом не враховано, що протягом всього періоду, з дати ухвалення плану реструктуризації вартість на продукти харчування зросла втричі, і чисельні обстріли в місті Запоріжжі і вимкнення в ньому світла, суттєво вплину на стан платоспроможності боржника. На подорожчання продуктів харчування, на збільшення кількості обстрілів в м. Запоріжжі, на необхідність нести додаткові витрати внаслідок поломки техніки, яка виходила з ладу внаслідок вимкнення світла, Боржник не розраховував. Та впродовж всього періоду намагання виконати існуючий план реструктуризації, у нього не залишалось доходу на задоволення побутових питань. Розмір суми, яка щомісяця залишатиметься Боржнику на задоволення побутових потреб протягом року від дати затвердження Плану реструктуризації встановлена на рівні 1860,19 гривень. Проте, Кредитори жодним чином не врахували індекс інфляції, який перевищив всі прогнози, а так жодної суми на погашення заборгованості у боржника не залишилось.

Само по собі клопотання зборів кредиторів про закриття провадження/перехід до наступної судової процедури, за відсутності передбачених спеціальним законом підстав та обставин, не може бути достатньою та безумовною підставою для задоволення господарським судом такого клопотання.

Зазначає, що сам по собі факт недосягнення мети судової процедури реструктуризації боргів не є обов`язковою підставою для припинення реабілітації боржника у справі про відновлення платоспроможності фізичної особи, адже у такому випадку закриття провадження у справі про неплатоспроможність є лише одним з варіантів вирішення господарським судом питання щодо подальшого руху такої справи, поряд з визнанням боржника банкрутом та переходом до процедури погашення його боргів.

Виходячи з підрахунку надходжень, та обов`язкових платежів, з урахуванням утримання двох дітей, після сплати комунальних платежів за користування житлом, спрямувати на погашення вимог кредиторів грошові кошти Боржник не міг, так як обов`язковий платіж становив 3 789,81 грн., а розмір отриманого доходу не надавав можливості провести розрахунки за планом реструктуризації.

З викладеного вбачається, що виконання плану реструктуризації цілком залежить від отриманих Боржником грошових коштів, яких не вистачає на прожитковий мінімум та утримання двох дітей.

Кредитори у відзивах на апеляційну скаргу заперечили щодо її задоволення, пояснили, що Боржник зловживає мораторієм на задоволення вимог кредиторів: отримує регулярний дохід, але план реструктуризації боргів не виконує, і, таким чином, завдяки мораторію уникає примусового стягнення боргів із заробітної плати. Права кредиторів порушуються, оскільки вони значний час не можуть отримати заборгованість.

З урахуванням викладеного можна зробити висновок, що боржник не намагався виконувати план реструктуризацій боргів або надав кредиторам заздалегідь невиконуваний план.

Відзив на апеляційні скарги іншими учасниками справи не надано. Згідно з ч. 3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2024 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), судді Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.

З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалою суду від 12.12.2024 здійснено запит матеріалів необхідних для розгляду справи із Господарського суду Запорізької області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів до суду апеляційної інстанції.

23.12.2024 матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.12.2024 (суддя доповідач Іванов О.Г.) апеляційну скаргу залишено без руху через неподання апелянтом доказів оплати судового збору у встановленому порядку і розмірі (2422,40 грн) і скан-копії ордера АР №1211414 від 06.12.2024 без підпису адвоката. Скаржнику наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги відповідно до ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.01.2025 у складі: головуючого судді - Іванова О.Г. (доповідач), суддів Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А. відновлено строк на подання апеляційної скарги; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 14.11.2024 у справі №908/938/23; розгляд справи призначено в судовому засіданні на 19.05.2025.

06.05.2025 до суду від кредитора АТ "Перший Український Міжнародний Банк" надійшло клопотання про розгляд скарги без участі його представника.

13.05.2025 до суду від представника боржника адвоката Ускової І.І. надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів.

В судовому засіданні 19.05.2025 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

Ухвалою суду від 03.05.2023 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 . Введено процедуру реструктуризації боргів боржника. Призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Овсієнко Аллу Вікторівну. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою суду від 13.06.2023 визнано вимоги АТ ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ІЖНАРОДНИЙ БАНК у розмірі 52 011 грн. 10 коп.; визнано вимоги ТОВ КОЛЛЕКТ ЦЕНТР у розмірі 73 685 грн. 60 коп.

