ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.09.2025м. СумиСправа № 920/1061/23(920/1064/25)
Господарський суд Сумської області у складі судді Джепи Ю.А., розглянувши заяву Малого приватного підприємства «Науково-виробничий центр «Сільвер» про відвід судді у справі № 920/1061/23(920/1064/25)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Шосткинське підприємство Харківенергоремонт (41100, Сумська область, м. Шостка, вул. Каденюка Леоніда,1, код 34113412)

до відповідача: Малого приватного підприємства Науково-виробничий центр Сільвер (41100, Сумська область, м. Шостка, вул. Баумана, 6А; )

про стягнення 217 416, 80 грн

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Шосткинське підприємство Харківенергоремонт звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача 217416,80 грн заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.02.2024 по 31.05.2025, з яких: 202836,61 грн основний борг, 12563,65 грн інфляційні втрати, 2016,54 грн 3% річних, а також судовий збір в сумі 2609,00 грн.

Ухвалою від 30.07.2025 суд постановив: прийняти позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Шосткинське підприємство Харківенергоремонт до розгляду у відокремленому провадженні в межах провадження у справі №920/1061/23 банкрутство ТОВ Шосткинське підприємство Харківенергоремонт та відкрити провадження у справі; справа № 920/1061/23(920/1064/25) підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 15.08.2025 суд постановив: відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів; відмовити у задоволенні клопотань представника відповідача про залучення до справи третіх осіб; відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

22.08.2025 до суду надійшла заява Малого приватного підприємства «Науково-виробничий центр «Сільвер» про відвід судді Яковенка В.В. від участі у розгляді справи.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 02.19.2025 (суддя Яковенко В.В.) постановлено заявлений Малим підприємством «Науково-виробничий центр «Сільвер» відвід судді Яковенка В.В. у справі № 920/1061/23(920/1064/25) визнати необґрунтованим; заяву про відвід судді Яковенка В.В. передати на автоматичний розподіл для визначення судді в порядку ст. 32 ГПК України з розгляду відповідних заяв.

Відповідно до статті 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2025, матеріали справи №920/1061/23(920/1064/25) для розгляду вищевказаної заяви про відвід судді Яковенка В.В. передані на розгляд судді Джепи Ю.А.

Суд, розглянувши вищезазначену заяву про відвід, зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 Господарського процесуального кодексу України (частина друга статті 35 ГПК України).

За приписами частини четвертої статті 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Представник Малого приватного підприємства Науково-виробничий центр Сільвер вказує, що суддя Яковенко В.В., діючи упереджено в інтересах позивача, безпідставно відмовив у задоволенні клопотань, заявлених відповідачем, надавши перевагу ТОВ «ШП «Харківенергоремонт», яке не надало суду необхідних доказів. На думку заявника, вищенаведені процесуальні дії судді Яковенка В.В., а також ухвалення рішень на користь ТОВ «ШП «Харківенергоремонт», викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

За приписами ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006р. №2006/23 від 19.05.2006р., суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою.

Відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

За змістом п. 60, п. 61 Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухваленої Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 р. на 1098 засіданні заступників міністрів, під час розгляду всіх справ судді повинні діяти незалежно та неупереджено, забезпечувати сторонам можливість бути об`єктивно вислуханими, пояснювати за потреби процедурні питання. Судді мають приймати рішення у справах, які передані їм на розгляд.

Вони можуть відмовитися від справи або її розгляду лише якщо для цього є поважні причини.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого обвинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 49 рішення у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

При оцінці об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності.

Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною.

Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).

Отже, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від даної справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Тобто, підстави для задоволення заяви про відвід судді у кожній конкретній справі з огляду на його неупередженість або необ`єктивність, мають бути встановлені саме щодо конкретної справи або щодо учасників такої справи.

Дослідивши викладені в заяві про відвід доводи представника відповідача, суд встановив, що такі доводи побудовані на суб`єктивній оцінці, фактично зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями суду, однак, вищезазначені підстави для відводу, на які посилається заявник, не передбачені статтями 35, 36 ГПК України.

При цьому імперативною нормою (ч.4 ст.35 ГПК України) встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для відводу судді, а відтак відмовляє в задоволенні заяви Малого приватного підприємства «Науково-виробничий центр «Сільвер» про відвід судді Яковенка В.В. у справі №920/1061/23(920/1064/25).

Керуючись статтями 35, 38, 39, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Малого приватного підприємства «Науково-виробничий центр «Сільвер» про відвід судді Яковенка В.В. у справі №920/1061/23(920/1064/25).

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 04.09.2025 та оскарженню не підлягає.

3. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Суддя Ю.А. Джепа