ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відвід

"01" вересня 2025 р. Справа №903/534/23 (903/78/25)

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Саврій В.А.

судді Коломис В.В.

судді Крейбух О.Г.

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рєалтрейд" на рішення Господарського суду Волинської області від 07.07.2025 (повний текст - 07.07.2025) у справі у справі №903/534/23 (903/78/25) (суддя Гарбар І.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рєалтрейд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Дістрібьюшн",

Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіон+",

третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - розпорядник майна ТОВ «Авіон+» арбітражний керуючий Григор`єв Валерій Васильович,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Приватне акціонерне товариство «Херсонський хлібокомбінат»,

про визнання правочину недійсним

в межах справи №903/534/23

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер Дістрібьюшн»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіон+»

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 07.07.2025 у справі №903/534/23(903/78/25) відмовлено в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Рєалтрейд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Дістрібьюшн", Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіон+", третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору розпорядник майна ТОВ «Авіон+» арбітражний керуючий Григор`єв Валерій Васильович, третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Приватне акціонерне товариство «Херсонський хлібокомбінат», про визнання правочину недійсним в межах справи №903/534/23 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер Дістрібьюшн» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіон +» про банкрутство.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю "Рєалтрейд" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.08.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рєалтрейд" на рішення Господарського суду Волинської області від 07.07.2025 у справі у справі №903/534/23 (903/78/25). Розгляд апеляційної скарги призначено на 13.10.2025 об 14:30год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м.Рівне, вул.Яворницького, 59, у залі судових засідань №4.

28.08.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Рєалтрейд" надійшла заява про відвід судді Коломис Вікторії Вікторівни від розгляду справи №903/534/23(903/78/25).

ТОВ «Рєалтрейд» вважає, що наразі існують обставини, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Північно-західного апеляційного господарського суду Коломис Вікторії Вікторівни. ТОВ «Рєалтрейд» вважає, що суддя Коломис Вікторія Вікторівна у справі №903/534/23(903/78/25), має заявити самовідвід.

АО «Адвокатська компанія «Файнгольд та Волинець» у справі №903/534/23 представляє інтереси ініціюючого кредитора - ТОВ «Партнер Дістрібьюшн», а у справі №903/534/23 (903/78/25) представляє інтереси Відповідача 2 - ТОВ «Партнер Дістрібьюшн».

За інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень, а саме - ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року у справі №800/185/17 (адміністративне провадження №П/9901/219/18) зазначено, що між позивачем ( ОСОБА_1 ) та Адвокатським об`єднанням «Адвокатська компанія «Файнгольд та Волинець» укладено договір про надання юридичної допомоги. На виконання даного договору, Адвокатським об`єднанням «Адвокатська компанія «Файнгольд та Волинець» видано ордер від 13.02.2018 серії АА№134348, відповідно до якого адвокату Батюсь Т.В., що являється членом адвокатського об`єднання «Адвокатська компанія «Файнгольд та Волинець», надано право представляти інтереси ОСОБА_1 у суді по справі за позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, за участю третьої особи - Громадської ради доброчесності.

Зазначає, що предметом спору по цій справі було визнання незаконним та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 24 квітня 2017 року, яким ОСОБА_1 визнано такою, що не підтвердила здатність здійснювати правосуддя у Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду та зобов`язання поновити та дозволити позивачу, як кандидату, продовжити участь у конкурсі на зайняття вакантних посад суддів у Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду.

Заявник вважає, що у судді Коломис Вікторії Вікторівни наявні довірчі відносини з Адвокатським об`єднанням «Адвокатська компанія «Файнгольд та Волинець», яке в даній справі представляє інтереси ТОВ «Партнер Дістрібьюшн» та є заінтересованим кредитором по відношенню до боржника - ТОВ «Авіон» у справі №903/534/23 (обставини заінтересованості даних юридичних осіб підтверджені постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.03.2025 у справі №903/534/23).

На думку ТОВ «Рєалтрейд», суддя Коломис В.В. не може безсторонньо розглядати дану справу за наявності обґрунтованих сумнівів щодо її неупередженості та незацікавленості в результаті розгляду справи.

На підставі викладеного ТОВ «Рєалтрейд» просить відвести суддю Північно-західного апеляційного господарського Коломис Вікторію Вікторівну від розгляду справи №903/534/23 (903/78/25).

Колегія суддів, розглянувши вказану заяву, вважає зазначені доводи про відвід судді необґрунтованими, зважаючи на таке.

Відповідно до частин другої та третьої статті 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Положеннями частин першої та другої статті 39 ГПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

У силу положень частин другої та третьої статті 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до частин першої-третьої статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Оскільки стаття 35 ГПК України не містить вичерпного переліку обставин для відводу, вирішення питання про визнання тих чи інших обставин такими, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді (у випадку відсутності передбачених обов`язкових підстав, визначених, зокрема, у частинах першій-четвертій вказаної статті), лежить в межах повноважень суду. У свою чергу, посилання на відповідні обставини повинно бути обґрунтованим, а самі обставини - такими, що дійсно викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

При вирішенні питання про відвід судді (складу суду) необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, в тому рахунку надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій).

Водночас частиною четвертою статті 35 ГПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Частиною 4 статті 11 ГПК України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна встановлюватися згідно з:

(І) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та

(ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (пп. 28, З0 рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24.02.1993 та "Веттштайн проти Швейцарії", заява N 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

За суб`єктивним критерієм "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного" (п.п. 49, 50 рішення у справі "Білуха проти України", заява № 33949/02, рішення від 09.11.2006).

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів:

- чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див.пп.27, 28, 30 рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v.Austria) від 24.02.1993; п.42 рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v.Switzerland, N33958/96, ЄСПЛ 2000-ХІІ);

- чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (п.64 рішення у справі "Бочан проти України", N7577/02 від 03.05.2007);

- окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли би викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п.п.29, 31 рішення ЄСПЛ від 15.07.2010 у справі "Газета "Україна-центр" проти України");

- чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (п.38 рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullarv. United Kingdom) від 10.06.1996).

Втім, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб' єктивний критерій) (див. п.119 рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру" [ВП], заява N 73797/01, ECHR 2005-ХІІІ). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. п.32 рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства"(Pullarv. United Kingdom) від 10.06.1996).

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії", від 26.10.1984, А, N86).

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Колегія суддів виходить також з того, що ГПК України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Істинність твердження про упередженість та/чи небезсторонність судді має бути доведена за вказаною обставиною саме заявником з огляду на приписи частини четвертої статті 38 ГПК України, адже суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних та фактичних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами.

Доводи ТОВ «Рєалтрейд» викладені у заяві про відвід судді Коломис В.В. є такими, що не узгоджуються із наведеними вище нормами законодавства, не підтверджені належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами, ґрунтуються на припущеннях, які не містять об`єктивно обґрунтованих посилань на дійсні обставини, які викликають сумнів у об`єктивності або неупередженості судді і які б могли бути перевіреними та/чи/або переконливі факти, які б могли викликати сумнів у їх об`єктивності і неупередженості, а відтак могли б бути підставою для його відводу в розумінні статей 35, 36 ГПК України.

Представництво Адвокатським об`єднанням «Адвокатська компанія «Файнгольд та Волинець» інтересів судді Коломис Вікторії Вікторівни у 2018 році жодним чином не підтверджує наявність наразі довірчих відносини між ними, так само як і наявність певної особистої заінтересованості судді, або її прихильностей, уподобань стосовно сторони у справі - ТОВ «Партнер Дістрібьюшн».

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що заявником не наведено обґрунтованих підстав вважати суддю - члена колегії Коломис В.В. упередженою чи необ`єктивною, або вважати, що вона прямо або опосередковано заінтересована у результаті розгляду справи, оскільки доводи, що викладені у заяві, є припущеннями заявника.

За змістом частин 1-3 статті 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Враховуючи положення процесуального законодавства, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу, заява ТОВ «Рєалтрейд» на підставі пункту 1 частини 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України підлягає передачі на авторозподіл з метою визначення судді для вирішення питання щодо поданої заяви.

На підставі викладеного та керуючись статтями 35, 36, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

1. Визнати доводи, викладені у заяві Товариства з обмеженою відповідальністю "Рєалтрейд" про відвід судді Коломис В.В. від розгляду справи №903/534/23(903/78/25) необґрунтованими.

2. Передати справу для проведення автоматизованого розподілу та визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, для розгляду заяви про відвід судді Коломис В.В. від розгляду справи №903/534/23(903/78/25).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Крейбух О.Г.