РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.08.2025Справа № 910/7670/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙДЕНТІТІ ІНВЕСТ" (01021,вул. Грушевського Михайла, буд.28/2, Н/П №43,м. Київ, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РІТЕЙЛ ТЕХ СЕРВІС" (01021,вул. Грушевського Михайла, буд.28/2, Н/П 43,м. Київ, )

про стягнення 900 000 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЙДЕНТІТІ ІНВЕСТ" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "РІТЕЙЛ ТЕХ СЕРВІС" (далі - відповідач) про стягнення 900 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч взятим на себе зобов`язанням за договором №19/02-24 про надання поворотної фінансової допомоги від 19.02.2024 відповідач в обумовлений строк не здійснив повернення поворотної фінансової допомоги, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 900 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/7670/25, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

При цьому, судом повідомлено відповідача, що останній протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі може подати заяву із обгрунтованими запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (у разі їх наявності).

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно з частиною 4 статті 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, копія ухвали від 25.06.2025 року про відкриття провадження у справі № 910/7670/25 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та відповідає адресі згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01021, місто Київ, вул. Михайла Грушевського , будинок 28/2, н/п№43.

Вказана ухвала не була вручена відповідачу, оскільки відправлення з трек-номером №180 повернуто на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Частиною 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, суд належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення відповідача про розгляд справи.

Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, будь-яких заяв про зміну місцезнаходження відповідача до суду не надходило.

Згідно положень ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АЙДЕНТІТІ ІНВЕСТ" (надалі за текстом -- Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "РІТЕЙЛ ТЕХ СЕРВІС" (надалі за текстом -- Відповідач) було укладено договір № 19/02-24 про надання поворотної фінансової допомоги (надалі за текстом - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, Позивач передав у власність Відповідача поворотну фінансову допомогу в сумі 900 000,00 грн (Дев`ятсот тисяч гривень 00 копійок), а Відповідач зобов`язався повернути Позивачеві зазначену суму поворотної фінансової допомоги у повному розмірі на умовах, передбачених Договором.

Пунктом 1.3 Договору визначено, що Позивач надає Відповідачеві поворотну фінансову допомогу на строк, що починається з моменту її надходження на поточний рахунок Відповідача і закінчується через 180 (сто вісімдесят) календарних днів з моменту одержання позики/

Матеріалами справи встановлено, на виконання своїх зобов`язань за Договором, Позивач перерахував на рахунок Відповідача грошові кошти в наступному порядку:

1. 19 лютого 2024 року - суму 400 000,00 грн (платіжна інструкція № 6 від 19.02.2024);

2. 16 серпня 2024 року - суму 100 000,00 грн (платіжна інструкція кредитового переказу коштів № 3495858 від 16.08.2024).

3. 19 серпня 2024 року - суму 200 000,00 грн (платіжна інструкція № 18 від 19.08.2024); 4.29 жовтня 2024 року - суму 200 000,00 грн (платіжна інструкція кредитового переказу коштів № 3495934 від 29.10.2024).

Таким чином, Позивач у повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання за Договором та перерахував Відповідачеві поворотну фінансову допомогу в загальній сумі 900 000,00 грн (Дев`ятсот тисяч гривень 00 копійок).

Відповідно до пункту 3.1. Договору Позичальник зобов`язаний повернути поворотну фінансову допомогу не пізніше строку, зазначеного у пункті 1.3. Договору включно.

Поворотна фінансова допомога повертається шляхом перерахування грошових коштів частинами або одним платежем, на поточний рахунок Позикодавця, якщо інше не передбачене умовами цього Договору (пункт 3.2. Договору).

Пунктами 8.1. та 8.2. Договору передбачено, цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами. Строк дії цього Договору починає свій перебіг з моменту підписання, та закінчується після виконання Сторонами всіх своїх зобов`язань за цим Договором, але не пізніше ніж у строк, зазначений у пункті 1.3 цього Договору.

В свою чергу, останній переказ коштів був здійснений 29.10.2024, що підтверджується платіжною інструкцією №3495934 від 29.10.2024, що свідчить про те, що 26.04.2025 спливає крайній строк користування фінансовою допомогою (п.1.3. Договору).

У зв`язку з цим, 24 квітня 2025 року Позивач направив Відповідачеві претензію про повернення фінансової допомоги (вих. 24-04/2025-01 від 24.04.2025), якою вимагав негайно повернути надану поворотну фінансову допомогу до 26.04.2025 в сумі 900 000,00 грн (Дев`ятсот тисяч гривень 00 копійок), проте від останнього так і не було отримано відповіді та коштів.

У зв`язку з тим, що Відповідачем не було повернуто Позивачу кошти надані останньому у сумі 900 000,00 грн як поворотна фінансового вимога, Позивач звернувся до суду із цим позовом.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (частина 1 статті 1049 ЦК України).

Частиною 2 статті 1049 ЦК України передбачено, що позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач здійснив перерахування відповідачу грошових коштів за Договором на суму 900 000,00 грн.

За умовами Договору поворотна фінансова допомога підлягає поверненню за вимогою позикодавця протягом 180 днів, з моменту одержання позики.

Натомість, у встановлений Договором строк Відповідач грошові кошти Позивачу не повернув.

Відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву із запереченнями щодо наведених Позивачем обставин та правових підстав позову.

Положеннями статті 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, за якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У той же час, матеріали справи не містять доказів визнання недійсними в судовому порядку Договорів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з Відповідача заборгованості в загальному розмірі 900 000,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судовий збір покладається на відповідача у зв`язку з задоволенням позову у повному обсязі (відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст.ст.74, 76-80, 129, 185, 191, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РІТЕЙЛ ТЕХ СЕРВІС" (01021,вул. Грушевського Михайла, буд.28/2, Н/П 43,м. Київ, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙДЕНТІТІ ІНВЕСТ" (01021,вул. Грушевського Михайла, буд.28/2, Н/П №43,м. Київ, ) 900 000 (дев`ятсот тисяч) грн 00 коп. заборгованості, 13 500 (тринадцять тисяч п`ятсот) грн 00 коп судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 02.09.2025.

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА