ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.09.2025 Справа № 917/1738/23

Суддя Господарського суду Полтавської області Тимощенко О. М., розглянувши заяву Акціонерного товариства "Державний експортно - імпортний банк України" про відвід судді Паламарчука В. В. від розгляду справи №917/1738/23, в тому числі всіх справ, які розглядаються в межах зазначеної справи про банкрутство СПП "РВД-Агро" (вхід. №7949 від 13.06.2025) по справі №917/1738/23

за заявою Приватного підприємства "Транзитекспо", вул. Комарова, буд. 10, кім. 7, м. Полтава, Полтавська область, 36008,

до Приватного підприємства "Сільськогосподарське приватне підприємство "РВД-Агро", вул. Пушкіна, буд. 42, офіс 106, м. Полтава, Полтавська область, 36039,

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Транзитекспо" звернулося до Господарського суду Полтавської області суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства "Сільськогосподарське приватне підприємство "РВД-Агро" (вхід. №1855/23 від 18.09.2023) у зв`язку із наявною та непогашеною заборгованістю.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2023 дану заяву передано на розгляд судді Паламарчуку В.В.

Постановою від 22.10.2024 року Приватне підприємство "Сільськогосподарське приватне підприємство "РВД-Агро" визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.05.2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 29.04.2025 у справі №917/1738/23; витребувано з Господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/1738/23.

В зв`язку з чим, відповідно до п. 17.5 розділу ХІ перехідних положень Господарського процесуального кодексу України матеріали справи №917/1738/23 надіслано до Східного апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги.

Під час перебування матеріалів справи №917/1738/23 в апеляційній інстанції 13.06.2025 від АТ "Державний експортно-імпортний банк України" до суду надійшла заява про відвід судді Господарського суду Полтавської області Паламарчука В. В. від розгляду справи №917/1738/23, в тому числі всіх справ, які розглядаються в межах зазначеної справи про банкрутство СПП "РВД-Агро" (вхід. №7949 від 13.06.2025).

Ухвалою суду від 01.09.2025 року було відмовлено у задоволенні заяви АТ "Державний експортно-імпортний банк України" про відвід судді Господарського суду Полтавської області Паламарчука В. В. від розгляду справи №917/1738/23, в тому числі всіх справ, які розглядаються в межах зазначеної справи про банкрутство СПП "РВД-Агро" (вхід. №7949 від 13.06.2025) та передано матеріали справи для визначення автоматизованою системою судді, який вирішуватиме питання про відвід, у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2025 року заяву про відвід судді Паламарчука В. В. від розгляду справи №917/1738/23 справу №917/1738/23 розподілено для розгляду судді Тимощенко О. М.

При розгляді заяви суд враховує наступне.

Частиною 4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ратифікованої Законом України від 17.07.2007 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (п.1 ст.6) кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра складу господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Частинами 7, 8, 11 ст.39 ГПК України передбачено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Стаття 35 ГПК України визначає перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

У частині 1 цієї статті зазначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Як передбачено ч. 3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Відтак, метою відводу судді або складу суду є уникнення будь-яких ситуацій, які би свідчили про зацікавленість у розгляді справи, впливали на об`єктивність під час оцінки обставин справи та прийняття у ній рішення.

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про упередженість чи необ`єктивність судді, однак підстави для відводу повинні бути мотивовані та обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Заявник в обґрунтування підстав для відводу судді Паламарчука В.В. посилається на наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді під час розгляду справи №917/1738/23, посилаючись на неправомірність направлення всіх матеріалів справи №917/1738/23 до апеляційної інстанції, що призвело до затягування розгляду поданих заяв та скарг кредитором АТ "Державний експортно-імпортний банк України". Також на думку АТ "Державний експортно-імпортний банк України" не задоволення клопотання про проведення судових засідань в режимі відеоконференції свідчать про неупереджене ставлення суду до кредитора.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 ГПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як вбачається зі змісту заяви представника АТ "Державний експортно-імпортний банк України" про відвід судді від розгляду справи №917/1738/23, підстави заяви фактично зводяться до оцінки процесуальних дій судді під час розгляду справи, а саме кредитор не погоджується з процесуальними діями судді щодо прийнятих ухвал про відмову в задоволенні клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції та про відкладення розгляду його заяви та скарги на дії розпорядника майна, до повернення матеріалів справи апеляційної та касаційної інстанцій.

Таким чином, обґрунтування заяви про відвід зводяться виключно до оцінки застосування судом норм процесуального законодавства України, що у свою чергу в розумінні ст. 35 ГПК України не може бути підставою для відводу відповідно до ч. 4 ст. 35 ГПК України.

Згідно ч.1 ст.124 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і Законами України.

Частиною 1 ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначив, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

З огляду на наведене, незгода кредитора з процесуальними діями судді, пов`язаними з розглядом справи, не є обґрунтованою підставою, за наявності якої може виникнути сумнів у неупередженості судді.

Отже, зазначені заявником обставини не можуть свідчити про існування упередженості судді Палам арчука В. В. в розгляді даної справи, тому наведені заявником обставини не можуть бути підставою для задоволення заяви про відвід судді Паламарчука В. В.

Будь-яких інших обставин, передбачених ст.ст.35-36 ГПК України, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Паламарчука В. В. у справі №917/1738/23 і які б слугували підставою для відводу судді, заявником не наведено, а судом під час розгляду заяви не встановлено.

Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку про необґрунтованість поданої АТ "Державний експортно-імпортний банк України" заяви про відвід судді Господарського суду Полтавської області Паламарчука В. В. від розгляду справи №917/1738/23, в тому числі всіх справ, які розглядаються в межах зазначеної справи про банкрутство СПП "РВД-Агро" (вхід. №7949 від 13.06.2025), в зв`язку з чим відмовляє у її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 2, 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви АТ "Державний експортно-імпортний банк України" про відвід судді Господарського суду Полтавської області Паламарчука В. В. від розгляду справи №917/1738/23, в тому числі всіх справ, які розглядаються в межах зазначеної справи про банкрутство СПП "РВД-Агро" (вхід. №7949 від 13.06.2025).

2. Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до ст. 235 ГПК України та не підлягає оскарженню окремо від судового рішення.

Ухвалу складено та підписано 02.09.2025 року.

Суддя О. М. Тимощенко