ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" серпня 2025 р. Cправа № 902/725/25

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю секретаря судового засідання Литвиненко О.Р.,

прокурора - Суходолі М.В.,

представника позивача 2 - Остачинської І.А.

у відсутності решти учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Керівника Жмеринської окружної прокуратури (вул. Національна, 6А, м. Жмеринка, Вінницька область, 23100) в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України (просп. Берестейський, 10, м. Київ, 01135) та Північного офісу Держаудитслужби (вул. Січових Стрільців, 18, м. Київ, 04053) в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21100)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (вул. Пирогова, буд. 131, м. Вінниця, 21037)

до: Вінницького національного аграрного університету (вул. Сонячна, 3, м. Вінниця, Вінницька область, 21008) в особі Відокремленого структурного підрозділу "Чернятинський фаховий коледж Вінницького національного аграрного університету" (вул. Графа Львова, 28, с. Чернятин, Жмеринський район, Вінницька область, 23124)

про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 212 834,68 грн,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Керівника Жмеринської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України та Північного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" та Вінницького національного аграрного університету в особі Відокремленого структурного підрозділу "Чернятинський фаховий коледж Вінницького національного аграрного університету" про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 212 834,68 грн.

Ухвалою суду від 04.06.2025 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/725/25 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 29.07.2025 о 09:30 год. Зазначеною ухвалою встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій, зокрема, на подання заяв по суті спору.

Таким правом скористалися позивачі, подавши пояснення по суті спору (а.с. 72-96; 97-105, т. 2).

Виконавши завдання підготовчого провадження, позаяк учасникам справи надано достатньо часу для вчинення процесуальних дій, судом закрито таку стадію господарського процесу та призначено справу до розгляду по суті на 26.08.2025 о 10:30 год., про що 29.07.2025 постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.

На визначений час у судове засідання 26.08.2025 з`явилися прокурор та представниця позивача 2, решта повідомлених належним чином учасників справи правом участі у судовому засіданні не скористалися. Поряд з цим 25.08.2025 в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" про проведення судового засідання 26.08.2025 без участі представника відповідача 1. У матеріалах справи також міститься клопотання Міністерства освіти і науки України у про розгляд справи за відсутності представника позивача 1, викладене у поясненні по суті спору.

Прокурор заявлений позов підтримала у повному обсязі з підстав та обставин, викладених у позовній заяві. Представниця Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області позовні вимоги підтримала лише в частині скасування додаткових угод 1, 2, 3, посилаючись на викладене у письмовому поясненні по суті спору (вх. № 01-34/6763/25 від 25.06.2025). Поряд з цим, з урахуванням заперечення прокурора та представниці позивача 2, відхилено як необґрунтоване клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" про зупинення провадження у справі (вх. № 01-34/8927/25 від 25.08.2025), про що постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор зазначає, що за результатами процедури закупівлі між Вінницьким національним аграрним університетом в особі Відокремленого структурного підрозділу "Чернятинський фаховий коледж Вінницького національного аграрного університету" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу №ЖМ-102200 від 17.01.2024 (Договір).

В подальшому між цими ж сторонами укладено ряд додаткових угод до Договору (№1 від 24.06.2024, №2 від 18.08.2024, №3 від 19.08.2024, №5 від 31.12.2024), відповідно до яких збільшено ціну за одиницю товару.

З огляду на викладене, прокурор просить визнати недійсними вказані додаткові угоди (зокрема, додаткову угоду №5 від 31.12.2024 в частині визначення ціни за електроенергію) внаслідок недотримання сторонами вимог чинного законодавства під час її укладення, а також стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" безпідставно сплачені кошти на загальну суму 212 834,68 грн.

У поданому поясненні по суті спору Міністерство освіти і науки України позовні вимоги підтримує. Зокрема, зазначає, що перемога у тендері (закупівля за державні кошти) та укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення більш як на 10 % шляхом так званого "каскадного" укладення додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця, а укладання спірних угод у цьому випадку фактично призвело до нівелювання результатів відкритих торгів.

