ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року

м. Київ

cправа № 916/3156/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Зуєва В.А. (головуючого), Берднік І.С., Міщенка І.С.

секретаря судового засідання - Дерлі І.І.

за участю представників учасників:

офісу ГП - Готка Ю.О.

відповідача - 1 - не з`явився

відповідача - 2 - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2025 (у складі колегії суддів: Діброва Г.І. (головуючий), Богацька Н.С., Савицький Я.Ф.)

та рішення Господарського суду Одеської області від 24.01.2025 (суддя Рога Н.В.)

за позовом заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави

до: 1. Любашівської селищної ради,

2. Фермерського господарства "Людмила"

про визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації, зобов`язання повернути земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст та підстави позовних вимог

1.1. 16.07.2024 заступник керівника Одеської обласної прокуратури (далі - Прокурор, Скаржник) звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області (далі - Любашівська селищна рада, Відповідач-1) та Фермерського господарства "Людмила", (далі - ФГ "Людмила", Відповідач-2), у якій просив суд:

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 32 в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом, укладений 12.03.2024 між Любашівською селищною радою та ФГ "Людмила" щодо земельної ділянки площею 17,7399 га з кадастровим номером :02:002:0016 для сільськогосподарських потреб (зрошення) та водного об`єкта - Кричунівського ставка №1 площею 17,7399 га, які розташовані на території Кричунівського старостинського округу Любашівської селищної ради Подільського р-ну Одеської обл. (далі - Договір оренди);

- скасувати рішення державного реєстратора Зеленогірської селищної ради Галіборщ Ганни Миколаївни від 13.04.2024 № 72586093 про державну реєстрацію права оренди ФГ "Людмила" на земельну ділянку площею 17,7399 га з кадастровим номером :02:002:0016 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 233, номер запису про інше речове право 54561649) (далі - спірна земельна ділянка);

- зобов`язати ФГ "Людмила" повернути Любашівській селищній територіальній громаді в особі Любашівської селищної ради спірну земельну ділянку в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - Кричунівським ставком №1 площею 17,7399 га.

1.2. Обґрунтовуючи позовні вимоги Прокурор послався на наявність у нього законних підстав для представництва інтересів держави та зазначив, що рішенням Любашівської селищної ради від 31.01.2024 № 6503 Відповідачу-2 передано в оренду спірну земельну ділянку в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом для сільськогосподарських потреб (зрошення). У подальшому рішенням державного реєстратора Зеленогірської селищної ради Галіборщ Ганни Миколаївни від 13.04.2024 № 72586093 проведено державну реєстрацію права оренди ФГ "Людмила" на вказану земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 233, номер запису про інше речове право 54561649).

1.3. За доводами Прокурора, Любашівською селищною радою здійснено передачу земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом в оренду ФГ "Людмила" без проведення земельних торгів (аукціону), в порушення цільового призначення земельної ділянки, всупереч встановленим законодавством вимогам щодо мети передачі в оренду земель водного фонду та водних об`єктів, а також всупереч вимогам паспорта водного об`єкта.

2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду Одеської області від 24.01.2025, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2025, у задоволенні позову Прокурора відмовлено.

2.2. При цьому суди дійшли висновку, що передача Любашівською селищною радою в користування Фермерському господарству "Людмила" спірної земельної ділянки за Договором оренди в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом з метою спеціального водокористування було здійснено правомірно, а саме на підставі попередньо отриманого дозволу, що відповідно до норм чинного законодавства не потребує застосування конкурсного порядку (проведення земельних торгів) відповідно до частини другої статті 134 Земельного кодексу України.

2.3. Прокурор не погодився з такими рішеннями та скористався правом їх касаційного оскарження.

3. Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиція інших учасників справи

3.1. Касаційне провадження у справі відкрито 08.07.2025 на підставі пунктів 1, 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

3.2. Прокурор у своїй касаційній скарзі просить Суд скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 24.01.2025 і постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2025 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

3.3. Підставами касаційного оскарження Прокурор визначив неврахування судами попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішень висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 18.01.2023 у справі № 580/1300/22, а також відсутність Висновку Верховного Суду про застосування положень частин першої та другої статті 134 Земельного кодексу України щодо того, яка саме земельна ділянка підлягає передачі в оренду у позаконкурентному порядку суб`єкту, що має дозвіл на спеціальне водокористування у вигляді зрошення.

3.4. У відзиві на касаційну скаргу ФГ "Людмила" просить Суд відмовити у її задоволенні в повному обсязі.

3.5. Любашівська селищна рада правом надати Суду відзив на касаційну скаргу не скористалася.

4. Обставини, встановлені судами попередніх інстанцій

4.1. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, власником спірної земельної ділянки є Любашівська селищна рада.

4.2. 30.08.2023 сектором у Херсонській області та м. Севастополі Держводагенства України було погоджено паспорт водного об`єкта Кричунівського ставка № 1 площею 17,7399 га, що розташований на території Любашівської селищної ради в Подільському районі Одеської області. Відповідно до цього паспорта, згідно проекту будівництва відомості про призначення водного об`єкта відсутні, а фактично на ньому здійснюється рибництво.

4.3. У подальшому 13.09.2023 Держводагентством України Фермерському господарству "Людмила" видано дозвіл на спеціальне водокористування (далі - Дозвіл), згідно якого фактичне місце здійснення діяльності (водокористування): забір води за допомогою пересувного насосного агрегата з Кричунівського ставка №1, розташованого на території Любашівської територіальної громади в межах с. Кричунове Подільського району Одеської області.

Строк дії Дозволу з 13.09.2023 по 13.09.2026.

Мета водокористування - зрошення.

4.4. Після отримання Дозволу ФГ "Людмила" звернулося до Любашівської селищної ради з листом від 28.09.2023 та, керуючись статтею 124 Земельного кодексу України і на підставі Дозволу просило передати йому земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0016 площею 17,7399 га в оренду на 25 років.

4.5. У подальшому рішенням № 6503 від 31.01.2024 "Про передачу в оренду земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом Фермерському господарству "Людмила" кадастровий номер :02:002:0016 на території Кричунівського старостинського округу Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області" Любашівська селищна рада вирішила:

- передати Фермерському господарству "Людмила" в оренду вищезазначену земельну ділянку в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом;

- Фермерському господарству "Людмила" укласти з селищною радою договір оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом терміном на 7 років загальною площею 17,7399 га, під ставками - 17,7399 га, для сільськогосподарських потреб (зрошення) за адресою: Одеська область, Подільський район, Любашівська селищна рада;

- встановити орендну плату за користування земельною ділянкою в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом із розрахунку:

- за земельну ділянку в розмірі 8% від нормативної грошової оцінки земельної;

- за водний простір згідно з Методикою визначення розміру плати за надані в оренду водні об`єкти, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 28.05.2013 № 236.

- Зобов`язати Фермерське господарства "Людмила":

- погодити укладений договір оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом терміном на 7 років загальною площею 17,7399 га, для сільськогосподарських потреб (зрошення) за адресою: Одеська область, Подільський район, Любашівська селищна рада у секторі в Одеській області Державного агентства водних ресурсів;

- утримувати земельну ділянку в належному санітарно-екологічному стані.

4.6. 12.03.2024 між Любашівською селищною радою як орендодавцем та ФГ "Людмила" як орендарем укладено оспорюваний у цій справі договір № 32 оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом.

Пунктами 1, 2 Договору передбачено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 17,7399 га, у тому числі земельна ділянка площею 17,7399 га вид угідь ставки з кадастровим номером :02:002:0016, цільове призначення: для сільськогосподарських потреб (зрошення), яка розташована на території Кричунівського старостинського округу Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області (за межами населених пунктів) та водний об`єкт (водний простір), у тому числі рибогосподарська технологічна водойма Кричунівський ставок №1 площею 17,7399 га. Рибогосподарська технологічна водойма згідно з цим договором надається в оренду з урахуванням вимог Закону України "Про аквакультуру".

Договір укладено на 7 років та обумовлено, що після закінчення строку його дії орендар, який належно виконував обов`язки за умовами Договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди на новий строк. У такому випадку орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку, на який укладено цей договір, повідомити письмово орендодавця про намір скористатися цим правом на укладення договору оренди на новий строк. До листа-повідомлення про укладення договору оренди на новий строк орендар додає проект відповідного договору.

4.7. 18.12.2024 сторони уклали додаткову угоду № 2 до Договору, якою доповнили пункт 1 після слів "для цілей сільськогосподарських потреб (зрошення)" словосполученням "цільове призначення земельної ділянки відповідно до даних Державного земельного кадастру -10.07 "для рибогосподарських потреб".

