ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"28" серпня 2025 р. Справа № 916/3844/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Гут С.Ф., за участю секретаря судового засідання Шпак І.А., розглянувши матеріали справи № 916/3844/24 за заявою Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ) до боржника товариства з обмеженою відповідальністю „Еріт Сістем (65017, Одеська обл., м. Одеса, вул. Космонавтів, буд. 32; ) про визнання банкрутом

За участю представників:

від кредиторів не з`явились

ліквідатор арбітражний керуючий Дарієнко В.Д.

Головне управління ДПС в Одеській області звернулось до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю „Еріт Сістем, посилаючись на неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошових зобов`язань перед кредитором.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.09.2024, окрім іншого, відкрито провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю „Еріт Сістем, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Дарієнко Віктора Дмитровича.

Після повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю „Еріт Сістем від 25.09.2024 № 74136 заяв про визнання кредиторських вимог до боржника до суду не надходило.

Ухвалою попереднього засідання від 14.11.2024 визначено вимоги кредиторів до боржника, а саме, Головне управління ДПС в Одеській області з вимогами до боржника в сумі 9 854 705,07 грн. та 30 280,00 грн. судового збору.

Постановою господарського суду Одеської області від 20.03.2025 визнано банкрутом товариства з обмеженою відповідальністю „Еріт Сістем, введено ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Дарієнко В.Д.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.05.2025р. визнано вимоги Державної митної служби України в особі Одеської митниці як відокремленого підрозділу до товариства з обмеженою відповідальністю „Еріт Сістем в сумі 2 277 364,09 грн.

14.08.2025р. від арбітражного керуючого Дарієнко В.Д. надійшла заява (вх. №3-718/25) про стягнення основної грошової винагороди арбітражного керуючого із кредиторів пропорційно заявлених вимог.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.08.2025р. задоволено клопотання арбітражного керуючого Дарієнко Віктора Дмитровича (від 14.08.2025р. вх. №3-717/25) про затвердження звіту арбітражного керуючого про нарахування основної грошової винагороди за виконання повноважень у справі №916/3844/24 про банкрутство ТОВ „Еріт Сістем.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши представників сторін судом встановлено наступне:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.09.2024, окрім іншого, відкрито провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю „Еріт Сістем, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Дарієнко Віктора Дмитровича.

Постановою господарського суду Одеської області від 20.03.2025 визнано банкрутом товариства з обмеженою відповідальністю „Еріт Сістем, введено ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Дарієнко В.Д.

Відповідно до вказаної постанови ліквідатором банкрута було складено звіт, згідно якого було здійснено запити щодо розшуку рухомого майна, нерухомого майна та інших активів які можна б було включити до ліквідаційної маси банкрута, на що було надано довідки про відсутність таких активів.

Згідно рішення зборів кредиторів, оформленого протоколом від 13.08.2025р., було поставлено питання на порядок денний, щодо визнання роботи арбітражного керуючого Дарієнко В.Д. задовільною та такою, що направлена на захист інтересів кредиторів та боржника, де кредитори утрималися відносно даного питання.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Абз. 1 ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Згідно абз. 5 ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Відповідно до ч. 6 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором. Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, погашення боргів боржника подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.05.2018 у справі № 29/5005/468/2012 при визначенні розміру оплати послуг арбітражного керуючого під час здійснення ним повноважень у справі про банкрутство має досліджуватись не тільки період здійснення арбітражним керуючим процедури банкрутства, а й які фактичні дії вчинялись арбітражним керуючим протягом відповідної процедури банкрутства, оскільки оплаті підлягає виключно фактично виконана робота (її обсяг), а не період часу, протягом якого тривала означена процедура.

Судом встановлено, що з матеріалів справи та зі змісту звіту за підсумком ліквідаційної процедури та доданих до нього доказів вбачається, що ліквідатор арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. з дня свого призначення: вживав заходів спрямованих на пошук, виявлення і повернення майнових активів (майна та майнових прав) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання та формування ліквідаційної маси, шляхом надсилання запитів до контролюючих/реєструючих установ та отримані відповіді, згідно яких будь-яке майно відсутнє; було проведено інвентаризацію майна, про що складено відповідний акт.

Таким чином, судом встановлено повноту вжитих арбітражним керуючим заходів, визначених КУзПБ для виявлення активів боржника, які врахувавши надані ним докази на підтвердження вчинених заходів у справі банкрутство ТОВ „Еріт Сістем, відсутні у банкрута, за рахунок яких можливо було б погасити кредиторську заборгованість боржника.

За положеннями законодавства про банкрутство збори кредиторів є представницьким органом, однак оцінку діяльності учасників справи, доказам по судовій процедурі банкрутства у будь-якому випадку надає суд, на якого законодавець покладає повноваження щодо затвердження як звіту за наслідками ліквідаційної процедури, так і звіту арбітражного керуючого про нарахування грошової винагороди і здійснення та відшкодування витрат.

КУзПБ не містить заборони винесення на затвердження господарського суду звіту про нарахування грошової винагороди та відшкодування витрат у разі його не схвалення комітетом кредиторів.

Таким чином, відсутність факту схвалення зборами кредиторів звіту ліквідатора щодо затвердження винагороди, не є в даному випадку вирішальним та таким, що має суттєве значення, оскільки розгляд звіту арбітражного керуючого є прерогативою саме господарського суду.

Приймаючи до уваги викладене, суд не приймає до уваги рішення зборів кредиторів, оформлене протоколом від 13.08.2025р.

Щодо стягнення з кредиторів на користь арбітражного керуючого Дарієнко В.Д. грошової винагороди, суд зазначає наступне.

Пункт 14.1.226. ст. 14 Податкового кодексу України визначає: самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб;

Отже, відповідно до приписів Податкового кодексу України поняття незалежна професійна діяльність визначене через термін "самозайнята особа".

Ст. 178 Податкового кодексу України встановлено, що особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов`язані стати на облік в органах державної податкової служби за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи.

Отже, надання послуг арбітражного керуючого, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, відбувається на платній основі.

Згідно з ч.ч. 1, 4, 7 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Безоплатна праця забороняється Конституцією України та прирівнюється до рабства, в контексті приписів ст. 4 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та інших міжнародних актів.

Як вбачається із приписів ст.ст. 12, 30 КУзПБ, надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі. Законодавством не передбачено випадків здійснення арбітражним керуючим своїх повноважень безоплатно.

Суд зазначає, що неприйняття зборами кредиторів (комітетом кредиторів) рішення щодо схвалення або погодження звітів арбітражного керуючого не позбавляє господарський суд права розглянути їх самостійно.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24.07.2018 у справі №5019/2862/11, від 04.06.2019 у справі №Б-24/172-09.

Надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі. Законодавством не передбачено випадків здійснення своїх повноважень арбітражним керуючим безоплатно (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.07.2020 справа №918/454/18).

Крім того, законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг керуючого реалізацією майна в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Відповідно до правової позиції, закріпленої в постанові Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №902/626/20 кредитори як споживачі послуг арбітражного керуючого, які очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що арбітражний керуючий в свою чергу правомірно очікує на отримання передбаченої законом грошової винагороди у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією у конкретній справі, оплата грошової винагороди у випадку неможливості здійснення її оплати з інших джерел має покладатися на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.

Той факт, що не сформовано ліквідаційну масу, а також, що кредиторами не створено відповідного грошового фонду, право на утворення якого передбачено попередніми законодавчими актами, що регулювали процедуру ліквідації банкрута, так і чинним Кодексом України з процедур банкрутства, не звільняє кредиторів від обов`язку платити арбітражному керуючому за виконання роботи (позиція Верховного Суду у справі №918/454/18 від 16.07.2020).

З огляду на викладене вище, відмінність боржників, яка виражається у різному статусі юридичних та фізичних осіб і застосування до них різних процедур, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства, жодним чином не може нівелювати право арбітражного керуючого на отримання передбаченої законом винагороди та на відшкодування його витрат, що й підкреслено у правових висновках Верховного Суду викладених в постановах від 24.04.2018 у справі №910/2923115-г, від 01.08.2018 у справі №912/1783/16, від 16.04.2019 у справі №914/2458/16, від 30.01.2019 у справі №910/32824/15.

Враховуючи вищевикладене суд вважає заяву арбітражного керуючого Дарієнко Віктора Дмитровича (від 14.08.2025р. вх. №3-718/25) про стягнення основної грошової винагороди арбітражного керуючого із кредиторів пропорційно заявлених вимог такою, що відповідає вимогам Кодексу України з процедур банкрутства, а отже підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 1 ст. 12, ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву арбітражного керуючого Дарієнко Віктора Дмитровича (від 14.08.2025р. вх. №3-718/25) про стягнення основної грошової винагороди арбітражного керуючого із кредиторів пропорційно заявлених вимог - задовольнити.

2. Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ) на користь арбітражного керуючого Дарієнко Віктора Дмитровича ( 65001, м. Одеса, вул. Садова, 18, оф.5, код РНОКПП НОМЕР_1 ) грошову винагороду у сумі 150 133 (сто п`ятдесят тисяч сто тридцять три гривні) 11 коп., за виконання повноважень у справі №916/3844/24 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю „Еріт Сістем.

3. Стягнути з Одеської митниці (65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21 А; ) на користь арбітражного керуючого Дарієнко Віктора Дмитровича ( 65001, м. Одеса, вул. Садова, 18, оф.5, код РНОКПП НОМЕР_1 ) грошову винагороду у сумі 34 305 (тридцять чотири тисячі триста п`ять гривень) 60 коп., за виконання повноважень у справі №916/3844/24 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю „Еріт Сістем.

4. Видати накази.

Ухвала набирає законної сили в порядку ч.4 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у відповідності до ст.ст. 254, 255 ГПК України .

Повний текст ухвали складено 02 вересня 2025 р.

Суддя С.Ф. Гут