У поясненні Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області підтримує позовні вимоги Жмеринської окружної прокуратури в частині визнання недійсними додаткових угод №1, №2, №3. З-поміж іншого, вказує, що Коледж документально не обґрунтував підтвердження коливання ціни електричної енергії в період між укладанням Додаткової угоди №1 та Додаткової угоди №2, а також Додаткової угоди №2 та Додаткової угоди №3, що є порушенням вимог пункту 5.6. Розділу 5. "Ціна, порядок обліку та оплати електричної енергії" Договору та підпункту 2 пункту 19 Особливостей.

Відзиву відповідачів на позовну заяву до суду не надійшло.

За приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідачі не скористалися своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

За результатами процедури закупівлі 17.01.2024 Вінницьким національним аграрним університетом в особі Відокремленого структурного підрозділу "Чернятинський фаховий коледж Вінницького національного аграрного університету" (Споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (Постачальник) укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу №ЖМ-102200 (Договір), відповідно до п. 2.1. якого за цим Договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Найменування товару: код ДК 310000-5 - Електрична енергія (Електрична енергія). Кількість товару: 220000 кВт/год. (п. 2.3. Договору).

Згідно із п. 3.4. Договору Постачальник зобов`язується поставити Споживачу електричну енергію в строк до 31.12.2024 року.

Пунктом 5.2. Договору визначено, що загальна вартість обсягу поставки електричної енергії складає 1 425 600 грн, в т.ч. 237 600 грн.

У подальшому між Споживачем та Постачальником укладено ряд додаткових угод до Договору.

Додатковою угодою № 1 від 24.06.2024 підвищено ціну на електричну енергію з 01.06.2024 з 6,48 грн з ПДВ до 7,030666 грн за 1 кВт/год з ПДВ.

Додатковою угодою №2 від 18.08.2024 ціну на електричну енергію з 01.08.2024 визначено в сумі 8,820374 грн за 1 кВт/год з ПДВ.

Додатковою угодою № 3 від 19.08.2024 ціну на електричну енергію з 01.09.2024 збільшено до 9,674183 грн за 1 кВт/год без ПДВ.

Додатковою угодою №4 від 05.12.2024 внесено зміни до пунктів 2.3., 5.2. Договору, зменшено обсяг закупівлі до 158271 кВт/год та загальну вартість обсягу поставки

Додатковою угодою № 5 від 31.12.2024 сторони дійшли згоди продовжити строк дії Договору, достатній для проведення процедури закупівлі на початок 2025 року в обсязі, що не перевищує 20 відсотків від суми визначеної в Договорі. При цьому ціну на електричну енергію визначено в сумі 9,674184 грн за 1 кВт/год без ПДВ (додаткова угода набирає чинності з моменту підписання).

Відповідно до додаткової угоди №6 від 31.01.2025 сторони погодили розірвати Договір №ЖМ-102200 від 17.01.2024.

Прокурор оспорює правомірність укладення додаткових угод до Договору №1 від 24.06.2024, №2 від 18.08.2024, №3 від 19.08.2024, а також додаткову угоду №5 від 31.12.2024 в частині визначення ціни за електроенергію.

Так, підставою для укладення додаткової угоди №1 слугував лист ТОВ "Енера Вінниця" від 11.06.2024 № 1.05-3036 "Щодо збільшення ціни на електричну енергію у травні 2024 року", відповідно до якого Постачальником повідомлено, що в травні відбулося коливання середньозваженої ціни на РДН в торговій зоні ОЕС України за січень 2024 року по відношенню до травня 2024 року в бік збільшення з 3858,57 грн./МВт.год до 4221,92 грн./МВт.год, що становить 9,42 % та підтверджується висновком Вінницької ТПП № В-255 від 10.06.2024. Тому Постачальником запропоновано укласти додаткову угоду в частині збільшення тарифу на постачання електричної енергії з 01.06.2024. У наданому Експертному висновку Вінницької ТПП № В-255 від 10.06.2024 здійснено порівняння середньозваженої ціни на РДН України за травень (в цілому) 2024 року (4221, 92 грн/МВт.год) та за січень (в цілому) 2024 року (3858, 57 грн./МВт.год), відсоток коливання ціни + 9,42 %.