Ухвалою суду від 07.08.2023 зокрема, затверджено план реструктуризації боргів боржника у справі № 908/938/23 про неплатоспроможність фізичної особи - ОСОБА_1 станом на 25.07.2023.

Згідно з п. II плану реструктуризації боргів боржник повинен здійснювати щомісячні виплати кредиторам у загальному розмірі 3 789, 81 грн. протягом 3-ох років з урахуванням утримання двох дітей, сплати комунальних платежів за користування житлом та залишенням боржникові 1 860, 19 грн. на побутові потреби.

Протягом дії плану реструктуризації боргів боржник (з 07.08.2023 по теперішній час) не звертався до суду з клопотанням щодо зміни плану погашення боргів у зв`язку з неможливістю його виконання.

На підставі відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, колегією суддів встановлено, що доходи боржника (заробітна плата) (з врахуванням утриманих податків) склали у: серпні 2023 року - 19 620, 69 грн; вересні 2023 року - 306, 68 грн; жовтні 2023 року - 31 455, 15 грн; листопаді 2023 року - 17 185, 63 грн; грудні 2023 року - 12 967, 73 грн; середній за 5 місяців 2023 року - 16 307, 18 грн/місяць; січні 2024 року - 10 109, 99 грн; лютому 2024 року - 15 293, 00 грн; березні 2024 року - 18 446, 70 грн; квітні 2024 року - 20 396, 76 грн; травні 2024 року - 17 028, 62 грн; червні 2024 року - 16 698, 12 грн; липні 2024 року - 13 578, 71 грн; серпні 2024 року - 14 520, 62 грн; вересні 2024 року - 19 296, 11 грн. середній за 9 місяців 2024 року - 14 452, 85 грн/місяць.

Тобто, середній щомісячний дохід боржника з моменту затвердження плану реструктуризації (14 000 грн. на місяць) протягом серпня 2023 року - вересня 2024 року не зменшився. Виплати за планом боржник не починав, такого наміру не вбачається, виходячи з наданих пояснень щодо витрат боржника.

09.09.2024 через підсистему Електронний суд від кредитора, Акціонерного товариства ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК, надійшло клопотання (вх. № 17848/08-08/24 від 09.09.2024) в якому останній просить суд, постановити ухвалу про закриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 .

На адресу суду через систему Електронний суд:

- від кредитора, Товариства з обмеженою відповідальністю КОЛЛЕКТ ЦЕНТР, надійшло клопотання (вх. № 19887/08-08/24 від 09.10.2024) в якому просить суд, постановити ухвалу про закриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 ;

- від боржника надійшло клопотання (вх. № 20167/08-08/24 від 14.10.2024, 20173/08-08/24 від 14.10.2024), в якому останній просить суд відмовити Акціонерному товариству ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК та Товариству з обмеженою відповідальністю КОЛЛЕКТ ЦЕНТР в задоволенні заяв про закриття провадження у справі № 908/938/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , ухвалити рішення про визнання боржника, фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), банкрутом і перейти до процедури погашення боргів боржника.

У наданих запереченнях на клопотання кредиторів боржник зазначає, що сам по собі факт недосягнення мети судової процедури реструктуризації боргів не є обов`язковою підставою для припинення реабілітації боржника у справі про відновлення платоспроможності фізичної особи, адже у такому випадку закриття провадження у справі про неплатоспроможність є лише одним з варіантів вирішення господарським судом питання щодо подальшого руху такої справи, поряд з визнанням боржника банкрутом та переходом до процедури погашення його боргів.

З огляду на обставини, що свідчать про добросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи Боржник просить врахувати як підставу для ухвалення рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника та оголошення Боржника банкрутом.

Просить відмовити Акціонерному товариству ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК та Товариству з обмеженою відповідальністю КОЛЛЕКТ ЦЕНТР в задоволенні заяв про закриття провадження у справі № 908/938/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Виносячи оскаржувану ухвалу від 14.11.2024 про закриття провадження у справі № 908/938/23, господарський суд виходив з того, що протягом дії плану реструктуризації боргів (з 07.08.2023 по теперішній час) боржник жодного платежу за планом реструктуризації кредиторам не сплатив; не звертався до суду з клопотанням щодо зміни плану погашення боргів у зв`язку з неможливістю його виконання.

