ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
29 серпня 2025 року Справа № 924/282/25
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді Гудак А.В.
судді Олексюк Г.Є.
судді Мельника О.В.
без повідомлення учасників справи
розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІСОК-РЕСУРС» адвоката Керницької О.В. про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №924/282/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІСОК-РЕСУРС"
до Нетішинської міської ради
про встановлення земельного сервітуту
Товариство з обмеженою відповідальністю "ПІСОК-РЕСУРС" звернулося до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Нетішинської міської ради про встановлення земельного сервітуту.
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 14.05.2025 у справі №924/282/25 позов задоволено. Встановлено з моменту набрання рішенням суду законної сили на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІСОК-РЕСУРС" строковий оплатний земельний сервітут на частині земельної ділянки площею (площа сервітуту) 21,2580 га (кадастровий номер: :03:002:1254; категорія земель - землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення; вид цільового призначення - 11.01 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами; загальна площа: 21,2590 га; місце розташування: за межами населеного пункту міста Нетішин, на території Нетішинської міської територіальної громади, Шепетівського району, Хмельницької області (30100, м. Нетішин, Шепетівського р-ну, Хмельницької обл., вул. Шевченка, буд. 1, )), який включає в себе право на користування земельною ділянкою для геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промислова розробка родовищ), в межах визначених технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право сервітуту, виготовленої ФОП Чубок П.К. (межі сервітуту), на строк дії Спеціального дозволу на користування надрами №5624 від 20.02.2024р. із автоматичним продовженням строку дії сервітуту в разі продовження строку дії відповідного спеціального дозволу на користування надрами (строк дії сервітуту), з щорічною платою за встановлення права сервітутного користування частиною земельної ділянки, на яку розповсюджується право земельного сервітуту, прийнятою у розмірі 12 000,00 грн. (дванадцять тисяч гривень 00 коп.) за 1 га на рік, яка сплачується Сервітуарієм щорічно протягом відповідного календарного року за відповідний календарний рік, починаючи від дати державної реєстрації права Сервітуту. Встановлено з моменту набрання рішенням суду законної сили на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІСОК-РЕСУРС" (30100, м.Нетішин, Шепетівського р-ну, Хмельницької обл., проспект Незалежності, буд. 12А, ) строковий оплатний земельний сервітут на частині земельної ділянки площею (площа сервітуту) 13,1069 га (кадастровий номер: :03:002:1255; категорія земель - землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення; вид цільового призначення - 11.01 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами; загальна площа: 13,1079 га; місце розташування: за межами населеного пункту міста Нетішин, на території Нетішинської міської територіальної громади, Шепетівського району, Хмельницької області (30100, м. Нетішин, Шепетівського р-ну, Хмельницької обл., вул.Шевченка, буд. 1, )), який включає в себе право на користування земельною ділянкою для геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промислова розробка родовищ), в межах визначених технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право сервітуту, виготовленої ФОП Чубок П.К. (межі сервітуту), на строк дії Спеціального дозволу на користування надрами № 5637 від 22.03.2024р. із автоматичним продовженням строку дії сервітуту в разі продовження строку дії відповідного спеціального дозволу на користування надрами (строк дії сервітуту), з щорічною платою за встановлення права сервітутного користування частиною земельної ділянки, на яку розповсюджується право земельного сервітуту, прийнятою у розмірі 12 000,00 грн за 1 га на рік, яка сплачується Сервітуарієм щорічно протягом відповідного календарного року за відповідний календарний рік, починаючи від дати державної реєстрації права Сервітуту. Встановлено з моменту набрання рішенням суду законної сили на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІСОК-РЕСУРС" (30100, м. Нетішин, Шепетівського р-ну, Хмельницької обл., проспект Незалежності, буд. 12А, ) строковий оплатний земельний сервітут на частині земельної ділянки площею (площа сервітуту) 24,9990 га (кадастровий номер: :03:002:1256; категорія земель - землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення; вид цільового призначення - 11.01 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами; загальна площа: 25,0000 га; місце розташування: за межами населеного пункту міста Нетішин, на території Нетішинської міської територіальної громади, Шепетівського району, Хмельницької області, який включає в себе право на користування земельною ділянкою для геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промислова розробка родовищ), в межах визначених технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право сервітуту, виготовленої ФОП Чубок П.К. (межі сервітуту), на строк дії Спеціального дозволу на користування надрами №5666 від 20.05.2024 із автоматичним продовженням строку дії сервітуту в разі продовження строку дії відповідного спеціального дозволу на користування надрами (строк дії сервітуту), з щорічною платою за встановлення права сервітутного користування частиною земельної ділянки, на яку розповсюджується право земельного сервітуту, прийнятою у розмірі 12 000,00 грн за 1 га на рік, яка сплачується Сервітуарієм щорічно протягом відповідного календарного року за відповідний календарний рік, починаючи від дати державної реєстрації права Сервітуту.

Стягнуто з Нетішинської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІСОК-РЕСУРС" 7 267,20 грн витрат по оплаті судового збору.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням Нетішинська міська рада звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Хмельницької області від 14 травня 2025 року у справі № 924/282/25 скасувати. Прийняти нове рішення по справі, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ «ПІСОК-РЕСУРС» до Нетішинської міської ради, про встановлення земельного сервітуту, відмовити у повному обсязі.

13 серпня 2025 року представником ТОВ "ПІСОК-РЕСУРС" подано відзив на апеляційну скаргу, в якій просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.05.2025 у справі №924/282/25 залишити в силі. У відзиві, представником позивача зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, становить 50 000,00 грн витрати на правову допомогу адвоката. Поряд з цим, представником позивача заявлено, що докази про судові витрати, які сторона має сплатити у зв`язку з розглядом справи будуть надані суду впродовж п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.08.2025 апеляційну скаргу Нетішинської міської ради залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.05.2025 у справі №924/282/25 без змін.

22 серпня 2025 року представником Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІСОК-РЕСУРС» адвокатом Керницької О.В. через систему «Електронний суд» подано заяву про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №924/282/25, в якій просить суд стягнути з Нетішинської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІСОК-РЕСУРС" витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 50 000,00 грн. До вказаної заяви додано: акт від 21.08.2025 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання правничої допомоги №72 від 06.03.2025 вартістю 50 000,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, серед іншого, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 26.08.2025 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІСОК-РЕСУРС» адвокатом Керницької О.В. про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №924/282/25 призначено до провадження Північно-західного апеляційного господарського суду. Постановлено розгляд заяви Керницької О.В. про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №924/282/25 здійснювати без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІСОК-РЕСУРС» адвокатом Керницької О.В. про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №924/282/25, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для її часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, серед іншого, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно зі ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Разом з тим, чинне процесуальне законодавство також визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частини третьої статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За частиною першою статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини 5 статті 129 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).

Тобто критерії, визначені частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини 4 статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Беручи до уваги те, що висновки "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання" не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи", суд вважає, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання відповідачів про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.

Подібна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 23.11.2021 у справі №908/3182/20, від 30.11.2020 у справі №922/2869/19.

Як вбачається з матеріалів справи, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІСОК-РЕСУРС» адвокат Керницька О.В. на підтвердження понесених витрат на послуги адвоката в суді апеляційної інстанції надала акт від 21.08.2025 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання правничої допомоги №72 від 06.03.2025 вартістю 50 000,00 грн.

Поряд з цим, в матеріалах справи також наявні: договір №72 про надання правничої допомоги від 06.03.2025; додаток №2 до договору №72 про надання правничої допомоги від 06.03.2025, ордер ВХ№1091397 від 06.03.2025 на надання правничої допомоги ТОВ «ПІСОК-РЕСУРС» виданий адвокату Керницькій О.В. на підставі договору №72 про надання правничої допомоги від 06.03.2025.

Так, відповідно до п.1.1. договору №72 про надання правничої допомоги від 06.03.2025 укладеного між Адвокатським об`єднанням «Юридична компанія «Керницька та партнери» в особі керуючого партнера Керницької О.П. (адвокатське об`єднання) та ТОВ «ПІСОК-РЕСУРС» (клієнт), адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання усіма законними методами та способами надавати необхідну правничу допомогу клієнту у всіх справах, шо пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням його порушених, оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів, а клієнт зобов`язується оплатити послуги адвокатського об`єднання (гонорар) та компенсувати фактичні витрати на надання правничої допомоги в обсязі та на ) мовах. визначених цим Договором.