Підставою для укладання додаткової угоди №2 слугував лист ТОВ "Енера Вінниця" від 02.07.2024 № 1.05-3429 "Щодо збільшення ціни на електричну енергію у червні 2024 року", відповідно до якого Постачальником повідомлено, що в червні відбулося коливання середньозваженої ціни на РДН в торговій зоні ОЕС України за червень 2024 року по відношенню до травня 2024 року в бік збільшення з 4221,92 грн./МВт.год до 5403,38 грн./МВт.год, що становить 27,98 % та підтверджується висновком Вінницької ТПП № В-298 від 02.07.2024. Тому Постачальником запропоновано укласти додаткову угоду в частині збільшення тарифу на постачання електричної енергії з 01.08.2024. У наданому Експертному висновку Вінницької ТПП № В-298 від 02.07.2024 здійснено порівняння середньозваженої ціни на РДН України за червень ( в цілому) 2024 року (5403,38 грн/МВт.год) та за травень (в цілому) 2024 року ( 4221,92 грн./МВт.год), відсоток коливання ціни + 27,98 %.

Підставою для укладання додаткової угоди №3 слугував лист ТОВ "Енера Вінниця" від 06.08.2024 № 1.2.05-4111 "Щодо збільшення ціни на електричну енергію у липні 2024 року", відповідно до якого Постачальником повідомлено, що в липні відбулося коливання середньозваженої ціни на РДН в торговій зоні ОЕС України за липень 2024 року по відношенню до червня 2024 року в бік збільшення з 5403,38 грн./МВт.год до 5967,11 грн./МВт.год, що становить 10,43% та підтверджується висновком Вінницької ТПП №В-362 від 05.08.2024. Тому Постачальником запропоновано укласти додаткову угоду в частині збільшення тарифу на постачання електричної енергії з 01.09.2024. У наданому Експертному висновку Вінницької ТПП №В-362 від 05.08.2024 здійснено порівняння середньозваженої ціни на РДН України за липень (в цілому) 2024 року (5967,11 грн/МВт.год) та за червень (в цілому) 2024 року (5403,38 грн/МВт.год), відсоток коливання ціни +10,43%.

Згідно інформації Відокремленого структурного підрозділу "Чернятинський фаховий коледж Вінницького національного аграрного університету" від 03.02.2025 № 53/1 на запит Жмеринської окружної прокуратури від 17.01.2025 за вих. № 52217вих-25 щодо підстав та обставин укладання додаткової угоди № 5 від 31.12.2024 до Договору повідомлено, що зазначену додаткову угоду було укладено на підставі ч.6 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі". Документів щодо підстав та обставин укладання такої додаткової угоди, в тому числі щодо визначення ціни за 1 кВт.год електричної енергії на рівні 9, 674184 грн матеріали справи не містять.

Як стверджує прокурор, внаслідок укладення спірних додаткових угод відбулося підвищення ціни на одиницю товару на 49,29%.

Згідно оформлених сторонами актів прийняття-передавання електричної енергії за Договором №ЖМ-102200 від 17.01.2024 за період січня-грудня 2024 року та січня 2025 року Відокремленим структурним підрозділом "Чернятинський фаховий коледж Вінницького національного аграрного університету" фактично отримано 148 748 кВт.год. електричної енергії. Водночас відповідачем фактично сплачено 1 176 721,84 грн з ПДВ за отриману електричну енергію, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями платіжних інструкцій.

Виходячи з первісної ціни у Договорі № ЖМ-102200 від 17.01.2024 за 1 кВт.год - 6,48 грн з ПДВ, без урахування додаткових угод № 1 від 24.06.2024, № 2 від 18.08.2024, № 3 від 19.08.2024 та № 5 від 31.12.2024 Відокремлений структурний підрозділ "Чернятинський фаховий коледж Вінницького національного аграрного університету" повинен був сплатити ТОВ "Енера Вінниця" за фактично поставлену електроенергію 963 887, 04 грн з ПДВ (148 748 кВт.год х 6,48 грн).