Враховуючи зазначені обставини, через невиконання боржником вимог ухвали суду від 04.08.2023, відсутність його наміру додержуватись вимог судових процедур, відсутність рішення зборів кредиторів, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання боржника про визнання його банкрутом і переходу до процедури погашення боргів боржника; та про правомірність клопотань кредиторів про закриття провадження у справі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Статтею 113 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

В той же час, у преамбулі КУзПБ закріплено, що цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

За цим підходом, на відміну від банкрутства юридичних осіб, у назві та за змістом положень Книги четвертої КУзПБ - "Відновлення платоспроможності фізичних осіб" законодавець закцентував на пріоритеті реабілітаційної процедури щодо боржника, який залежно від власної волі та обставин справи може отримати звільнення від боргів за результатами обох судових процедур у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.

Матеріалами справи підтверджено, що ухвалою суду від 07.08.2023 зокрема, затверджено план реструктуризації боргів боржника у справі № 908/938/23 про неплатоспроможність фізичної особи - ОСОБА_1 станом на 25.07.2023.

Частинами 1, 2 статті 127 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що план реструктуризації боргів боржника набирає чинності з дня його затвердження господарським судом іє обов`язковим для боржника та кредиторів.

З дня затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника вимоги, включені до такого плану, можуть бути задоволені лише у порядку і спосіб, визначені в плані реструктуризації боргів боржника.

Згідно з п. 3 ст. 128 Кодексу України з процедур банкрутства, у разі порушення боржником плану реструктуризації боргів кредитори, вимоги яких включені до такого плану, мають право звернутися до господарського суду з клопотанням про закриття провадження у справі або про введення процедури погашення боргів боржника.

У разі задоволення судом одного з таких клопотань вимоги кредиторів, які мали бути прощені (списані) на умовах плану реструктуризації боргів, відновлюються в повному обсязі.

Матеріалами справи підтверджено, що протягом дії плану реструктуризації боргів (з 07.08.2023 по теперішній час) боржник жодного платежу за планом реструктуризації кредиторам не сплатив; не звертався до суду з клопотанням щодо зміни плану погашення боргів у зв`язку з неможливістю його виконання.

Враховуючи зазначені обставини, через невиконання боржником вимог ухвали суду від 04.08.2023, відсутність його наміру додержуватись вимог судових процедур, відсутність рішення зборів кредиторів, суд прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання боржника про визнання його банкрутом і переходу до процедури погашення боргів боржника; та про правомірність клопотань кредиторів про закриття провадження у справі.

При цьому суд першої інстанції правомірно врахував всі обставини, зокрема:

- середній щомісячний дохід боржника з моменту затвердження плану реструктуризації (14 000 грн. на місяць) протягом серпня 2023 року - вересня 2024 року не зменшився. Однак, виплати за планом боржник не починав, такого наміру не продемонстрував, виходячи з наданих пояснень щодо витрат боржника;

- невиконання боржником вимог ухвали суду від 04.08.2023;

- відсутність в діях Боржника навіть наміру додержуватись вимог судових процедур;

- та відсутність відповідного рішення зборів кредиторів.

Доводи заявника апеляційної скарги про те, що кредитори до того, як звернутися до суду з заявою про закриття провадження у справі № 908/938/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , мали оголосити збори кредиторів з метою встановлення майнового стану боржника, є безпідставними з огляду на наступне.

Як вже зазначалося, відповідно до ч.1,ч.3 ст. 128 Кодексу України з процедур банкрутства з дня затвердження плану реструктуризації боргів боржник починає погашення вимог кредиторів згідно з умовами такого плану. У разі порушення боржником плану реструктуризації боргів кредитори, вимоги яких включені до такого плану, мають право звернутися до господарського суду з клопотанням про закриття провадження у справі або про введення процедури погашення боргів боржника.

Отже, вибір рішення щодо подальшої судової процедури відповідно до ч.3 ст. 128 КУзПБ є прерогативою кредитора, щодо якого боржник порушує план реструктуризації боргів.

Невиконання боржником плану реструктуризації боргів є недобросовісною поведінкою, і законодавець в даному випадку саме кредиторам надав право обирати подальший етап у процедурі неплатоспроможності боржника.

Невиконання боржником плану реструктуризаціє боргів боржника є самостійною та достатньою підставою для закриття провадження у справі і не потребує додаткових аргументів.

Право вибору подальшої стадії справи згідно з ч. 3 ст. 128 КУзПБ належить кредитору, щодо якого боржник не виконує план реструктуризації боргів. І саме кредитору з двох альтернативних варіантів, передбачених ч.3 ст. 128 КУзПБ: закриття провадження у справі або про введення процедури погашення боргів боржника - належить право вибору одного з них.

Верховний Суд у пункті 92 постанови від 26.05.2022 у справі № 903/806/20 зазначив:

« 92. До того ж, у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ передбачає право зборів кредиторів (кредитора у частині другій статті 128) звернутися до суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність якщо:

- збори кредиторів прийняли рішення про відмову у схваленні плану реструктуризації боргів боржника (пункт 2 частини восьмої статті 123 КУзПБ);

- господарський суд відмовив у затвердженні плану реструктуризації боргів боржника (частина десята статті 126 КУзПБ);

- боржником порушено план реструктуризації боргів (частина друга статті 128 КУзПБ)».

Правова позиція Верховного Суду, наведена у постанові від 26.05.2022 у справі № 903/806/20, на яку посилається апелянт у апеляційній скарзі, відповідно до якої:

«Само по собі клопотання кредиторів про закриття провадження/перехід до наступної судової процедури, за відсутності передбачених спеціальним законом підстав та обставин, не може бути достатньою та безумовною підставою для задоволення господарським судом такого клопотання»,

не підлягає застосуванню до даних правовідносин, оскільки правовідносини у цих справах не є подібними.

Так, справа № 903/806/20 знаходилася на стадії розгляду та схвалення кредиторами плану реструктуризації боргів боржника, на якій кредитори відповідно до ч. 8 ст.123 КУзПБ ухвалюють рішення щодо подальшої процедури: схвалення плану реструктуризації боргів або визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника чи закриття провадження у справі.

У даній же справі план реструктуризації боргів боржника вже схвалений кредиторами та затверджений судом; справа знаходиться на стадії виконання боржником плану реструктуризації боргів.

З огляду на що, підставами для закриття провадження у даній справі були положення ч.3 ст. 128 КУзПБ, які відрізняються від підстав для закриття провадження, передбачених ч.ч. 7, 8 ст. 123 КУзПБ, коли справа знаходилася на стадії розгляду та схвалення кредиторами плану реструктуризації боргів боржника.

Відповідно до матеріалів справи Боржник самостійно ініціював процедуру про свою неплатоспроможність.

Верховний Суд у пунктах 51, 52 постанови від 26.05.2022 у справі № 903/806/20 зазначив:

« 51. Верховний Суд зауважує, що таким чином КУзПБ запроваджено "добровільне банкрутство" боржника фізичної особи, що не є обов`язком, а правом, яким боржник, у разі дотримання певних вимог, може скористатися задля реструктуризації його боргів, прощення (списання) вимог кредиторів та/або звільнення від боргів і відновлення його платоспроможності».

Матеріалами справи підтверджено, що Боржник склав та подав на розгляд кредиторам власний план реструктуризації боргів боржника відповідно до ч.4 ст. 116, ст. 124 КУзПБ.

У підпунктах 5.1., 5.2. пункту 5 плану реструктуризації боргів зазначено:

« 5.1. Доходи, які боржник отримує (заробітна плата, пенсія тощо): заробітна плата у ПАТ Мотор Січ.

5.2. Доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів: заробітна плата на підприємстві за 3 роки у розмірі (приблизно) - 504 000, 00 грн.».

У пункту 6 плану вказано: « 6. Розмір суми, яка може бути спрямована на погашення вимог кредиторів:

З урахуванням утримання двох дітей, після сплати комунальних платежів за користування житлом на погашення вимог кредиторів боржник може спрямувати грошові кошти приблизно 3789, 81 грн. щомісячно».

Отже, відповідно до плану реструктуризації боргів боржник планував отримувати на місяць 14 000,00 грн. (504 000,00 грн. : 36 місяців), з яких виділяти кредиторам 3 789,81 грн. (це розумна сума, яка цілком узгоджується з доходами боржника).

Відповідно до книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства план реструктуризації боргів боржника складається за власним волевиявленням боржника. А кредитори цей план розглядають та схвалюють або відмовляють у схваленні.

Таким чином, боржник сам визначився з умовами плану реструктуризації боргів, з урахуванням своїх доходів та витрат. Кредитори цей план схвалили.

Боржник продовжує працювати в ПАТ «Мотор Січ». Фінансовий стан боржника з моменту затвердження плану реструктуризації боргів боржника не змінився, навіть покращився. Згідно з даними довідки про доходи №327/2 від 17.09.2024, виданої ПАТ «Мотор Січ», заробітна плата боржника з вересня 2023 року по серпень 2024 року (12 місяців) за вирахуванням податку на прибуток та внеску склала 184 414,29 грн., що в середньому на місяць становить 15 367,85 грн. (184 414,29 грн. : 12 місяців).

Таким чином, щомісячний дохід боржника збільшився з 14 000,00 грн. до 15 367,85 грн.

У плані реструктуризації боргів боржник врахував витрати на двох неповнолітніх дітей та комунальні платежі.

Заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник подав до суду 03.05.2023, план реструктуризації боргів боржника склав та надав на розгляд кредиторам у серпні 2023 року. На той час війна вже тривала півтора роки.

Тому, посилання боржника на витрати на двох неповнолітніх дітей, комунальні платежі та збройну агресію Росії, як підставу невиконання плану реструктуризації боргів є безпідставним. Ці обставини існували на момент подання боржником заяви про свою неплатоспроможність і були враховані ним у плані реструктуризації боргів.

Боржник із заявою (клопотанням) щодо неможливості виконання плану реструктуризації боргів ані до суду, ані до кредиторів не звертався, а навпаки, зайняв позицію замовчування, яке тривало більше року, до тих пір, коли один з кредиторів не подав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з невиконанням плану реструктуризації боргів. Така поведінка боржника є недобросовісною.

З огляду на що, колегія суддів погоджується з доводами кредиторів про те, що Боржник зловживає мораторієм на задоволення вимог кредиторів: отримує регулярний дохід, але план реструктуризації боргів не виконує, і, таким чином, завдяки мораторію уникає примусового стягнення боргів із заробітної плати. Права кредиторів порушуються, оскільки вони значний час не можуть отримати заборгованість.

З урахуванням викладеного можна зробити висновок, що боржник не намагався виконувати план реструктуризацій боргів або надав кредиторам заздалегідь невиконуваний план.

Верховний Суд у постанові від 26.05.2022 у справі № 903/806/20 зазначив:

« 106. У розвиток цієї правової позиції Верховний Суд наголошує, що добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав якими КУзПБ зумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених статтями 123, 126, 128 КУзПБ. Тому, обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом як підстави для ухвалення рішення про закриття провадження у справі, замість переходу до процедури погашення боргів боржника.

107. Такими обставинами можуть бути, серед іншого ненадання боржником обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності (руху активів, витрачання отриманих від кредиторів коштів тощо); зазначення у декларації працездатного боржника відомостей про доходи, що значно менші за відповідний середній показник у регіоні та за відповідною спеціальністю; посилання у декларації про майновий стан на ненадання інформації членом сім`ї боржника за умови, що така інформація є необхідною для з`ясування суттєвих для справи обставин, або у інший спосібухилення боржника від конструктивної співпраці з кредиторами, керуючим реструктуризацією чи від відкритої взаємодії з судом, економічна необґрунтованість та/або очевидна невиконуваність плану реструктуризації, яка може призвести до явного порушення прав кредиторів щодо отримання боргу в розумні строки».

Аналогічна позиції викладені у постановах Верховного Суду від 16.05.2023 у справі №916/1885/22, від 27.02.24 у справі 910/4014/22, від 29.06.2023 у справі № 910/4793/21, від 26.05.2022 у справі № 903/806/20.

З огляду на що, господарський суд, керуючись ч.ч. 1, 3. ст. 128 Кодексу України з процедур банкрутства, постановив законну та обґрунтовану ухвалу про закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Враховуючи закриття провадження у справі, судом правомірно стягнуто з ОСОБА_1 на користь кожного з кредиторів судовий збір у сумі 5 368,00 грн.

Доказів погашення цієї стягнутої судом заборгованості боржником не надано, тому відсутні підстави для визнання наказів, виданих Господарським судом Запорізької області про стягнення з боржника судового збору такими, що не підлягають виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції при вирішенні даної справи правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини сторін, прийняв законне та обґрунтоване рішення, тому у відповідності до ст. 276 ГПК України в задоволенні скарги слід відмовити, а оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 14.11.2024 у справі №908/938/23 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 14.11.2024 у справі №908/938/23 залишити без змін.

Судові витрати Фізичної особи ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги на ухвалу суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження постанови визначені ст.ст.287, 288 Господарського процесуального кодексу України, ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 04.09.2025.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков