ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" вересня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/2023/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу №916/2023/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Саус Ессет Менеджмент (01103, м. Київ, вул. Михайла Бойчука, буд. 1/2, )

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Мартенчука Артема Володимировича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про стягнення 100922,83 грн., -

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю Саус Ессет Менеджмент звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Мартенчука Артема Володимировича про стягнення 100922,83 грн., з яких: 53225,81 грн. заборгованості зі сплати орендної плати, 10322,58 грн. неустойки, 26612,91 грн. штрафу, 6936,68 грн. пені, 711,33 грн. 3% річних та 3113,52 грн. інфляційних втрат за договором оренди нерухомого майна №01-0110-2024.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Саус Ессет Менеджмент обґрунтовані неналежним виконанням Фізичною особою-підприємцем Мартенчуком Артемом Володимировичем взятих на себе зобов`язань за договором оренди нерухомого майна (приміщення/частини приміщення) №01-0110-2024 від 01.10.2024.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/2023/25; визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; роз`яснено сторонам про можливість подання відповідно до ч.7 ст. 252 ГПК України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін; встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи; запропоновано відповідачу надати до суду відзив на позовну заяву з доказами направлення позивачу - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та заперечення на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 26.05.2025 було направлено відповідачу засобами поштового зв`язку на адресу відповідача, що значиться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується поштовим повідомленням з довідкою Укрпошти адресат відсутній за вказаною адресою. Окрім того, ухвала суду від 26.05.2025 була надіслана відповідачу на наявну в матеріалах справи електронну адресу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Також судом було розміщено оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Відповідно до п.4 ч.6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відтак, господарський суд констатує, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи господарським судом. За таких обставин судом забезпечено відповідачу можливість на вчинення дій, подання позицій по суті справи під час розгляду справи судом, оскільки судом належним чином повідомлено відповідача про розгляд справи і в такий спосіб забезпечено відповідачу належні процесуальні гарантії для можливості вчинення відповідачем процесуальних дій. Натомість відповідач відзив на позов і жодних доказів суду не надав, про розгляд справи повідомлений належним чином, відтак у відповідності до ч.9 ст. 165 ГПК України суд дійшов до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 14 липня 2025 року №478/2025 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 07 серпня 2025 року строком на 90 діб.

Справа №916/2023/25 розглядається судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України.

Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з воєнним станом, про намір вчинити такі дії до суду від сторін не надійшло.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надійшов, з огляду на що суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами в порядку ч.9 ст. 165 ГПК України.

У відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

01.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю Саус Ессет Менеджмент (орендодавець, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Мартенчуком Артемом Володимировичем (орендар, відповідач) був укладений договір оренди нерухомого майна (приміщення/частини приміщення) №01-0110-2024.

Відповідно до п.1.1 договору за цим договором орендодавець зобов`язується передати орендареві в строкове платне користування нерухоме майно, а саме: частину нежитлових приміщень (приміщення) площею 46,10 кв.м, які знаходяться за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н., с. Фонтанка, вул. Чехова, буд. 1/1 (надалі разом іменується об`єкт оренди), а орендар зобов`язується прийняти об`єкт оренди, своєчасно сплачувати орендну плату та після припинення цього договору повернути об`єкт оренди орендодавцеві відповідно до умов цього договору.

Згідно з п.3.1 договору приймання-передача об`єкта оренди здійснюється сторонами або їх уповноваженими представниками протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати підписання сторонами договору, при цьому умовою для передачі орендодавцем об`єкта оренди орендареві та підписання відповідного акту приймання-передачі є зарахування сум коштів, передбачених п.п. 4.5-4.6 цього договору, на поточний рахунок орендодавця.

За п.п. 4.1, 4.4, 4.5, 4.7 договору загальний розмір орендної плати за об`єкт оренди за один місяць оренди становить 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп. без ПДВ; нарахування орендної плати починається з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкту оренди; протягом одного робочого дня з дня укладення цього договору орендар зобов`язується авансом сплатити орендну плату за перший місяць оренди, при цьому, якщо початок оренди припадає не на перший день календарного місяця, частина орендної плати, разом з усіма іншими платежами, за такий календарний місяць, має бути пропорційно перерахована на основі кількості днів у такому місяці; в подальшому сплата орендної плати здійснюється орендарем щомісячно авансом до 5-го числа кожного поточного місяця включно.

Відповідно до п.4.12 договору при достроковому розірванні або закінченні строку дії цього договору орендна плата та плата за комунальні та інші платежі сплачуються орендарем по день фактичної здачі об`єкта оренди орендодавцю за актом приймання-передачі.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що орендар зобов`язаний, зокрема, своєчасно здійснювати всі розрахунки по оренді, а також сплачувати комунальні та інші платежі.

За п.п. 7.1, 7.4 договору після припинення дії цього договору орендар має передати об`єкт оренди орендодавцю у такому самому стані, в якому він перебував на дату початку оренди відповідно до акту прийому-передачі, з урахуванням нормального зносу у прийнятних межах за відсутності плям, що не виводяться; відсутності механічних пошкоджень, в тому числі надщерблень на підлозі, стінах, стелі та підвіконні тощо; у разі наявності таких плям та механічних пошкоджень, описаних вище, орендар має відшкодувати орендодавцю вартість матеріалів та робіт з усунення таких пошкоджень та, у разі неможливості усунення пошкоджень, відшкодувати орендодавцю вартість ремонту підлоги, стін, стелі, підвіконь, тощо; при передачі об`єкта оренди складається акт приймання-передачі, в якому відображається його реальний стан; цей акт підписується уповноваженими представниками сторін.

Згідно з п.8.2 договору за несвоєчасну оплату платежів, передбачених умовами договору, орендар сплачує на користь орендодавця штраф у розмірі 50% від суми заборгованості та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від несвоєчасно внесеної суми, за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до п.п. 11.1-11.3 договору строк оренди становить з дати підписання акту приймання-передачі об`єкта оренди до 31 березня 2025 року включно; цей договір вступає в силу з дня його підписання уповноваженим представниками сторін, і діє до закінчення строку оренди, а в частині виконання зобов`язань щодо повернення об`єкта оренди та здійснення розрахунків - до повного виконання сторонами зазначених зобов`язань; цей договір підлягає розірванню в односторонньому порядку виключно у випадках, встановлених цим договором та чинним законодавством України.

Пунктом 11.4 договору передбачено, що орендодавець вправі розірвати цей договір в односторонньому порядку у випадках, зокрема, прострочення строків сплати орендарем орендної плати, передбаченої цим договором, на 10 (десять) календарних днів та більше; договір вважається розірваним на 11 (одинадцятий) календарний день з дня виникнення прострочення.

Згідно з п.11.4.1 договору за наявності підстав передбачених п.11.4 цього договору, договір вважається розірваним на 5 (п`ятий) календарний день з дня направлення відповідного письмового повідомлення орендодавцем орендареві, якщо інше не встановлено цим договором або таким повідомленням; повідомлення вважається отриманим орендарем з дня надходження відповідного листа на поштове відділення, що відповідає поштовому індексу орендаря або його надходження на електронну адресу орендаря, що вказані у розділі 15 цього договору.

01.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю Саус Ессет Менеджмент (орендодавець, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Мартенчуком Артемом Володимировичем (орендар, відповідач) був підписаний акт прийому-передачі об`єкта оренди до договору №01-0110-2024 від 01.10.2024.

У повідомленні про одностороннє розірвання договору оренди від 10.03.2025 №16/01-2 позивач повідомив відповідача, що станом на 10.03.2025 за орендарем рахується заборгованість у розмірі 50000 грн., що включає несплачену орендну плату за жовтень 2024 року, листопад 2024 року, грудень 2024 року, січень 2025 року та лютий 2025 року, у зв`язку з цим, на підставі п.11.4 договору, повідомив про одностороннє розірвання договору оренди з 10.03.2025. В матеріалах справи наявні докази направлення вказаного повідомлення відповідачу на адресу, яка визначена у договорі, засобами поштового зв`язку (опис вкладення, поштова накладна, чек).

27.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю Саус Ессет Менеджмент (орендодавець, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Мартенчуком Артемом Володимировичем (орендар, відповідач) був підписаний акт прийому-передачі (повернення) об`єкта оренди до договору №01-0110-2024 від 01.10.2024.

В матеріалах справи наявні наступні рахунки на оплату за оренду нежитлового приміщення до договору №01-0110-2024 від 01.10.2024:

- №55 від 01.10.2024 на суму 10000 грн. (за жовтень 2024 року);

- №73 від 30.11.2024 на суму 10000 грн. (за листопад 2024 року);

- №69 від 02.12.2024 на суму 10000 грн. (за грудень 2024 року);

- №1 від 01.01.2025 на суму 10000 грн. (за січень 2025 року);

- №3 від 03.02.2025 на суму 10000 грн. (за лютий 2025 року);

- №8 від 10.03.2025 на суму 13548,39 грн. (з 01 по 10 березня 2025 року - 3225,81 грн., з 11 по 26 березня 2025 року - 10322,58 грн.).

У вимозі від 14.05.2025 №14/05 позивач повідомив відповідача, зокрема, що станом на 14 травня 2025 року за ФОП Мартенчуком Артемом Володимировичем (орендарем) рахується заборгованість з орендної плати за договором №01-0110-2024 оренди нерухомого майна (приміщення/частини приміщення) від 01 жовтня 2024 року у розмірі 63548,39 грн., що включає несплачену орендну плату за жовтень 2024 року, листопад 2024 року, грудень 2024 року, січень 2025 року, лютий 2025 року та березень 2025 року, у зв`язку з цим вимагав погасити вказану вище заборгованість. В матеріалах справи наявні докази направлення вказаної вимоги відповідачу засобами поштового зв`язку (опис вкладення, поштова накладна, чек).

У позовній заяві позивачем наведено розрахунок заявлених до стягнення сум, а саме:

- заборгованість з орендної плати за період з 01.10.2024 по 10.03.2025 у розмірі 53225,81 грн.;

- неустойка за ст. 785 ЦК України з 11.03.2025 по 26.03.2025 у розмірі 10322,58 грн.;

- штраф за п.8.2 договору у розмірі 26612,91 грн. (53225,81 грн.*50%);

- пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань зі сплати орендної плати за період жовтень 2024 року - березень 2025 року у розмірі 6936,68 грн., яка розрахована позивачем за кожен місяць спірного періоду, а саме: за жовтень 2024 року (на суму боргу - 10000 грн.) (період прострочення: з 02 жовтня 2024 року - 22 травня 2025 року) - 1809,45 грн.; за листопад 2024 року (на суму боргу - 10000 грн.) (06 листопада 2024 року - 22 травня 2025 року) - 1560,81 грн.; за грудень 2024 року (на суму боргу - 10000 грн.) (06 грудня 2024 року - 22 травня 2025 року) - 1347,70 грн.; за січень 2025 року (на суму боргу - 10000 грн.) (06 січня - 22 травня 2025 року) 1120,82 грн.; за лютий 2025 року (на суму боргу - 10000 грн.) (06 лютого - 22 травня 2025 року) - 884,38 грн.; за березень 2025 року (на суму боргу - 3225,81 грн.) (06 березня - 22 травня 2025 року) - 213,52 грн.;

- 3% річних за несвоєчасне виконання зобов`язань зі сплати орендної плати за період жовтень 2024 року - березень 2025 року, які розраховані позивачем за кожен місяць спірного періоду у розмірі 711,33 грн. (періоди розрахунків: 02.10.2024 до 31.12.2024, 01.01.2025 до 22.05.2025, 06.11.2024 до 31.12.2024, 01.01.2025 до 22.05.2025, 06.12.2024 до 31.12.2024, 01.01.2025 до 22.05.2025, 06.01.2025 до 22.05.2025, 06.02.2025 до 22.05.2025, 06.03.2025 до 22.05.2025);

- інфляційні втрати за період жовтень 2024 року - березень 2025 року, які розраховані позивачем за кожен місяць спірного періоду у розмірі 3113,52 грн. (періоди розрахунків: (02.10.2024 - 22.05.2025, 06.11.2024 - 22.05.2025, 06.12.2024 - 22.05.2025, 06.01.2025 - 22.05.2025, 06.02.2025 - 22.05.2025, 06.03.2025 - 22.05.2025).

Неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором №01-0110-2024 від 01.10.2024 щодо повної та своєчасної сплати орендних платежів, а також несвоєчасне повернення об`єкта оренди стало підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом про стягнення 53225,81 грн. заборгованості зі сплати орендної плати, 10322,58 грн. неустойки, 26612,91 грн. штрафу, 6936,68 грн. пені, 711,33 грн. 3% річних та 3113,52 грн. інфляційних втрат.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов?язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

За ч.1 ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Відповідно до ч.1 ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України (який діяв станом на момент виникнення спірних правовідносин), які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов?язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов?язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов?язку не встановлений або визначений моментом пред?явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов?язок у семиденний строк від дня пред?явлення вимоги, якщо обов?язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

За вимогами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Згідно зі ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Водночас вимогами п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ч.1 ст. 230 ГК України (який діяв станом на момент виникнення спірних правовідносин) штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

У ч.6 ст. 231 ГК України (який діяв станом на момент виникнення спірних правовідносин) також встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими грошовими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України (який діяв станом на момент виникнення спірних правовідносин) нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою. На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: баланс імовірностей (balance of probabilities) або перевага доказів (preponderance of the evidence); наявність чітких та переконливих доказів (clear and convincing evidence); поза розумним сумнівом (beyond reasonable doubt). Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.01.2022 у справі №917/996/20).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Господарський суд зазначає, що за укладеним між сторонами договором оренди нерухомого майна (приміщення/частини приміщення) №01-0110-2024 від 01.10.2024 відповідач взяв на себе зобов`язання зі своєчасної сплати орендної плати. Так, умовами договору сторони передбачили, зокрема, що загальний розмір орендної плати за об`єкт оренди за один місяць оренди становить 10000 грн., без ПДВ; нарахування орендної плати починається з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкту оренди (який підписано 01.10.2024); протягом одного робочого дня з дня укладення цього договору орендар зобов`язався авансом сплатити орендну плату за перший місяць оренди (що становить 10000 грн.), а в подальшому сплата орендної плати здійснюється орендарем щомісячно авансом до 5-го числа кожного поточного місяця включно. Таким чином, за вказаними умовами договору відповідач мав сплатити до 02.10.2024 орендну плату за перший місяць оренди (що становить 10000 грн.), а в подальшому - щомісячно авансом до 5-го числа кожного поточного місяця включно.

Господарський суд зауважує, що позивач в порядку п.п. 11.4, 11.4.1 договору скористався правом на одностороннє розірвання договору оренди у зв`язку з простроченням сплати відповідачем орендної плати шляхом направлення відповідачу письмового повідомлення №16/01-2 про одностороннє розірвання договору оренди з 10.03.2025. Таким чином, договір оренди №01-0110-2024 від 01.10.2024 є розірваним з 10.03.2025.

Так, з наданого позивачем розрахунку суми заборгованості з орендної плати за період з 01.10.2024 по 10.03.2025 у розмірі 53225,81 грн. вбачається, що за період дії договору відповідач жодних орендних платежів у розмірі та в строк, визначені договором, не здійснив, докази такого в матеріалах справи відсутні, а зворотного відповідачем не доведено.

Проаналізувавши наявні матеріали справи, умови укладеного договору, господарський суд зазначає, що відповідач, в порушення вищевказаних норм законодавства та умов договору, у визначений договором строк своєчасно та повно не вносив орендну плату, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість зі сплати орендної плати у розмірі 53225,81 грн. за період з 01.10.2024 по 10.03.2025 (дії договору), яка відповідачем не спростована, докази сплати заборгованості в матеріалах справи відсутні, а тому є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю Саус Ессет Менеджмент позовні вимоги про стягнення з відповідача 53225,81 грн. заборгованості зі сплати орендної плати.

Так, 27.03.2025 відповідач повернув позивачу об`єкт оренди, що підтверджується підписаним актом прийому-передачі (повернення) об`єкта оренди від 27.03.2025 до договору №01-0110-2024 від 01.10.2024. Таким чином, за період з 11.03.2025 (наступний день після розірвання договору) по 26.03.2025 відповідач прострочив повернення позивачу об`єкта оренди на 16 днів, чим порушив вимоги ст. 785 ЦК України, у зв`язку з чим позивачем нараховано відповідачу неустойку за ст. 785 ЦК України з 11.03.2025 по 26.03.2025 у розмірі 10322,58 грн. (10000 грн./31*16*2).

Проаналізувавши наявні матеріали справи, враховуючи прострочення відповідачем повернення об`єкта оренди та вимоги ст. 785 ЦК України, перевіривши розрахунок неустойки та встановивши його вірність, господарський суд дійшов висновку, що заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю Саус Ессет Менеджмент позовні вимоги про стягнення з відповідача 10322,58 грн. неустойки є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо заявлених до стягнення штрафу, пені, 3% річних та інфляційних втрат, господарський вказує наступне.

Так, договором №01-0110-2024 від 01.10.2024 визначено, що за несвоєчасну оплату платежів, передбачених умовами договору, орендар сплачує на користь орендодавця штраф у розмірі 50% від суми заборгованості та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від несвоєчасно внесеної суми, за кожний день прострочення платежу.

Як було зазначено судом, у позовній заяві позивачем наведено розрахунок заявлених до стягнення сум, зокрема:

- штраф за п.8.2 договору у розмірі 26612,91 грн. (53225,81 грн.*50%);

- пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань зі сплати орендної плати за період жовтень 2024 року - березень 2025 року у розмірі 6936,68 грн., яка розрахована позивачем за кожен місяць спірного періоду, а саме: за жовтень 2024 року (на суму боргу - 10000 грн.) (період прострочення: з 02 жовтня 2024 року - 22 травня 2025 року) - 1809,45 грн.; за листопад 2024 року (на суму боргу - 10000 грн.) (06 листопада 2024 року - 22 травня 2025 року) - 1560,81 грн.; за грудень 2024 року (на суму боргу - 10000 грн.) (06 грудня 2024 року - 22 травня 2025 року) - 1347,70 грн.; за січень 2025 року (на суму боргу - 10000 грн.) (06 січня - 22 травня 2025 року) 1120,82 грн.; за лютий 2025 року (на суму боргу - 10000 грн.) (06 лютого - 22 травня 2025 року) - 884,38 грн.; за березень 2025 року (на суму боргу - 3225,81 грн.) (06 березня - 22 травня 2025 року) - 213,52 грн.;

- 3% річних за несвоєчасне виконання зобов`язань зі сплати орендної плати за період жовтень 2024 року - березень 2025 року, які розраховані позивачем за кожен місяць спірного періоду у розмірі 711,33 грн. (періоди розрахунків: 02.10.2024 до 31.12.2024, 01.01.2025 до 22.05.2025, 06.11.2024 до 31.12.2024, 01.01.2025 до 22.05.2025, 06.12.2024 до 31.12.2024, 01.01.2025 до 22.05.2025, 06.01.2025 до 22.05.2025, 06.02.2025 до 22.05.2025, 06.03.2025 до 22.05.2025);

- інфляційні втрати за період жовтень 2024 року - березень 2025 року, які розраховані позивачем за кожен місяць спірного періоду у розмірі 3113,52 грн. (періоди розрахунків: (02.10.2024 - 22.05.2025, 06.11.2024 - 22.05.2025, 06.12.2024 - 22.05.2025, 06.01.2025 - 22.05.2025, 06.02.2025 - 22.05.2025, 06.03.2025 - 22.05.2025).

Господарський суд, враховуючи факт наявності заборгованості зі сплати орендної плати у розмірі 53225,81 грн., перевіривши розрахунок штрафу у розмірі 26612,91 грн. (53225,81 грн.*50%), дійшов висновку про його вірність та відповідність п.8.2 договору (розрахований від суми неналежно виконаного зобов`язання), а тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Саус Ессет Менеджмент про стягнення з відповідача 26612,91 грн. штрафу є правомірними та підлягають задоволенню.

Враховуючи факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем зі сплати орендної плати за спірний період та відсутності доказів сплати вказаної заборгованості, приймаючи до уваги право позивача на нарахування пені (передбачена договором), 3% річних та інфляційних втрат у випадку невиконання боржником грошового зобов`язання, що в даному випадку доведено позивачем, господарський суд дійшов висновку про правомірність нарахування позивачем пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Разом з тим, при перевірці розрахунків позивача нарахованих сум, господарський суд вбачає наступне.

Щодо пені: позивачем розраховано пеню за кожен день прострочення щомісячного платежу за спірний період (жовтень 2024 року - березень 2025 року). Так, перший та другий період прострочення визначено позивачем наступним чином: з 02 жовтня 2024 року - 22 травня 2025 року та з 06 листопада 2024 року - 22 травня 2025 року, разом з тим, позивачем по першому періоду не враховано, що початок періоду прострочення почався фактично не з 02.10.2024, а з 03.10.2024, оскільки як було встановлено судом відповідач мав сплатити до 02.10.2024 орендну плату за перший місяць оренди, а тому прострочення наступає з наступного дня, тобто з 03.10.2024. Окрім того, за перший та другий період позивачем не враховано, що прострочення виконання зобов`язання припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, перші два періоди нарахування пені закінчуються 03.04.2025 та 06.05.2025 відповідно. Здійснивши перерахунок суми пені за перші два періоди на суму заборгованості (за жовтень, листопад 2024 року), господарський суд дійшов висновку, що належною до стягнення сумою пені за ці періоди є 1386,18 грн. та 1424,92 грн. відповідно, решта періодів нарахування пені є вірними, з урахуванням визначених позивачем періодів. Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що належною до стягнення сумою пені є 6377,52 грн., в решті заявленої пені судом відмовляється.

Щодо 3% річних: господарський суд зауважує, що позивачем також перший період нарахування розпочато з 02.10.2024, а не з 03.10.2024, у зв`язку з цим суд здійснив перерахунок 3% річних у вказаній частині та дійшов висновку, що належною до стягнення сумою 3% річних є 711,25 грн., в решті заявлених 3% річних судом відмовляється.

Щодо інфляційних втрат: господарський суд дійшов висновку, що позивачем вірно розраховано суму інфляційних втрат у розмірі 3113,52 грн., у зв`язку з чим в цій частині позовні вимоги судом задовольняються.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Саус Ессет Менеджмент та стягнення з відповідача 53225,81 грн. заборгованості, 10322,58 грн. неустойки, 26612,91 грн. штрафу, 6377,52 грн. пені, 711,25 грн. 3% річних та 3113,52 грн. інфляційних втрат, в решіт позову судом відмовляється.

Іншого сторонами не доведено.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви через систему Електронний суд покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Саус Ессет Менеджмент - задовольнити частково.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мартенчука Артема Володимировича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Саус Ессет Менеджмент (01103, м. Київ, вул. Михайла Бойчука, буд. 1/2, ) 53225 /п`ятдесят три тисячі двісті двадцять п`ять/ грн. 81 коп. заборгованості, 10322 /десять тисяч триста двадцять дві/ грн. 58 коп. неустойки, 26612 /двадцять шість тисяч шістсот дванадцять/ грн. 91 коп. штрафу, 6377 /шість тисяч триста сімдесят сім/ грн. 52 коп. пені, 711 /сімсот одинадцять/ грн. 25 коп. 3% річних, 3113 /три тисячі сто тринадцять/ грн. 52 коп. інфляційних втрат та 2409 /дві тисячі чотириста дев`ять/ грн. 08 коп. судового збору.

3.В решті позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 04 вересня 2025 р.

Суддя Ю.С. Бездоля