ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"28" серпня 2025 р. м. Ужгород Справа № 907/490/25

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Любомир Вікторович, розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову від 12.08.2025 (вх. № 02.3.1-05/7131/25) у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю КРОК ВУД, с. Сасівка, Мукачівський район, Закарпатська область, код ЄДРЮОФОПтаГФ: 36586411

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ТАК ЕНЕРДЖІ ГРУП, м. Свалява, Мукачівський район, Закарпатська область, код ЄДРЮОФОПтаГФ: 45556728

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство «ЗАКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО», с. Оноківці Ужгородський район Закарпатська область

Секретар судового засідання Райніш М.І.

За участю представників сторін:

від заявника: Бобаль І.І., адвокат, ордер серії АО № 1169991 від 07.04.2025 (в залі суду)

від відповідача: Муравський Володимир Володимирович, адвокат, ордер серії АЕ № 1332651 від 02.05.2025 (в режимі відеоконференції )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КРОК ВУД" заявило позов до Товариства з обмеженою відповідальністю ТАК ЕНЕРДЖІ ГРУП, яким просить суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю ТАК ЕНЕРДЖІ ГРУП (місцезнаходження: 89300, Закарпатська область, Мукачівський район, місто Свалява, вулиця Алексія, будинок, 10, код ЄДРЮОФОПтаГФ: 45556728) усунути перешкоди у користуванні Товариством з обмеженою відповідальністю КРОК ВУД (місцезнаходження: 89308, Закарпатська область, Мукачівський район, село Сасівка, будинок, 12, ЄДРЮОФОПтаГФ: 36586411) земельною ділянкою площею 0,5528 га, що розташована за адресою: Закарпатська область, Мукачівський район, місто Свалява, вулиця Алексія, 10, кадастровий номер: :02:041:0021 шляхом демонтажу прокладеної кабельної лінії у кількості 12 кабелів, що прокладені по земельній ділянці кадастровий номер: :02:041:0021 та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ТАК ЕНЕРДЖІ ГРУП (місцезнаходження: 89300, Закарпатська область, Мукачівський район, місто Свалява, вулиця Алексія, будинок, 10, ЄДРЮОФОПтаГФ: 45556728) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КРОК ВУД (місцезнаходження: 89308, Закарпатська область, Мукачівський район, село Сасівка, будинок, 12, ЄДРЮОФОПтаГФ: 36586411) збитки у розмірі 245 701,00 гривень.

Ухвалою від 20.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 19.06.2025 на 12:30 год.

19 червня 2025 призначене підготовче засідання у справі № 907/490/25 не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному, наступне підготовче засідання призначено на 14.08.2025 на 14:30 год.

11.08.2025 (вх. № 02.3.1-02/7076/25) на адресу суду надійшло клопотання від представника відповідача про зупинення провадження у справі.

12.08.2025 (вх. № 02.3.1-02/7131/25) до суду надійшла заява від представника позивача про забезпечення позову у справі № 907/490/25.

14 серпня 2025 підготовче засідання у справі № 907/490/25 не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці.

11.08.2025 на адресу суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі. Відповідно до якого відповідач просить: Зупинити провадження у справі Господарського суду Закарпатської області №907/490/25 до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку господарського судочинства справи Господарського суду Закарпатської області №907/664/25,- до набрання законної сили судовим рішенням у справі Господарського суду Закарпатської області №907/664/25.

Заявою про забезпечення позову від 12.08.2025 (вх. № 02.3.1-05/7131/25) 1. Прийняти заяву про забезпечення позову до розгляду. 2. На час розгляду та до набрання законної сили рішенням суду у справі №907/490/25 заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАК ЕНЕРДЖІ ГРУП» (місцезнаходження: 89300, Закарпатська область, Мукачівський район, місто Свалява, вулиця Алексія, будинок, 10, ), іншим фізичним і юридичним особам здійснювати будь-які будівельні, монтажні, ремонтні роботи, експлуатацію та подання електричного струму через кабельну електричну лінію, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАК ЕНЕРДЖІ ГРУП» (місцезнаходження: 89300, Закарпатська область, Мукачівський район, місто Свалява, вулиця Алексія, будинок, 10, ), яка прокладена по земельній ділянці за кадастровим номером: :02:041:0021, площею 0,5528 га, що розташована за адресою: Закарпатська область, Мукачівський район, місто Свалява, вулиця Алексія, 10.

3. На час розгляду та до набрання законної сили рішенням суду у справі №907/490/25 заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАК ЕНЕРДЖІ ГРУП» (місцезнаходження: 89300, Закарпатська область, Мукачівський район, місто Свалява, вулиця Алексія, будинок, 10, ) відчужувати іншим фізичним та юридичним особам належну Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАК ЕНЕРДЖІ ГРУП» (місцезнаходження: 89300, Закарпатська область, Мукачівський район, місто Свалява, вулиця Алексія, будинок, 10, ) кабельну електричну лінію, яка прокладена по земельній ділянці за кадастровим номером: :02:041:0021, площею 0,5528 га, що розташована за адресою: Закарпатська область, Мукачівський район, місто Свалява, вулиця Алексія, 10.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов наступних висновків.

Забезпечення позову - це по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (відповідачів) з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при його виконанні у випадку задоволення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідно до усталених висновків Верховного Суду при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання/невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №910/9498/19, від 17.09.2020 у справі №910/72/20, від 15.01.2021 у справі №914/1939/20, від 16.02.2021 у справі №910/16866/20, від 15.04.2021 у справі №910/16370/20, від 24.06.2022 у справі №904/3783/21, від 26.09.2022 у справі №911/3208/21.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

При цьому важливим є те, що обґрунтування необхідності забезпечення позову покладається саме на позивача та полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу (постанови Верховного Суду від 12.04.2018 у справі № 922/2928/17, від 05.08.2019 у справі № 922/599/19).

З урахуванням вимог, передбачених статтями 73, 74, 76 Господарського процесуального кодексу України, для забезпечення позову необхідною є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Постановляючи ухвалу про заборону відповідачу або третім особам вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти. При цьому в ухвалі про вжиття заходів забезпечення позову має бути мотивований висновок про те, як невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту. Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України викладені у постановах Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19, від 09.06.2021 у справі № 914/2438/20.

Оскільки у цій справі позивач звернувся до суду з вимогою немайнового характеру, то в цьому випадку має досліджуватись така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи взагалі унеможливити виконання рішення суду, та водночас має досліджуватися така підстава вжиття заходу забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, від 25.09.2020 у справі № 925/77/20, від 19.05.2021 у справі № 916/3638/20, від 09.06.2021 у справі № 914/2438/20, від 14.05.2024 у справі № 911/2732/23.

При застосування приписів статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду заяви про забезпечення позову суд виходить з того, що оцінка обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову здійснюється з урахуванням поданих заявником доказів, доводів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову. Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами. Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії. Такі висновки Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22.

Втім, судом встановлено що, позивачем у заяві про забезпечення позову не наведено достатніх обґрунтувань та не надано суду доказів, у розумінні чинного процесуального закону, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Позивачем не надано суду доказів того, що з часу подання ним позовної заяви і до моменту подання заяви про забезпечення позову, відповідачем були вчинені дії, спрямовані на здійснення ним чи іншими фізичними та юридичними особами будь-які додаткові будівельні, монтажні, ремонтні роботи, що додатково порушувало б права та законні інтереси позивача. Також Позивачем не було надано до суду доказів про наміри чи фактичні дії відповідача щодо відчуження іншим фізичним та юридичним особам належної йому кабельної електричної лінії, яка прокладена по земельній ділянці позивача.

Разом з тим, заявлені позивачем заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком припинення чи блокування господарської діяльності суб`єкта господарювання. Оскільки основним видом діяльності відповідача є виробництво електроенергії, заявлені позивачем заходи забезпечення позову потенційно матимуть наслідки припинення його господарської діяльності при забороні останньому експлуатації та подання електричного струму через належну йому кабельну електричну лінію.

Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 01.04.2022 у справі №925/1615/21, зокрема, зазначено таке:

«При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.».

ТОВ «КРОК ВУД» звернулось до суду з позовними вимогами немайнового характеру (зобов`язання відповідача усунути перешкоди у користуванні позивачем земельною ділянкою шляхом демонтажу прокладеної відповідачем кабельної лінії), тому для задоволення заяви позивача про забезпечення позову суд повинен дослідити наявність такої підстави для вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

При цьому, позивач не довів належними та допустимими доказами, як саме невжиття заявлених ним заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у вигляді зобов`язання відповідача усунути перешкоди у користуванні позивачем земельною ділянкою шляхом демонтажу прокладеної відповідачем кабельної лінії, у випадку задоволення позову.

Зазначена вище обставина залишає не доведеними такі критерії оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, як: наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Поряд з цим, обґрунтування позивачем своєї заяви про забезпечення позову фактично зводиться до обґрунтування заявлених ним позовних вимог.

Разом з тим, під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість настання в майбутньому негативних наслідків, без надання відповідного обґрунтування, в тому числі доказів вчинення певних реальних дій, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Фактично, необхідність вжиття заходів забезпечення позову викликана власними припущеннями позивача про наявність обставин, які можуть ускладнити виконання рішення за його позовом чи загрожують його невиконанню зовсім.

Відтак, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів того, що обставини, на які заявник послався у заяві, свідчать про неможливість виконання рішення суду, у випадку його задоволення, в разі невжиття судом заходів забезпечення позову.

Судом враховано, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18).

Крім того, господарським судом вже розглядалась раніше заява позивача про забезпечення позову до подачі позовної заяви, за наслідком розгляду якої судом було відмовлено у задоволенні заяви.

Підставою відмови у задоволенні заяви ТОВ «КРОК ВУД» був та продовжує залишатись факт порушення кримінального провадження №0000437 від 09.04.2025р. за фактом дій за попередньою змовою службових осіб ТОВ «КРОК ВУД» із службовими особами Свалявської міської ради щодо умисного відчуження із володіння Свалявської територіальної громади земельної ділянки з кадастровим номером 212400100:02:041:0021. В рамках даного кримінального провадження на зазначену вище земельну ділянку накладено арешт ухвалою Слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.04.2025р. по справі № 303/2705/25.

На час розгляду заяви в рамках кримінального провадження №0000437 від 09.04.2025р. арешт із земельної ділянки з к.н. 212400100:02:041:0021 не знято. Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 21.07.2025 року у справі №303/2705/25, ухвалу Мукачівського районного суду Закарпатської від 15.04.2025 року скасовано, але клопотання заступника начальника СВ відділення поліції №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області про арешт майна все одно задоволено, частково накладено арешт, шляхом заборони відчуження земельної ділянки із кадастровим номером :02:041:0021, площею 0,5528 га, яка розташована за адресою: м. Свалява, вул. Алексія, 10 Мукачівського району Закарпатської області, яка перебуває у власності ТОВ «Крок Вуд», , з метою забезпечення речового доказу.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З урахуванням наведеного, наведені позивачем вимоги щодо забезпечення позову не можуть вважатися судом співмірними, а відтак, в задоволенні заяви про забезпечення позову позивачу слід відмовити.

Частиною 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136-140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю КРОК ВУД про забезпечення позову від 12.08.2025 (вх. № 02.3.1-05/7131/25) відмовити.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, встановленому розділом IV Господарського процесуального кодексу України до Західного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 28.08.2025 року

Суддя Любомир АНДРЕЙЧУК