Різниця між сумою коштів, які фактично перераховано ТОВ "Енера Вінниця" за електроенергію по ціні, визначеної з урахуванням додаткових угод № 1 від 24.06.2024, № 2 від 18.08.2024, № 3 від 19.08.2024 та № 5 від 31.12.2024 (в частині збільшення ціни за 1 кВт.год електричної енергії) та сумою за електроенергію по ціні відповідно до Договору № ЖМ-102200 від 17.01.2024 без урахування додаткових угод, становить 212 834, 80 грн з ПДВ (1 176 721,84 грн - 963 887,04 грн).

Отже, відповідачем надмірно сплачено 212 834,8 грн з ПДВ, що і слугувало підставою для звернення прокурора із відповідним позовом до суду.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

У цій справі сторони уклали Договір за результатами процедури відкритих торгів на виконання вимог Закону України "Про публічні закупівлі" (Закон №922-VIII), який установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону № 922-VIII договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 628, статтею 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

За частиною другою статті 189 Господарського кодексу України (ГК України, в редакції чинній на момент укладення Договору) ціна є істотною умовою господарського договору.

Згідно із частиною першою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно із частинами третьою, четвертою статті 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із частинами першою, другою статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки.

Відповідно до частини четвертої статті 41 Закону № 922-VIII умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

За приписами п. 2 ч. 5 статті 41 Закону № 922-VIII істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку, зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

Пунктом 37 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про публічні закупівлі" установлено, що на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених цим Законом, визначаються Кабінетом Міністрів України із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз.

Розділ X доповнено пунктом 37 згідно із Законом № 2526-IX від 16.08.2022 року, який набрав чинності 10.09.2022 року.

Особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 р. № 1178, яка набрала чинності 19.10.2022 року.

Так, з 19.10.2022 на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, замовники, що зобов`язані здійснювати публічні закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до Закону, проводять закупівлі відповідно до Закону з урахуванням Особливостей.

Отже, процедура закупівлі, укладений між сторонами Договір про постачання електричної енергії споживачу №ЖМ-102200 від 17.01.2024 та подальші додаткові угоди, в тому числі спірні додаткові угоди, підпадають під правове регулювання Особливостей.

Відповідно до п. 17 Особливостей (тут і надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) договір про закупівлю за результатами проведеної закупівлі згідно з пунктами 10 і 13 цих особливостей укладається відповідно до Цивільного і Господарського кодексів України з урахуванням положень статті 41 Закону, крім частин третьої - п`ятої, сьомої та восьмої статті 41 Закону, та цих особливостей.

Згідно із п. 18 Особливостей умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами електронного аукціону переможця процедури закупівлі, крім випадків:

- визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті;

- перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі;

- перерахунку ціни та обсягів товарів за результатами електронного аукціону в бік зменшення за умови необхідності приведення обсягів товарів до кратності упаковки.

Пунктом 19 Особливостей визначено, що істотні умови договору про закупівлю (крім договорів про закупівлю товарів, робіт та послуг для/з будівництва, ремонту та інших інженерно-технічних заходів із захисту об`єктів критичної інфраструктури паливно-енергетичного сектору критичної інфраструктури за основними технічними показниками, погодженими Міненерго) не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку, зокрема, погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення (пп. 2).

Отже, обов`язковим аспектом при застосуванні пункту 19 Особливостей при збільшенні ціни за одиницю товару є підтвердження (наявність) факту коливання ціни товару на ринку. При цьому сторони у випадку коливання цін на ринку наділені правом вносити зміни до договору щодо ціни товару декілька разів, але кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові по справі № 922/2321/22 від 24.01.2024 року відступила від висновку Касаційного адміністративного суду, наведеного в постанові від 05.04.2023 року у справі № 420/17618/21 про те, що норми пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII дають можливість сторонам на внесення необмеженої кількості разів (не частіше одного разу на 90 днів, а у випадку закупівлі бензину, дизельного пального, газу та електричної енергії - у будь-який час) змін до договору про закупівлю в частині збільшення ціни за одиницю товару за умови дотримання обмеження щодо збільшення такої ціни до 10 % за кожний раз такого збільшення пропорційно збільшенню ціни відповідного товару на ринку і за умови, що наведена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

За висновком Великої Палати Верховного Суду норми пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII не дозволяють збільшувати ціну товару більш ніж на 10 % від початково встановленої ціни в договорі про закупівлю, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 924/1240/18 з подібних правовідносин вказав, що у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (п. 8.10 постанови).

