ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення заяви без розгляду

"03" вересня 2025 р.м. Одеса Справа № 906/230/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт» (вх. № 26901/25 від 01.09.2025) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду по справі № 906/230/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Мускатель ЛТД» (вул. Промислова, № 22, м. Житомир, 10025, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт» (вул. Промислова, № 3, с-ще Новорайськ, Бериславський р-н, Херсонська обл., 74360, )

про стягнення 1 287 728,43 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мускатель ЛТД» звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт» про стягнення заборгованості у розмірі 1287728,43 грн., з яких: 1198654,00 грн - основного боргу, 22875,11 грн - інфляційні втрати та 66199,32 грн - пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 1 оренди земельної ділянки від 01.06.2018 в частині повної та своєчасної сплати орендної плати у період з 01.11.2022 по 31.10.2023 та за період 2023-2024 років.

25.03.2025 ухвалою Господарського суду Житомирської області, залишеною без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.05.2025, справу №906/230/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мускатель ЛТД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт» про стягнення 1287728,43 грн передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Одеської області.

20.06.2025 ухвалою Господарського суду Одеської області прийнято справу № 906/230/25 до свого провадження. Постановлено розгляд справи здійснити спочатку за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на "10" липня 2025 року об 11:40 год.

10.07.2025 ухвалою Господарського суду Одеської області відкладено підготовче засідання у справі № 906/230/25 на "29" липня 2025 року о 10:20 год.

29.07.2025 у підготовчому засіданні по справі № 906/230/25 судом постановлено протокольну ухвалу про перерву до "12" серпня 2025 року об 11:20 год.

12.08.2025 у підготовчому засіданні по справі № 906/230/25 судом постановлено протокольну ухвалу про продовження строку підтготовчого провадження на 30 днів за інціативою суду та протокольну ухвалу про перерву до "04" вересня 2025 року о 10:20 год

01.09.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт» до суду, сформована в системі «Електронний суд» 29.08.2025, надійшла заява (вх. № 26901/25), відповідно до якої відповідач просить суд надати представнику можливість прийняти участь в судовому засіданні, яке призначене на 04.09.2025 о 10:20 год у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 197 ГПК України учасник справи, його представник має право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду за умови наявності в суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. Учасник справи, його представник подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 ГПК України Учасник справи, його представник бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», у порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

У разі відсутності в учасника справи, його представника засобів електронної ідентифікації, передбачених абзацом першим цієї частини, ідентифікація такої особи здійснюється відповідно до вимог Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

При цьому, суд наголошує, що судовий захист прав суб`єктів господарювання передбачає їх звернення до відповідного судового органу з метою поновлення чи визнання прав зазначених суб`єктів, якщо ці права порушені, не визнаються чи оспорюються. Втім, таке звернення до суду обумовлене дотриманням вимог процесуального закону, що надає можливість доступу особи до правосуддя та отримання нею судового захисту, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Як зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» (заява № 24402/02), від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України» (заява № 49069/11), право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти.

Відтак, механізм реалізації вищевказаного права, яке закріплене в Основному Законі, включає в себе необхідність дотримання вимог процесуального законодавства при зверненні до суду.

З урахуванням наведеного, суд зауважує, що відповідно до змісту ч. 2 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлений перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, якими можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч.3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 4 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Частиною 1 та 2 ст. 61 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Отже, в господарському судочинстві згідно з вимогами ст. 60 Господарського процесуального кодексу України допустимим доказом повноважень адвоката є виключно довіреність або ордер.

Судом установлено, що заяву від імені ТОВ «ЮТС-Агропродукт» подано представником адвокатом Бутко Д.Г., а до заяви долучено сканкопію ордеру серії АІ №1986796 від 29.08.2025 на надання правничої (правової) допомоги в Господарському суді Одеської області.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Відповідно до пункту 4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України №41 від 12.04.2019 (із змінами до нього), ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Ордер, що видається адвокатом, який здійснює свою діяльність індивідуально, підписується адвокатом (власноручно або електронним підписом) та посвідчується печаткою адвоката (за її наявності) (п. 9 Положення).

Відповідно до пункту 11 Положення, ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Перелік реквізитів, які має містити ордер, передбачено п. 12 Положення, а саме: - серію, порядковий номер ордера; - прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правнича допомога; - посилання на договір про надання правничої допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правничої допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа; - назву органу, у якому надається правнича допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; прізвище, ім`я, по батькові адвоката, який надає правничу допомогу на підставі ордера, номер та дату його свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав (КДКА відповідного регіону, з 01.01.2013 року радою адвокатів відповідного регіону); номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане; ким ордер виданий (назву організаційної форми): адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально (із зазначенням адреси робочого місця); адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (повне найменування адвокатського бюро/адвокатського об`єднання та його місцезнаходження); адресу робочого місця адвоката, якщо вона відрізняється від адреси місцезнаходження адвокатського бюро/адвокатського об`єднання, яке видає ордер; обмеження повноважень, якщо такі передбачені договором про надання правничої допомоги; дату видачі ордера; підпис адвоката (власноручний або електронний) який видав ордер, у разі здійснення ним індивідуальної діяльності (у графі «Адвокат»); підпис адвоката (власноручний або електронний) який надає правничу допомогу, якщо ордер, виданий адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (у графі «Адвокат»); підпис (власноручний або електронний) керівника адвокатського бюро/адвокатського об`єднання, відтиск печатки адвокатського бюро/адвокатського об`єднання (за наявності) у випадку, якщо ордер видається адвокатським бюро/адвокатським об`єднанням.

Відповідно до пункту 3 Положення, в Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України.

Отже, відповідно до наведених вище приписів ч. 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», абз. 1 п. 10, пп. 12.11 п. 12 Положення, ордер обов`язково має містити підпис адвоката, який надає правничу (правову) допомогу на підставі цього ордера.

Суд зазначає, що питання належності підтвердження представництва учасником справи адвокатом шляхом подання до суду копії ордеру через систему «Електронний суд» без графічного проставлення підпису в графі ордеру «Адвокат» було предметом дослідження Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 29 лютого 2024 року у справі № 466/76/22, від 07 грудня 2023 року в справі № 466/862/22, від 09 березня 2023 року в справі № 466/893/23, Верховним Судом у складі Касаційного цивільного суду в ухвалах від 14 березня 2024 року в справі № 127/16340/23, від 18 березня 2024 року в справі № 2-7892/11, від 08 лютого 2024 року в справі № 387/1100/23, від 08 січня 2024 року в справі № 185/10896/22, Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в ухвалах від 21 лютого 2024 року в cправі №917/1136/23, від 29 лютого 2024 року в cправі № 920/657/23, від 18 січня 2024 року в cправі № 910/8419/22 та інших.

У наведених справах Верховний Суд виснував про наявність підстав для повернення апеляційної (касаційної) скарги, до якої адвокатом на підтвердження повноважень було додано копію ордеру на надання правничої допомоги, яка не містила власноручного підпису адвоката, оскільки ним не було дотримано форми документа, що підтверджує його право на здійснення представництва інтересів особи, зокрема його підписання, згідно із Законом № 5076-VI та Положенням.

У постановах від 29 лютого 2024 року у справі № 466/76/22 та від 15 березня 2024 року у справі № 380/16075/22 Верховний Суд зазначив, що доданий адвокатом документ (файл із ордером) не можна вважати ні електронною копією письмового (паперового) ордера (через відсутність власноручного підпису адвоката як обов`язкового реквізиту), ні створеним в електронній формі ордером (не сформований за допомогою засобів ЄСІТС або не підписаний як окремий документ кваліфікованим електронним підписом за допомогою іншого засобу підпису).

Отже, скріплення адвокатом Бутко Д.Г. електронним цифровим підписом додатку до заяви в форматі файлу «pdf» із згенерованим на офіційному веб-сайті НААУ бланком ордера про надання правничої (правової) допомоги, який не містить особистого підпису адвоката, не свідчить про дотримання ним форми документа, що підтверджує його право на здійснення представництва інтересів особи відповідно до Закону № 5076-VI та Положення, а тому доданий адвокатом Бутко Д.Г. ордер не підтверджує його повноважень на здійснення представництва інтересів ТОВ «ЮТС-Агропродукт».

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15 березня 2024 року в справі № 380/16075/22.

Підсумовуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що дану заяву від імені позивача підписано особою, яка не має права її підписувати.

В ч. 4 ст. 170 ГПК України передбачено, що суд встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Суд розглянувши подану заяву встановив, що вона подана без додержання вимог ст. 197 та ч. 2 ст. 170 ГПК України, а тому на підставі ч. 4 ст. 170 ГПК України підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Керуючись ст.ст. 42, 170, 197, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт» (вх. № 26901/25 від 01.09.2025) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду по справі № 906/230/25 повернути без розгляду.

Ухвала набрала законної сили 03.09.2025 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її постановлення.

Суддя О.В. Цісельський