4.8. На підставі Договору 09.04.2024 державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 72586093 від 13.04.2024 та здійснено державну реєстрацію права оренди ФГ "Людмила" на спірну земельну ділянку.

4.9. Предметом спору у цій справі № 916/3156/24 є встановлення наявності або відсутності підстав для визнання недійсним Договору; для скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди ФГ "Людмила"; для зобов`язання Відповідача-2 повернути Любашівській селищній територіальній громаді спірну земельну ділянку.

5. Позиція Верховного Суду

5.1. Заслухавши суддю-доповідача, присутнього у судовому засіданні Прокурора, дослідивши наведені у касаційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування господарськими судами норм матеріального і дотримання норм процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

5.2. Стаття 13 Конституції України регламентує, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

За приписами норм статті 14 Конституції України, статті 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

5.3. Згідно з частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори, правочини, інші юридичні факти.

5.4. Стаття 204 Цивільного кодексу України визнає правочин правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 Цивільного кодексу України, зокрема зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

5.5. Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

5.6. Частиною першою статті 216 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

5.7. Згідно зі статтею 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

5.8. В такий спосіб законодавець встановлює, що наявність підстав для визнання правочину недійсним має визначатися судом на момент його вчинення. І відповідно до статті 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

5.9. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (стаття 116 Земельного кодексу України).

5.10. Частиною першою статті 93 Земельного кодексу України та статтею 1 Закону України "Про оренду землі" визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

5.11. Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

5.12. Статтею 1 Водного кодексу України визначено, що водний об`єкт - це природний або створений штучно елемент довкілля, в якому зосереджуються води (море, лиман, річка, струмок, озеро, водосховище, ставок, канал (крім каналу на зрошувальних і осушувальних системах), а також водоносний горизонт); озеро - природна западина суші, заповнена прісними або солоними водами; водосховище - штучна водойма місткістю більше 1 млн кубічних метрів, збудована для створення запасу води та регулювання її стоку; водосховище комплексного призначення - водосховище, яке відповідно до паспорта використовується для двох і більше цілей (крім рекреаційних); рибництво - штучне розведення і відтворення риби та інших водних живих ресурсів.

5.13. Згідно статті 4 Водного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

5.14. Відповідно до частини четвертої статті 59 Земельного кодексу України громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об`єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об`єктів портової інфраструктури та інших об`єктів водного транспорту. Землі водного фонду можуть бути віднесені до земель морського і внутрішнього водного транспорту в порядку, встановленому законом.

5.15. Визначений статтею 123 Земельного кодексу України порядок надання земельних ділянок у власність чи користування передбачає, що рішення про таке надання приймаються на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі надання земельної ділянки зі зміною її цільового призначення, формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання в користування земельної ділянки, яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та право власності на яку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. В інших випадках надання в користування земельної ділянки здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення зазначеної документації без надання такого дозволу.

5.16. Згідно з частинами першою та другою статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними у статті 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, установлених частинами другою та третьою статті 134 цього Кодексу.

5.17. За приписами статті 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування. Такий дозвіл видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства.

5.18. В такий спосіб водні об`єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства. Надання водних об`єктів у користування на умовах оренди здійснюється за наявності паспорта водного об`єкта. Порядок розроблення та форма паспорта затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

5.19. У відповідності до частини одинадцятої статті 51 Водного кодексу України, частини другої статті 14 Закону України "Про оренду землі" типовий договір оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом затверджується Кабінетом Міністрів України.

5.20. Користування водами для потреб сільського і лісового господарства здійснюється у порядку як загального, так і спеціального водокористування (стаття 65 Водного кодексу України). Під час зрошення земель сільськогосподарського призначення водокористувачі зобов`язані здійснювати заходи щодо попередження підтоплення, заболочення, засолення та забруднення цих земель. Якість води, що використовується для зрошення земель сільськогосподарського призначення, повинна відповідати встановленим нормативам.

Зрошення сільськогосподарських угідь стічними водами може бути дозволено обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центрами контролю та профілактики хвороб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, і центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері ветеринарної медицини.

Зрошення сільськогосподарських угідь та скидання дренажних вод у водні об`єкти здійснюються на підставі дозволу на спеціальне водокористування, який видається власнику зрошуваних угідь у встановленому цим Кодексом порядку.

5.21. Під час осушення земель сільськогосподарського призначення повинні здійснюватися заходи щодо запобігання деградації та вітровій ерозії цих земель, а також погіршення стану водних об`єктів.

5.22. Згідно з частиною першою статті 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до абзацу 3 частини другої статті 134 Земельного кодексу України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі використання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, та спеціального водокористування відповідно до отриманих дозволів.

5.23. Суди попередніх інстанцій буквально застосували до спірних правовідносин положення частин першої та другої статті 134 Земельного кодексу України та виснували, що цими нормами передбачено перелік виняткових випадків, коли не застосовується загальне правило щодо обов`язковості проведення земельних торгів із метою продажу чи передачі в користування земельних ділянок державної чи комунальної власності, зокрема в разі, коли земельна ділянка передається користувачу (орендарю) для потреб, передбачених спеціальними дозволами (абзац 3 частини другої статті 134 Земельного кодексу України).

5.24. За обставинами справи Відповідачу-2 видано дозвіл на спеціальне водокористування за допомогою пересувного насосного агрегата, мета водокористування: зрошення, трок дії Дозволу з 07.06.2023 по 07.06.2026. У подальшому на підставі цього дозволу 12.03.2024 між відповідачами було укладено договір оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом для цілей сільськогосподарських потреб (зрошення).

5.25. В такий спосіб суди попередніх інстанцій прийшли до висновку, що наявний у ФГ "Людмила" як майбутнього орендаря Дозвіл є підставою для отримання ним в оренду у позаконкурсному порядку земельної ділянки з водним об`єктом на ній; як наслідок, надання Любашівською селищною радою спірної земельної ділянки Відповідачу-2 суди визнали правомірним.

5.26. Верховний Суд вважає такі висновки необґрунтованими та такими, що не узгоджуються із встановленими обставинами справи та правовим регулюванням відносин у сфері оренди водних об`єктів.

5.27. За приписами статті 51 Водного кодексу України у користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, лікувальних, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт можуть надаватися водосховища (крім водосховищ комплексного призначення), ставки, озера та замкнені природні водойми. Не підлягають передачі у користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб водні об`єкти, що використовуються для питних потреб та розташовані в межах територій та об`єктів, що перебувають під охороною відповідно до Закону України "Про природно-заповідний фонд України". Водні об`єкти надаються у користування за договором оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом у порядку, визначеному земельним законодавством України. Право оренди земельної ділянки під водним об`єктом поширюється на такий водний об`єкт. Надання водних об`єктів у користування на умовах оренди здійснюється за наявності паспорта водного об`єкта. Порядок розроблення та форма паспорта затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Водні об`єкти надаються в користування на умовах оренди без обмеження права загального водокористування, крім випадків, визначених законом. Орендарі водного об`єкта зобов`язані передбачити місця для безоплатного забезпечення права громадян на загальне водокористування (купання, плавання на прогулянкових суднах, любительське і спортивне рибальство тощо). При визначенні таких місць перевага надається традиційно розташованим місцям масового відпочинку населення на водних об`єктах. Забезпечення охорони життя та здоров`я громадян у місцях масового відпочинку населення на водних об`єктах покладається на водокористувача, який узяв водний об`єкт у користування на умовах оренди. У межах населених пунктів забороняється обмеження будь-яких видів загального водокористування, крім випадків, визначених законом.

5.28. Як вбачається з аналізу наведеної норми, вона містить вичерпний перелік цілей, для яких може передаватися в оренду водний об`єкт, та взагалі не передбачає надання в оренду такого водного об`єкта для сільськогосподарських потреб, зокрема для зрошування.

5.29. Крім того, відповідно до паспорта переданого в оренду водного об`єкта (Кричунівського ставка № 1) його фактичне призначення визначено як "рибництво". Як зазначалося вище, паспорт водного об`єкта є невід`ємною складовою договору оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом.

5.30. В такий спосіб надання Любашівською селищною радою спірної земельної ділянки разом з водним об`єктом саме з таким цільовим призначенням, тобто всупереч визначеному існуючому призначенню "землі водного фонду" та виду її використання "для рибогосподарських потреб" прямо суперечить вимогам водного законодавства, яке не передбачає оренду ставка для зрошування.

Колегія суддів звертає увагу, що термін дії Дозволу - до 13.09.2026, у той час як Договір оренди укладено на 7 років, тобто до березня 2031 року. Наведене також залишилося поза увагою судів попередніх інстанцій та свідчить про передчасність їх висновків щодо наявності підстав для позаконкурсної передачі в оренду спірної земельної ділянки.

5.31. За таких обставин Суд погоджується з доводами позовної заяви та касаційної скарги Прокурора про те, що в такий спосіб сторони сформулювали умови Договору та реально існуючі між ними орендні відносини до умов Дозволу з метою уникнення конкурсної процедури надання земельної ділянки в оренду.

5.32. Проте ці обставини судами попередніх інстанцій враховані не були. Крім того суди не врахували, що отримання дозволу на спеціальне водокористування жодним чином не зобов`язує отримувача такого дозволу орендувати земельну ділянку та водний об`єкт, з якого здійснюватиметься забір води. Тобто підстави, умови та порядок використання водних об`єктів на правах оренди та здійснення забору води на умовах спеціального водокористування є різними.

5.33. З наведеного випливає, що чинним законодавством передбачається можливість одночасного використання одного і того ж водного об`єкта на умовах оренди одним суб`єктом та на умовах спеціального водокористування - іншим суб`єктом, а правові режими оренди водного об`єкта та спеціального водокористування є різними. До таких висновків Верховний Суд дійшов у постанові від 06.08.2025 у справі № 916/3158/24.

5.34. Зважаючи на вищевикладене Верховний Суд вказує не лише на порушення відповідачами вимог земельного законодавства (недотримання конкурсного порядку надання земельної ділянки в оренду), а і на недотримання водного законодавства (неможливість надання в оренду водного об`єкта з метою, визначеною сторонами у Договорі), та погоджується з доводами Прокурора про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним Договору та зобов`язання Відповідача-2 повернути спірну земельну ділянку Любашівській територіальній громаді.

5.35. Водночас суди правомірно відмовили у задоволенні позовних вимог про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди ФГ "Людмила" на спірну земельну ділянку, проте з інших мотивів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 виснувала, що спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію. Спосіб захисту права або інтересу повинен бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (див. також постанову Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15). При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20 зазначила, що судове рішення не повинне породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них подальшого вчинення узгоджених дій для вичерпання конфлікту.

Обрання ж позивачем неналежного та неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Про це виснувано у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, від 02.02.2021 у справі № 925/642/19, від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19 , від 22.06.2021 у справі № 200/606/18, від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19, від 25.01.2022 у справі № 143/591/20, від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16, від 06.08.2025 у справі № 916/3158/24.

Обрання способу захисту - це прерогатива позивача. Водночас свобода в обрані способу захисту передбачає й несення позивачем ризику відмови в задоволенні позовних вимог у зв`язку із неналежністю чи неефективністю заявленого захисту.

5.36. За таких обставин позовна вимога Прокурора про скасування рішення державного реєстратора не підлягає задоволенню внаслідок обрання неефективного способу захисту порушених прав держави (територіальної громади), оскільки таке скасування не призведе до їх поновлення.

5.37. В такий спосіб оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позовних вимог про скасування рішення державного реєстратора підлягають залишенню в силі з мотивів, викладених у цій постанові.

5.38. Водночас колегія суддів звертає увагу, що судовий спір виник із-за неправомірних та суперечливих дій/рішень відповідачів, бере до уваги наявність у Прокурора підстав для звернення до суду з позовом у цій справі та приходить до висновку про перерозподіл судових витрат по сплаті судового збору та необхідність покладення їх в повному обсязі в рівних частинах на Любашівську селищну раду та ФГ "Людмила" відповідно до частини дев`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

6. Висновки Верховного Суду

6.1. Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

6.2. Так відповідно до частин першої-п`ятої статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

6.3. Згідно з частинами першою, другою статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

6.4. За змістом пункту 1 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

6.5. Частина перша статті 309 Господарського процесуального кодексу України надає суду касаційної інстанції право залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

6.6. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодекс України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішенні у відповідній частині або змінити рішення у відповідній частині, не передаючи справу на новий розгляд.

6.7. Суд касаційної інстанції може зробити правові висновки, у тому числі оціночні, на підставі вже встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи та, за відсутності необхідності встановлення додаткових обставин, які можуть істотно вплинути на правильність вирішення спору, з метою дотримання принципів стабільності, остаточності судових рішень і розумних строків судового провадження, використати свої повноваження, передбачені пунктом 3 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодекс України, і прийняти своє рішення або змінити рішення. До таких висновків дійшла судова палата для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 12.09.2024 у справі № 916/1719/22 та колегія суддів Касаційного господарського суду у постанові від 06.08.2025 у справі № 916/3158/24.

6.8. Згідно зі статтею 311 Господарського процесуального кодекс України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

6.9. За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційна скарга Прокурора підлягає частковому задоволенню, а оскаржувані ними судові рішення - скасуванню у вказаних вище частинах з ухваленням нових рішень.

7. Розподіл судових витрат

7.1. Оскільки у справі встановлено порушення порядку передачі в користування земельної ділянки з розміщеним на ній водним об`єктом, яке перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з діями сторін договору, які не дотрималися чітких та зрозумілих норм земельного і водного законодавства, Верховний Суд висновує про протиправність дій орендаря та орендодавця, що призвели до звернення Прокурора до суду задля поновлення порушених інтересів держави.

7.2. Відповідно до частини дев`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

7.3. За приписами частини чотирнадцятої цієї ж статті якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

7.4. Зважаючи на встановлені обставини того, що спір у справі виник внаслідок неправомірних дій Любашівської селищної ради та ФГ "Людмила", Суд перерозподіляє судові витрати у справі та відповідно до частини дев`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладає всю суму сплаченого Прокурором судового збору на відповідачів у справі в рівних частинах.

Керуючись статтями 129, 240, 300, 301, 308, 309, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури задовольнити частково.

2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2025 та рішення Господарського суду Одеської області від 24.01.2025 у справі № 916/3156/24 скасувати в частині відмови у задоволенні позову заступника керівника Одеської обласної прокуратури про визнання недійсним договору №32 оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом, укладений 12.03.2024 між Любашівською селищною радою та Фермерським господарством "Людмила" щодо земельної ділянки площею 17,7399 га з кадастровим номером :02:002:0016 для сільськогосподарських потреб (зрошення) та водного об`єкта - Кричунівського ставка №1 площею 17,7399 га, які розташовані на території Кричунівського старостинського округу Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області, та в частині відмови у задоволенні позову про зобов`язання Фермерського господарства "Людмила" повернути Любашівській селищній територіальній громаді в особі Любашівської селищної ради земельну ділянку площею 17,7399 га з кадастровим номером :02:002:0016 в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - Кричунівським ставком №1 площею 17,7399 га, які розташовані на території Кричунівського старостинського округу Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області.

3. Прийняти у цій частині нове рішення, яким:

3.1. Визнати недійсним договір №32 оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом, укладений 12.03.2024 між Любашівською селищною радою та Фермерським господарством "Людмила" щодо земельної ділянки площею 17,7399 га з кадастровим номером :02:002:0016 для сільськогосподарських потреб (зрошення) та водного об`єкта - Кричунівського ставка №1 площею 17,7399 га, які розташовані на території Кричунівського старостинського округу Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області.

3.2. Зобов`язати Фермерське господарство "Людмила" повернути Любашівській селищній територіальній громаді в особі Любашівської селищної ради земельну ділянку площею 17,7399 га з кадастровим номером :02:002:0003 в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - Кричунівським ставком №1 площею 17,7399 га, які розташовані на території Кричунівського старостинського округу Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області.

4. В іншій частині постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2025 та рішення Господарського суду Одеської області від 24.01.2025 у справі № 916/3156/24 залишити без змін з урахуванням мотивів цієї постанови.

5. Стягнути з Любашівської селищної ради (66502, Одеська обл., Подільський р-н, смт Любашівка, вул. Софіївська, 97, код у ) на користь Прокуратури Одеської області (65026, місто Одеса, вулиця Італійська, 3, код у ) 4542 грн (чотири тисячі п`ятсот сорок дві грн) за подання позовної заяви, 6813 грн (шість тисяч вісімсот тринадцять грн) за подання апеляційної скарги та 9084 грн (дев`ять тисяч вісімдесят чотири грн) за подання касаційної скарги.

6. Стягнути з Фермерського господарства "Людмила" (66502, Одеська обл., Подільський р-н, смт Любашівка, вул. Мічуріна, 11-А, код у ) на користь Прокуратури Одеської області (65026, місто Одеса, вулиця Італійська, 3, код у ) 4542 грн (чотири тисячі п`ятсот сорок дві грн) за подання позовної заяви, 6813 грн (шість тисяч вісімсот тринадцять грн) за подання апеляційної скарги та 9084 грн (дев`ять тисяч вісімдесят чотири грн) за подання касаційної скарги.

7. Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Зуєв

Судді І. Берднік

І. Міщенко