Згідно п.1.2. договору, адвокатське об`єднання надає правничу допомогу клієнту у вигляді: падання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу його діяльності в будь-якому статусі; складання документів правового характер) (заяв, листів, скарг, претензій та інших); представництва інтересів клієнта в усіх без обмежень та винятків органах державної влади, органах місцевого самоврядування, в правоохоронних та контролюючих органах, органах податкової(фіскальної) служби, органах виконавчої служби, органах казначейства, сервісних центрах МВС, ЦНАПі, антимонопольному комітеті, митних органах, у банках та інших фінансових установах, перед нотаріусами, на підприємствах, в установах (у тому числі архівних, медичних), організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях та організаціях, перед фізичними особами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить чи може належати вирішення відповідних питань в Україні та за її межами; представництва інтересів клієнта у всіх судових органах; захисту прав, свобод і законних інтересів Клієнта у кримінальному провадженні (у будь-якому процесуальному статусі Клієнта), а також під час розгляду справи про адміністративне правопорушення: представництва інтересів клієнта в іноземних, міжнародних судових органах та інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Пунктами 3.1.-3.8. договору сторони узгодили, що гонорар - винагорода адвокатського об`єднання за здійснення захисту, представництва інтересів Клієнта га надання йому інших видів правничої допомоги за договором. На визначення розміру гонорару адвокатського об єднання впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правничих послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Винагорода адвокатського об`єднання за надання правничої допомоги (гонорар) обчислюється виходячи з витрачених і один роботи адвокатського об`єднання (погодинна оплата) або визначається у фіксованому розмірі. Вартість однієї години роботи/фіксований розмір гонорару Адвокатського об`єднання встановлюється сторонами у додатку до цього договору. У будь-якому випадку гонорар адвокатського об`єднання не може бути меншим фіксованого розміру гонорару, який встановлюється сторонами у додатку до цього договору. У разі, якщо після розрахунку гонорару відповідно до п. 3.2 цього договору (за погодинною оплатою), розмір гонорару був більшим, ніж фіксований розмір гонорару, встановлений сторонами у відповідному додатку, оплаті підлягає гонорар, який розрахований відповідно до п. 3.2 цього договору. Вартість однієї години роботи адвокатського об`єднання та фіксований розмір гонорару можуть бути змінені за домовленістю сторін, що оформляється відповідною додатковою угодою. Факт надання адвокатським об`єднанням правничої допомоги Клієнту підтверджується актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), у якому має міститись опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та здійснених ним витрат. У відповідному акті також може міститись посилання на конкретну судову справу (номер справи, назва суду). в межах якої адвокатським об`єднанням надавалася правнича допомога клієнту. Клієнт сплачує гонорар протягом 10-ти календарних днів з моменту підписання сторонами відповідного акта приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг). За домовленістю сторін гонорар може сплачуватися в інші строки (в тому числі в момент підписання цього договору). Гонорар сплачується будь-яким не забороненим законодавством способом. На підтвердження сплати суми гонорару готівкою Адвокатське об`єднання видає Клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. Даний договір підписаний сторонами та скріплений печатками.

Згідно додатку №2 до договору №72 про надання правничої допомоги від 06.03.2025, сторони домовились зокрема, що вартість 1 (однієї) години роботи Адвокатського об`єднання відповідно до п. 3.2 Договору про надання правничої допомоги встановлено в розмірі 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 коп.) - за представництво інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції та надання іншої правничої допомоги, пов`язаної зі справою, в суді апеляційної інстанції, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, підготовку процесуальних документів та заяв по суті справи тощо. Гонорар Адвокатського об`єднання відповідно до п.3.3 Договору про надання правничої допомоги у межах представництва інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції в межах судової справи за апеляційною скаргою Нетішинської міської ради на рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.05.2025 у справі №924/282/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пісок-Ресурс" до Нетішинської міської ради про встановлення земельного сервітуту' не може бути меншим фіксованого розміру гонорару, який становить 50 000 грн. Даний додаток підписаний сторонами та скріплений печатками.

21 серпня 2025 року між Адвокатським об`єднанням «Юридична компанія «Керницька та партнери» в особі керуючого партнера Керницької О.П. та ТОВ «ПІСОК-РЕСУРС» складений та підписаний акт від 21.08.2025 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання правничої допомоги №72 від 06.03.2025 згідно якого за період з 13.08.2025 по 21.08.2025 на підставі Договору про надання правової допомоги, укладеного між Сторонами, у межах представництва інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції в межах судової справи №924/282/25 адвокатом були надані такі послуги (виконані роботи): підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу Нетішинської міської ради на рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.05.2025 у справі №924/282/25, а також аналіз судової практики Верховного суду, що регулює аналогічні до спірних відносини, Участь у судовому засіданні 20.08.2025 з часом витраченим 10 год. та вартістю виконаних робіт 50 000,00 грн. Загальна вартість виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом при обрахунку за погодинною оплатою складає 50 000,00 грн. Враховуючи пункти 3.3, 3.4 договору про надання правової допомоги, укладеного між сторонами, та пункт 2 додатку до договору, винагорода адвоката (гонорар) за надання правової допомоги клієнту у визначений період складає 50 000,00 грн. Сторони погоджують, що розмір винагороди адвоката (гонорару) за надання правової допомоги клієнту співмірний зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих виконаних адвокатом робіт та наданих послуг; ціною позову та значенням справи для клієнта, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію клієнта та публічним інтересом до справи. Гонорар у розмірі, встановленому у п. З цього акта, в обов`язковому порядку сплачується клієнтом протягом 30-ти банківських днів з моменту підписання сторонами цього акта. Сторони визнають, що правнича допомога за договором про надання правової допомоги, укладеним між сторонами, надана адвокатом у повному обсязі та відповідає домовленості сторін. Сторони підтверджують, що не мають і не матимуть в майбутньому будь-яких претензій одна до одної щодо якості, об`єму, строкам та вартості наданих послуг (виконаних робіт).

До заяви представник позивача не надала доказів фактичної сплати за надану правничу допомогу. Разом із тим, відповідно до усталеної практики вирішення господарських спорів, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (висновок Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладений в абз. 3 п. 6.5. постанови від 03.10.2019 по справі №922/445/19).

Таким чином, вищевказані подані докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у сукупності відповідають вимогам статей 73, 75 - 78 ГПК України та є належними доказами (належно оформлені) того, що позивачу надано професійну правничу допомогу у даній справі у суді апеляційної інстанції Адвокатським об`єднанням «Юридична компанія «Керницька та партнери» в особі керуючого партнера Керницької О.П., згідно договору про надання правничої допомоги №72 від 06.03.2025, що в силу ст. 126 ГПК України свідчить про обґрунтованість поданої заяви та необхідність відшкодування позивачу понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар. Так, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах: фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення. Так, при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п.28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; п.19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписамист.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (правова позиція Верховного Суду, викладена в постановах від 13.08.2019 у справі №908/1654/18, від 12.09.2019 у справі №910/9784/18 та від 19.11.2019 у справі №5023/5587/12).

У постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому уст.627 ЦК України.

У постанові від 20.11.2020 Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі №910/13071/19 звернуто увагу на те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч.4 ст.126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу "pacta sunt servanda" та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості.

Отже, у даній справі вартість правових послуг, що надаються замовнику встановлена сторонами договору у фіксованому розмірі, який не залежить від обсягу послуг та витраченого представником позивача часу, а отже, розмір витрат є визначеним, та становить 50 000,00 грн.

Разом з тим, проаналізувавши надані позивачем в обґрунтування розміру адвокатських витрат документи, здійснивши аналіз доводів позивача, а також співмірності заявленого останнім розміру витрат на правничу допомогу із складністю справи та виконаним адвокатом обсягом робіт (наданих послуг на суму 50 000,00 грн), керуючись в тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи (пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц), колегія суддів дійшла висновку, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

Так, вивчивши надані представником позивача в обґрунтування адвокатських витрат документи, колегія суддів бере до уваги незмінність позиції адвоката у суді першої та апеляційної інстанцій, а також відсутність необхідності вивчати додаткові джерела права, законодавства, що регулює спір у даній справі, враховуючи, що представник позивача - адвокат Керницька О.В. забезпечувала правовий (правничий) супровід даної справи ще в суді першої інстанції, а тому обізнана в усіх обставинах та доказах справи, що свідчить про те, що правова позиція позивача була сформована ще до апеляційного розгляду справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що правова позиція позивача по суті спору, що викладена у відзиві на апеляційну скаргу, відображає ту ж позицію, яка дотримувалась у суді першої інстанції, а матеріали справи не містять доказів додаткового комплексного та всестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин на стадії апеляційного перегляду. Дана справа була розглянута на підставі наданих сторонами документів та не потребувала додаткових заходів зі збирання доказів, допиту свідків тощо. Будь-яких нових доказів під час розгляду апеляційної скарги відповідача сторонами подано не було, нових фактів, обставин справи не встановлювалося.

З огляду на встановлені судом обставини у системному взаємозв`язку з правовими приписами Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", оцінивши подані заявником (позивачем) докази у підтвердження понесених ним витрат, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності, зважаючи на те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним із складністю справи з огляду на те, що дана справа не потребувала значної інтелектуальної підтримки зі сторони адвоката зважаючи на її професійний рівень, беручи до уваги обсяг наданих адвокатських послуг та відсутність значного обсягу юридичної та технічної роботи, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, судова колегія керуючись принципами справедливості, верховенства права, критеріями реальності адвокатських витрат в контексті їхньої дійсності та необхідності, обгрунтованості та пропорційності, дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІСОК-РЕСУРС» адвоката Керницької О.В. про стягнення витрат на правничу допомогу та стягнення з відповідача на користь позивача 25 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

У відшкодуванні понесених Товариством з обмеженою відповідальністю "ПІСОК-РЕСУРС" на професійну правничу допомогу витрат в розмірі 25 000,00 грн слід відмовити.

Поряд з цим, в контексті викладеного, судова колегія відзначає, що Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 126 ГПК можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам, в іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду при розгляді справи №910/13071/19.

Разом з тим, при вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції колегією суддів у даній справі були враховані висновки, викладені саме у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20, згідно з яким для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Суд апеляційної інстанції дійшовши висновку про часткове задоволення представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІСОК-РЕСУРС» адвоката Керницької О.В. про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №924/282/25 встановив, що заявлені до стягнення витрати на правничу допомогу є неспіврозмірними з критеріями розумності і обґрунтованості таких витрат, та скористався, з посиланням на частину п`яту статті 129 ГПК України, правом суду не присуджувати (не розподіляти) стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, врахувавши при цьому недоведення доказами їх фактичності, неминучості, необхідності саме в тому розмірі, який позивач та адвокат обумовили.

Разом з тим, колегія суддів зазначає про відсутність втручання суду в договірні відносини між позивачем та адвокатом за укладеним договором про надання правничої допомоги, позаяк обов`язок виконання прав і обов`язків за цим договором не змінюється і не припиняється у зв`язку з покладенням судом судових витрат на правничу допомогу на відповідача не в повній сумі, про яку домовились позивач та адвокат (постанови Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №910/20792/20, від 14.06.2022 у справі №904/4876/21, від 22.06.2022 у справі №904/7334/21, від 30.05.2022 у справі №904/7347/21).

Керуючись статтями 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІСОК-РЕСУРС» адвоката Керницької О.В. про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №924/282/25 задовольнити частково.

2. Стягнути з Нетішинської міської ради (30100, м. Нетішин, Шепетівського р-ну, Хмельницької обл., вул. Шевченка, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІСОК-РЕСУРС" (30100, м. Нетішин, Шепетівського р-ну, Хмельницької обл., проспект Незалежності, буд. 12А, ) 25 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Відмовити у відшкодуванні понесених Товариством з обмеженою відповідальністю "ПІСОК-РЕСУРС " на професійну правничу допомогу витрат в розмірі 25 000,00 грн.

3. Доручити Господарському суду Хмельницької області видати наказ на виконання додаткової постанови.

4. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "29" серпня 2025 р.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Мельник О.В.