Суд встановив, що станом на момент підписання Договору сторони погодили всі істотні умови - предмет, ціну та строк виконання зобов`язань за договором відповідно до вимог ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України та Закону України "Про публічні закупівлі".

Необхідність укладення оспорюваних додаткових угод до Договору обґрунтована коливанням ціни на ринку електричної енергії.

Як уже зазначалося, підставами для внесення змін до Договору щодо підвищення ціни за 1 кВт/год електроенергії за спірними додатковими угодами № 1, № 2, № 3 слугували експертні висновки Вінницької ТПП, за якими здійснено порівняння середньозваженої ціни на РДН України:

- за травень (в цілому) 2024 року (4221, 92 грн/МВт.год) та за січень (в цілому) 2024 року (3858, 57 грн./МВт.год), відсоток коливання ціни + 9,42 % (щодо додаткової угоди №1);

- за червень (в цілому) 2024 року (5403, 38 грн/МВт.год) та за травень (в цілому) 2024 року (4221, 92 грн./МВт.год), відсоток коливання ціни + 27,98 % (щодо додаткової угоди №2);

- за липень (в цілому) 2024 року (5967,11 грн/МВт.год) та за червень (в цілому) 2024 року (5403,38 грн/МВт.год), відсоток коливання ціни +10,43% (щодо додаткової угоди №3).

Суд бере до уваги, що у експертних висновках торгово-промислової палати на підтвердження підстав для укладення спірних додаткових угод, інформація про динаміку ціни електричної енергії з прив`язкою до дати укладення Договору, а згодом до дати кожної наступної угоди відсутня, лише зазначено середньозважені ціни за окремі місяці погодженого постачання.

Так, Договір укладено 17.01.2024, а динаміку збільшення ціни визначено лише починаючи з травня 2024 року.

Тобто в даному випадку констатовано ціни на електричну енергію без відображення будь-якого коливання саме в період між укладанням Основного договору (17.01.2024) та Додаткової угоди №1 від 24.06.2024 до Договору.

Отже, такі документи не містять відомостей щодо динаміки ціни на предмет закупівлі, у ньому відсутній аналіз вартості електричної енергії на конкретну дату у порівнянні з попередніми періодами дати укладання договору, чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни електричної енергії на ринку, у зв`язку з чим не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов договору на підставі п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі". Тому необхідність внесення зміни ціни не можна вважати обґрунтованою та такою, що підтверджена документально.

Будь-яке документальне підтвердження для зміни ціни електричної енергії як підстави для укладення Додаткової угоди № 5 від 31.12.2024 матеріали справи не містять, хоча в порівнянні з попередньою додатковою угодою № 3 від 19.08.2024 ціна за одиницю електричної енергії зросла лише на 0,000001 грн (з 9,674183 грн без ПДВ до 9,674184 грн за 1 кВт/год). Водночас необґрунтованим є збільшення ціни електроенергії внаслідок укладених попередніх додаткових угод, оскільки Додаткова угоди № 5 є похідною від попередніх спірних додаткових угод, якими змінено ціну за одиницю електроенергії.

Більше того, як зазначалося вище з урахуванням пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII та висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові по справі № 922/2321/22 від 24.01.2024 загальне збільшення ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі. Водночас внаслідок укладення спірних додаткових угод відбулося збільшення ціни за одиницю товару на 49,29%, що є неправомірним.

Таким чином, при укладенні між позивачем та відповідачем спірних додаткових угод до Договору сторони не дотримались вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та пп.2 п.19 Особливостей, оскільки безпідставно змінили істотні умови договору. При укладенні додаткових угод сторонами Договору належним чином не обґрунтовано та документально не підтверджено коливання ціни електричної енергії в період виконання умов договору та ціна за одиницю товару була збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частини 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визнання правочину недійсним є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Враховуючи те, що додаткові угоди №1 від 24.06.2024; №2 від 18.08.2024; №3 від 19.08.2024 та №5 від 31.12.2024 (в частині визначення ціни за 1 кВт.год електричної енергії у розмірі 9,674184 грн з урахуванням ПДВ) до Договору укладені з порушенням вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та пп.2 п.19 Особливостей, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання вказаних додаткових угод недійсними на підставі ч. 1 ст. 203, ч.1 ст. 215 Цивільного кодексу України та про задоволення позову в цій частині.

Визначаючись щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача 1 безпідставно сплачених коштів внаслідок збільшення ціни за додатковими угодами на загальну суму 212 834,68 грн, суд враховує таке.

Згідно із частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно із пунктом 1 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Враховуючи відповідні приписи законодавства, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення з відповідача 1 всього, що було отримано за додатковими угодами, які було визнані судом недійсними, а при проведенні відповідних розрахунків повинні братися ціни, встановлені сторонами в основному договорі.

Судом встановлено, що розрахунок надмірно сплачених коштів зроблений прокурором на підставі ціни, що була погоджена сторонами в основному договорі та відповідно до кількості спожитої електричної енергії за відповідний період.

Отже, позов в цій частині є обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню в сумі 212 834,68 грн. При цьому такі кошти підлягають стягненню на користь Міністерства освіти і науки України, оскільки Відокремлений структурний підрозділ "Чернятинський фаховий коледж Вінницького національного аграрного університету" діє як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня (отримувач бюджетних коштів) та є замовником товару в обсязі та в межах видатків, визначених Міністерством освіти і науки України (розпорядником бюджетних коштів вищого рівня).

Висновку про наявність підстав для визнання додаткових угод недійсними в результаті необґрунтованого збільшення ціни в період виконання умов договору про публічні закупівлі, та як наслідок - для стягнення безпідставно отриманих за такими додатковими угодами коштів притримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 року у справі № 922/2321/22.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.

За змістом статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, прийняти участь у досліджені доказів, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Як зазначалось вище, суд процесуальним законом позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи із оцінки наявних у справі доказів, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи, приходить до висновку задоволення позову у повному обсязі з вищенаведених мотивів.

Суд також враховує, що прокурором дотримано порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" при зверненні із позовом в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України та Північного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області, а обставини бездіяльності компетентного органу є предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом за конкретних фактичних обставин, про що зазначено у пункті 67 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

В силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, у зв`язку із задоволенням позову повністю витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 15 304,52 грн покладаються на відповідачів порівну.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсними додаткові угоди до Договору про постачання електричної енергії споживачу №ЖМ-102200 від 17.01.2024, укладеного між Вінницьким національним аграрним університетом () в особі Відокремленого структурного підрозділу "Чернятинський фаховий коледж Вінницького національного аграрного університету" () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" ():

- №1 від 24.06.2024;

- №2 від 18.08.2024;

- №3 від 19.08.2024;

- №5 від 31.12.2024 (в частині визначення ціни за 1 кВт.год електричної енергії у розмірі 9,674184 грн з урахуванням ПДВ).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (вул. Пирогова, буд. 131, м. Вінниця, 21037, ) на користь держави в особі Міністерства освіти і науки України (просп. Берестейський, 10, м. Київ, 01135, ) 212 834,8 грн надмірно сплачених коштів.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (вул. Пирогова, буд. 131, м. Вінниця, 21037, ) на користь Вінницької обласної прокуратури (вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21050; ) 7652,26 грн - витрат зі сплати судового збору.

5. Стягнути з Вінницького національного аграрного університету в особі Відокремленого структурного підрозділу "Чернятинський фаховий коледж Вінницького національного аграрного університету" (вул. Графа Львова, 28, с. Чернятин, Жмеринський район, Вінницька область, 23124, ) на користь Вінницької обласної прокуратури (вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21050; ) 7652,26 грн - витрат зі сплати судового збору.

6. Згідно із приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

7. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

8. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи та Вінницькій обласній прокуратурі до Електронних кабінетів ЄСІТС.

Повне рішення складено 05 вересня 2025 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи.