ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2025 р. Справа№ 911/1110/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Суліма В.В.

Гаврилюка О.М.

за участю секретаря судового засідання Мовчан А.Б.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 31.07.2025:

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО"

на рішення Господарського суду Київської області від 03.09.2024

у справі №911/1110/24 (суддя Саванчук С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САН ОЙЛ ТРЕЙДІНГ"

до Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО"

про стягнення заборгованості за договором поставки

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх.№2681/24 від 29.04.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю "САН ОЙЛ ТРЕЙДІНГ" (далі позивач, ТОВ "САН ОЙЛ ТРЕЙДІНГ") до Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" (далі відповідач, ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО", скаржник) про стягнення заборгованості за договором поставки.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору про закупівлю (поставку) товару у зв`язку із чим позивачем нарахована заборгованість у сумі 1 209 900,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Київської області від 03.09.2024 у справі №911/1110/24 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "САН ОЙЛ ТРЕЙДІНГ" до Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО"про стягнення заборгованості за договором поставки задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "САН ОЙЛ ТРЕЙДІНГ" заборгованість за поставлений товар за договором №121/18 у розмірі 1 209 900,00 грн, 14 518,80 грн витрат зі сплати судового збору.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції керувався тим, що відкладальна обставина у даних правовідносинах відсутня, оскільки ненадання відповідачу рахунку на оплату не може вважатись відкладальною обставиною та простроченням кредитора у розумінні статті 613 Цивільного кодексу України, а обов?язок зі сплати поставленого товару чітко врегульований умовами договору - 30 днів після підписання відповідного акту приймання-передачі (пункт 3 додатку №1 до договору), відтак, відповідач не виконав свій обов?язок зі сплати ціни поставленого товару, чим порушив умови договору №121/18 від 07.03.2024.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство "ЦЕНТРЕНЕРГО" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційну скаргу ПАТ Центренерго задовольнити в повному обсязі. Скасувати рішення Господарського суду Київської області від 03.09.2024 у справі № 911/1110/24 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Товариства з обмежено відповідальністю САН ОЙЛ ТРЕЙДІНГ відмовити у повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення ухвалено з порушенням ст. 236 ГПК України, судом першої інстанції здійснено формальний підхід до розгляду справи, ухвалено рішення на підставі не повно і не всебічно з`ясованих обставин, не дослідження в судовому засіданні обставин на які посилався скаржник, без врахування обставин, які акцентовані та аргументовані скаржником; не наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідач зазначає, що 12.03.2024 він надіслав позивачу письмову заявку на поставку бензину автомобільного FORWARD А-95-Євро5-Е0 загальною кількістю 25 000,00 літрів. Позивач поставив відповідачу замовлену продукцію, про що сторони 20.03.2024 підписали акт приймання-передачі продукції загальною вартістю 1 209 900,00 грн з ПДВ.

Однак скаржник заперечує наявність у нього обов?язку зі сплати 1 209 900,00 грн з ПДВ за поставлений товар.

Водночас скаржник зауважує, що позивач не надав йому рахунків-фактур, як це передбачено пунктом 5.8. договору, на підставі яких у відповідача настає обов?язок оплати поставленої продукції, відтак, у відповідача не настав строк виконання спірного зобов`язання з оплати товару.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

09.06.2025 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відпповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення без змін.

Узагальнені доводи відзиву зводяться до того, що суд першої інстанції вирішив справу згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду, відповідно до якої рахунок на оплату товару (робіт, послуг) за своєю правовою природою не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти для оплати товару (робіт, послуг), тобто має інформаційний характер.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.05.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Ткаченка Б.О., суддів: Суліма В.В., Гаврилюка О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2025 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" на рішення Господарського суду Київської області від 03.09.2024 у справі №911/1110/24 залишено без руху, роз`яснено право на усунення недоліків апеляційної скарги.

21.05.2025 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" надійшла заява про усунення недоліків із доказами сплати судового збору, до якої долучено квитанцію про сплату судового збору, з якої вбачається, що апелянтом сплачено судовий збір у визначеному судом розмірі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" на рішення Господарського суду Київської області від 03.09.2024 у справі №911/1110/24. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" на рішення Господарського суду Київської області від 03.09.2024 у справі №911/1110/24 у судове засідання 31.07.2025.

24.07.2025 на адресу Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "САН ОЙЛ ТРЕЙДІНГ" надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2025 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "САН ОЙЛ ТРЕЙДІНГ" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів - задоволено.

Позиції учасників справи, явка представників сторін у судове засідання

Учасники апеляційного провадження з`явилися у судове засідання 31.07.2025 та надали свої пояснення по суті апеляційної скарги.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, 07.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "САН ОЙЛ ТРЕЙДІНГ" та Публічним акціонерним товариством"ЦЕНТРЕНЕРГО" укладено договір про закупівлю (поставку) товару №121/18, відповідно до умов якого постачальник зобов?язався поставити покупцю товар згідно з умовами договору, а покупець зобов?язався прийняти і оплатити товар, що поставляється відповідно до умов договору.

Відповідно до пункту 9 додатку №1 до договору строк дії договору - до 31.05.2024, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання зобов?язань. Відповідно, на час розгляду справи судом, договір №121/18 від 07.03.2024 не припинив свою дію щодо проведення розрахунків.

Згідно з пунктом 1.3. договору найменування (номенклатура), ціна, кількість, строки (графік) поставки та інші характеристики продукції зазначені в додатках до договору.

Пунктами 3.2. та 3.3. договору передбачено, що місце, строк (графік) поставки продукції визначається в додатках до договору. Фактичний об?єм кожної партії продукції зазначається у відповідній письмовій заявці покупця, яка є невід?ємною частиною даного договору. При цьому, покупець на підставі своїх письмових заявок, в межах запланованого в договорі обсягу продукції має право перерозподіляти продукцію між вантажоотримувачами без додаткового погодження з постачальником.

Відповідач стверджує, що 12.03.2024 він надіслав позивачу письмову заявку засобами поштового зв?язку, на поставку бензину автомобільного FORWARD А-95-Євро5-Е0 загальною кількістю 25000,00 літрів. Суд звертає увагу, що відповідач не долучив до матеріалів справи підтвердження направлення позивачу письмової заявки.

Додатком №1 до договору сторони визначили найменування, асортимент, кількість та ціну товару: бензин автомобільний FORWARD А-95-Євро5-Е0, код згідно ДК 021:20-9, 25000,0 літрів, ціна за одиницю продукції 40,33 грн без ПДВ (пункт 1 додатку).

Загальна вартість продукції, згідно з пунктом 2 додатку - 1008333,33 грн, крім того 20% ПДВ 201666,67 грн. Загальна вартість продукції з ПДВ - 1210000,00 грн.

Згідно з пунктом 4 додатку №1 до договору №121/18 поставка здійснюється за такими реквізитами вантажоотримувача: Трипільська ТЕС ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" за адресою Київська область, Обухівський район, місто Українка, вулиця Приозерна, 46-Б.

На виконання умов договору постачальник у березні 2024 року здійснив поставку товару бензину автомобільного FORWARD А-95-Євро5-Е0 у кількості 25000 літрів на суму 1209900,00 грн, в тому числі ПДВ 201650,00 грн.

Відповідно до пункту 5.3. договору датою поставки є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі продукції.

За пунктами 7.1.1. та 7.1.2. покупець зобов?язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлену продукцію, приймати поставлену продукцію згідно з актом приймання-передачі продукції.

Пунтом 5 додатку №1 до договору №121/18 визначено строк поставки протягом 10 робочих днів з моменту отримання письмової заявки покупця.

20.03.2024 сторони підписали акт приймання-передачі, яким погодили передачу позивачем відповідачу бензину автомобільного FORWARD А-95-Євро5-Е0 у кількості 25000 літрів загальною вартістю 1209900,00 грн з ПДВ. Факт поставки товару підтверджується, зокрема, підписаною між сторонами видатковою накладною № 37 від 20.03.2024, товаро-транспортною накладною на відпуск нафтопродукців (нафти) № СТ37 форми №1-ТТН від 20.03.2024 та актом приймання-передачі від 20.03.2024.Суд також врахував, що обома сторонами не заперечується факт поставки позивачем відповідачу товару - бензину автомобільного FORWARD А-95-Євро5-Е0 у кількості 25000 літрів загальною вартістю 1209900,00 грн з ПДВ та його прийняття відповідачем.

Згідно з пунктом 3 додатку №1 до договору №121/18 покупець повинен оплатити товар протягом 30 днів після підписання відповідного акту приймання-передачі, відтак, останнім днем строку оплати товару є 19.04.2024, а з 20.04.2024 почалось прострочення оплати.

16.04.2024 позивач отримав від відповідача повідомлення про настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) №23/1778 від 12.04.2024. У повідомленні відповідач зазначає про те, що на момент укладання договору ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" було готово виконувати свої зобов?язання, однак, з 24.02.2022 та по цей час в Україні введено воєнний стан у зв?язку із повномасштабною збройною агресією. Внаслідок ракетних обстрілів Зміївська та Трипільська ТЕС ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" зупинили свою роботу та припинили своє функціонування, що призвело до зупинення виробничих потужностей. Також відповідач додав, що копія сертифікату Торгово-промислової палати України або іншого компетентного органу про форс-мажорні обставини (обставин непереборної сили) буде надано додатково після його отримання.

Межі, мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Колегія суддів зазначає, що між позивачем та відповідачем укладений правочин, який за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, що визначається згідно із статтею 712 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої, шостої статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Стаття 712 Цивільного кодексу України регулює відносини, що виникають із договору поставки. Так, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частин 2, 3 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 614 Цивільного кодексу України, особа яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Стаття 617 Цивільного кодексу України передбачає, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як зазначалось колегією суддів вище, що на виконання умов договору постачальник у березні 2024 року здійснив поставку товару бензину автомобільного FORWARD А-95-Євро5-Е0 у кількості 25000 літрів на суму 1209900,00 грн, в тому числі ПДВ 201650,00 грн.

Відповідно до пункту 5.3. договору датою поставки є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі продукції.

За пунктами 7.1.1. та 7.1.2. покупець зобов?язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлену продукцію, приймати поставлену продукцію згідно з актом приймання-передачі продукції.

Пунтом 5 додатку №1 до договору №121/18 визначено строк поставки протягом 10 робочих днів з моменту отримання письмової заявки покупця.

20.03.2024 сторони підписали акт приймання-передачі, яким погодили передачу позивачем відповідачу бензину автомобільного FORWARD А-95-Євро5-Е0 у кількості 25000 літрів загальною вартістю 1209900,00 грн з ПДВ. Факт поставки товару підтверджується, зокрема, підписаною між сторонами видатковою накладною № 37 від 20.03.2024, товаро-транспортною накладною на відпуск нафтопродукців (нафти) № СТ37 форми №1-ТТН від 20.03.2024 та актом приймання-передачі від 20.03.2024.Суд також врахував, що обома сторонами не заперечується факт поставки позивачем відповідачу товару - бензину автомобільного FORWARD А-95-Євро5-Е0 у кількості 25000 літрів загальною вартістю 1209900,00 грн з ПДВ та його прийняття відповідачем.

Згідно з пунктом 3 додатку №1 до договору №121/18 покупець повинен оплатити товар протягом 30 днів після підписання відповідного акту приймання-передачі, відтак, останнім днем строку оплати товару є 19.04.2024, а з 20.04.2024 почалось прострочення оплати.

16.04.2024 позивач отримав від відповідача повідомлення про настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) №23/1778 від 12.04.2024. У повідомленні відповідач зазначає про те, що на момент укладання договору ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" було готово виконувати свої зобов?язання, однак, з 24.02.2022 та по цей час в Україні введено воєнний стан у зв?язку із повномасштабною збройною агресією. Внаслідок ракетних обстрілів Зміївська та Трипільська ТЕС ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" зупинили свою роботу та припинили своє функціонування, що призвело до зупинення виробничих потужностей. Також відповідач додав, що копія сертифікату Торгово-промислової палати України або іншого компетентного органу про форс-мажорні обставини (обставин непереборної сили) буде надано додатково після його отримання.

Для застосування форс-мажору (обставин непереборної сили) як умови звільнення від відповідальності судам необхідно встановити, які саме зобов?язання за договором були порушені/невиконані та причину такого невиконання.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного (заздалегідь встановленого) характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов?язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов' язання.

3азначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 31.08.2022 у справі №910/15264/21, від 30.05.2022 у справі №922/2475/21, від 30.11.2021 у справі №913/785/17.

Отже, введення воєнного стану не може бути належною правовою підставою для невиконання зобов`язань. Ситуації, що виникають внаслідок збройної агресії, мають безпосередньо впливати на можливість сторони виконати свої зобов`язання. Тому сторона, яка посилається на ці обставини, повинна довести зв`язок між неможливістю виконання зобов`язання та військовою агресією.

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено в Законі України Про торгово-промислові палати в Україні та деталізовано в Регламенті (нова редакція) засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44(5).

Відповідно до частини 3 статті 14 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні, Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб?єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Відповідно до статті 141 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні, Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажори обставини (обставини непереборної сили) для суб?єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Відповідно до пункту 3.3 Регламенту (нова редакція) засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44(5), сертифікат (в певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - сертифікат) - документ встановленої ТПП України форми, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.

Відповідно до пункту 6.1. Регламенту (нова редакція) засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44(5) підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у статті 141 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні в редакції від 02.09.2014, а також визначених сторонами за договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідно договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами.

Відповідно до пункту 6.2. Регламенту (нова редакція) засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44(5), форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. До кожної окремої заяви додається окремий комплект документів.

Відповідно до пунктів 6.11.6. та 6.11.7. Регламенту (нова редакція) засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44(5), сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) підписується уповноваженою особою, яка прийняла рішення про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), і першим віце-президентом або віце-президентом ТПП України/президентом, першим віце-президентом або віце-президентом регіональної ТПП. На Сертифікаті про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) проставляється печатка ТПП України/регіональної ТПП на підпис першого віце-президента або віце-президента ТПП України/президента, першого віце-президента або віце-президента регіональної ТПП, який підписав такий Сертифікат.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів констатує, що матеріали справи не містять підтвердження отримання сертифікату або звернення відповідачем до Торгово-промислової палати України для отримання сертифікату про форс-мажорні обставини (обставин непереборної сили). Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідач/скаржник не довів факту наявності форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які унеможливили виконання відповідачем своїх зобов?язань за договором.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 25.01.2022 усправі №904/3886/21, форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

Одночасно, суд звертає увагу на те, що форс-мажор не звільняє сторін договору від виконання зобов`язань і не змінює строків такого виконання, цей інститут спрямований виключно на звільнення сторони від негативних наслідків, а саме: від відповідальності за невиконання чи прострочення виконанання зобов`язань на період існування форс-мажору (постанова Верховного Суду від 13.09.2023 у справі №910/8741/22).

Позивач, у свою чергу, не заявляв до стягнення штрафні санкції, які за своєю правовою природою є правовою відповідальністю за невиконання чи прострочення виконання зобов?язань.

Крім цього, відповідачем/скаржником не надано доказів на підтвердження наявності причинно-наслідкового зв`язку між неможливістю виконання зобов`язань за договором поставки №121/18від07.03.2024 та фактом збройної агресії.

Оскільки відповідач не сплатив кошти за поставлений товар, позивач направив претензію з вимогою про сплату вартості поставленого товару №17/04-24/1 від 17.04.2024, що підтверджується описом вкладення у цінний лист, накладною №941 та фіскальним чеком від 17.04.2024. У презензії позивач зазначив, що він не погоджується із настанням форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які б унеможливлювали виконання зобов?язань за договором. Також позивач зазначив про готовність прийняти повернення неоплаченого товару, в порядку статті 694 Цивільного кодексу України, у випадку несвоєчасної оплати отриманого товару до 19.04.2024.

Однак відповідач не сплатив суму заборгованості за договором поставки №121/18 від07.03.2024 чим порушив свої зобов?язання за договором.

Враховуючи, що протилежного сторонами не доведено, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про правомірність стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки №121/18 від 07.03.2024 у сумі 1 209 900,00 грн.

Щодо відкладальної обставини про яку зазначено скаржником у своїй апеляційній скарзі, колегія суддів зазначає таке.

В апеляційній скарзі скаржник заперечує наявність у нього обов?язку зі сплати 1209900,00 грн з ПДВ за поставку бензину автомобільного FORWARD А-95-Євро5-Е0 у кількості 25000 літрів, з огляду на таке.

Пунктом 5.8. договору визначено, що при поставці продукції постачальник зобов?язаний надати покупцю необхідні приналежності та наступні оригінали документів:

- рахунок фактуру;

- відповідних товаросупроводжувальних накладних;

- іншої документації на продукцію згідно умов договору.

Таким чином, відповідач зазначає, що у зв?язку із ненаданням позивачем рахунку на оплату, у відповідача відсутній обов?язок зі сплати суми основного боргу, враховуючи умови договору та норми, передбачені частиною 2 статті 613 Цивільного кодексу України.

Частина 2 статті 613 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Таким чином, відповідач обґрунтовує у своїх заявах по суті, що у правовідносинах, що розглядаються виникла відкладальна обставина, тобто, ненадання відповідачу рахунку на оплату унеможливило виконання ним обов?язку зі сплати. Відповідач пов?язує виникнення обов?язку зі сплати суми поставленого товару із моментом надання позивачем рахунку на оплату.

На спростування обставин, які наводить відповідач, позивач долучив до матеріалів справи рахунок на оплату №3 від 20.03.2024 та належні докази його надіслання відповідачу: опис вкладення у цінний лист з відбитком календарного штемпелю поштового відділення та фіскальний чек.

Стосовно аргументів відповідача про настання відкладальної обставини, судом апеляційної інстанції враховано позицію Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 29.08.2019 у справі № 905/2245/17 суд зазначив, що: Стосовно невиставлення/ненаправлення позивачем рахунку-фактуру судова колегія вважає, що невиставлення/ненаправлення позивачем рахунку на оплату не звільняє відповідача від обов`язку оплатити послуги, надані позивачем. Так, за своєю правовою природою рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги. Ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 ЦК України.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № 915/641/19: …за своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 ЦК України, а тому не звільняє Відповідача від обов`язку оплатити товар. Така правова позиція є сталою в судовій практиці і викладена в постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №910/32579/15, від 22.05.2018 у справі №923/712/17, від 21.01.2019 у справі №925/2028/15, від 02.07.2019 у справі №918/537/18, від 29.08.2019 у справі №905/2245/17, від 26.02.2020 у справі №915/400/18 і Суд не вбачає підстав для відступу від зазначеної позиції у цій справі.

З урахуванням викладеного, колегія суддів констатує, що відкладальна обставина у даних правовідносинах відсутня, оскільки ненадання відповідачу рахунку на оплату не може вважатись відкладальною обставиною та простроченням кредитора у розумінні статті 613 Цивільного кодексу України, а обов?язок зі сплати поставленого товару чітко врегульований умовами договору - 30 днів після підписання відповідного акту приймання-передачі (пункт 3 додатку №1 до договору), відтак, відповідач не виконав свій обов?язок зі сплати ціни поставленого товару, чим порушив умови договору №121/18 від 07.03.2024.

Інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на вірне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваних рішень в розумінні ст. 277 ГПК України з викладених у апеляційній скарзі обставин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скаргзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду Київської області від 03.09.2024 у справі №911/1110/24, за наведених скаржником доводів та в межах апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" на рішення Господарського суду Київської області від 03.09.2024 у справі №911/1110/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 03.09.2024 у справі №911/1110/24 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Публічним акціонерним товариством "ЦЕНТРЕНЕРГО".

4. Матеріали справи №911/1110/24 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 02.09.2025. (після виходу головуючого судді Ткаченка Б.О.з лікарняного та суддів Суліма В.В., Гаврилюка О.М. з відпустки)

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.В. Сулім

О.М. Гаврилюк