ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2025м. ДніпроСправа № 905/115/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді судді Фещенко Ю.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" (м. Тернівка Павлоградського району Дніпропетровської області)

про стягнення суми штрафу за неправильне зазначення відомостей про масу вантажу в залізничній накладній у розмірі 198 885 грн. 00 коп.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" (далі - відповідач) суму штрафу за неправильне зазначення відомостей про масу вантажу в залізничній накладній у розмірі 198 885 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем, як вантажовідправником, свого обов`язку з оформлення перевізних документів. Так, в результаті контрольного зважування вантажу було встановлено, що у вагоні № 64021579 фактична вага вантажу не відповідає даним, зазначеним у накладній. Так, у залізничній накладній № 49546807 маса нетто вантажу зазначена 70 000 кг, а за даними контрольного зважування виявилось 71 800 кг, що на 1 800 кг більше, ніж зазначено у перевізному документі, про що було складено Комерційний акт № 454201/19 від 10.07.2024.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 17.02.2025 позовну заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" про стягнення штрафу у розмірі 198 885 грн. 00 коп. передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2025 (суддя Скриннікова Н.С.) позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

У подальшому, розпорядженням керівника апарату суду № 270 від 16.07.2025 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу матеріалів справи", у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_1 з посади, проведено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи № 905/115/25.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2025, справу № 905/115/25 передано судді Фещенко Ю.В. для розгляду.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 21.07.2025 справу № 905/115/25 було прийнято до свого провадження та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву (вх. суд № 15533/25 від 14.04.2025), в якому він просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на таке:

- 10.07.2024 на станції Чаплине Придніпровської залізниці відбулося зважування вантажу по 16-ти вагонам (відправник - ТОВ "ДТЕК Курахівська ЦЗФ", одержувач - ДТЕК Бурштинська ТЕС), та складені Комерційні акти із зазначенням надлишку вантажу (вугілля), серед яких вагон № 64021579 зі спірною накладною № 49546807 та Комерційним актом №454201/19/37 від 10.07.2024. Всього, за відомостями позивача у 16-ти вагонах виявлено надлишок у розмірі +27 150 кг вугілля. Відповідач зауважує, що зважування по всім 16-ти вагонах проводили на механічних вагах одні і тіж самі люди: приймальник поїздів ОСОБА_2 , заступник начальника станції залізничної Усік А.О та приймальник поїздів ОСОБА_3 . В комерційних актах, складених 10.07.2024, зазначені ознаки розкрадання - наявність виїмок, порушення маркування (комерційні акти №454201/12/30 від 10.07.2024, № 454201/26/44 від 10.07.2024, № 454201/25/43 від 10.07.2024, №454201/11/26 від 10.07.2024, № 454201/23/41 від 10.07.2024), наявність скосів глибиною по 0,4-0,5 м, шириною по 0,8-1,0 м, при тому, що вантаж було ущільнено катком (Комерційні акти №454201/22/40 від 10.07.2024, № 454201/14/32 від 10.07.2024, № 454201/19/37 від 10.07.2024, №454201/15/33 від 10.07.2024, № 454201/16/34 від 10.07.2024, № 454201/18/36 від 10.07.2024, № 454201/13/31 від 10.07.2024, № 454201/17/35 від 10.07.2024, № 454201/20/38 від 10.07.2024, № 454201/21/39 від 10.07.2024, № 454201/24/42 від 10.07.2024). Надлишок +27 150 кг вугілля було перевантажено представниками позивача у вагон № 61514410 за накладною № 45942935 та відправлено одержувачу, а 26.07.2024 на станції призначення Бурштин Львівська залізниця, іншими представниками позивача було зроблено переважування вантажу по вагону № 61514410, який формували робітники позивача і встановлено, іншими представниками позивача недостачу у розмірі - 6 200 кг вугілля. Замість 27 150 кг прийшло 21 550 кг, про що складено Комерційний акт № 388103/45 від 26.07.2024 та при цьому зазначено, що ознаки розкрадання відсутні - маркування не порушено, вагон справний. Зважування ваги відбулося на тензометричних залізничних вагах, де результати зважування визначаються комп`ютером та заносяться до електронної бази даних, що виключає людський фактор та помилку при визначенні маси вантажу. Окрім того, 27.07.2024 та 29.07.2024 при переважуванні представниками позивача зазначених 16-ти вагонів, з яких робітниками позивача було відібране вугілля та завантажене у вагон №61514410 вже на станції призначення Бурштин Львівської залізниці, встановлена невідповідність вазі вантажу, про що складені відповідні Акти загальної форми та Комерційні акти. Опис обставин, що викликали складання актів вказано "комерційна несправність". У сукупності розмір нестачі по спірним вагонам склав - 5 850 кг. При цьому згідно з пунктом 6 Правил складання актів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002 при видачі однорідного вантажу, який перевозиться навалом або насипом і прибув від одного відправника на адресу одного одержувача, недостачі, що перевищують норму природної втрати маси вантажу і граничне розходження визначення маси нетто, а також надлишки, що перевищують граничне розходження визначення маси нетто, виявлені в окремих відправках під час перевірки протягом однієї календарної доби, оформляються одним комерційним актом. В акт включаються тільки відправки, які прибули в справних вагонах з непошкодженими пломбами (ЗПП) відправника, а також без ознак недостачі, псування, пошкодження на відкритому рухомому складі або в критих та інших вагонах без пломб (якщо такі перевезення передбачені Правилами), в яких виявлено недостачу або надлишок. Даний акт складено позивачем не було;

- щодо відомостей, викладених в Комерційному акті № 454201/19/37 від 10.07.2024 по вагону № 64021579 відповідач зазначає, що в розділі Д Комерційного акту "Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку" серед зазначеного в описі вказано" скоси над 1 та 7 люками довжиною по 1,0-1,5 м, на ширину вагона, глибиною по 0,4-0,6 м, над 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 люками праворуч та ліворуч довжиною по 8,5 м, шириною по 0,8-1,0 м, глибиною по 0,4-0,5 м", як відповідач визначає ознаками розкрадання та несанкціонованого доступу до вантажу сторонніх осіб. Також, відповідач зазначає, що в спірному Комерційному акті не зазначено, як проводилось зважування робітниками позивача - ОСОБА_2 в присутності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , - в статистичному режимі чи ні, чи здійснювалось розчеплення вагонів;

- щодо підписання Комерційного акту № 454201/19/37 від 10.07.2024 по вагону №64021579, відповідач також вказує на те, що згідно з пунктом 10 Правил складання актів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002 Комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акту можуть бути залучені також інші працівники залізниці. Таким чином, відповідач стверджує, що пункт 10 Правил складання актів чітко передбачає посади 3-х осіб, які мають право підписувати комерційні акти. До перевірки вантажу і підписання акту можуть бути залучені також інші працівники залізниці, але залучені вони можуть бути поряд з трьома підписантами, що обов`язково повинні засвідчити акт, а не замість них. Відповідач зазначає, що Комерційний акт № 454201/19/37 від 10.07.2024 по вагону № 64021579 підписали приймальник поїздів ОСОБА_2 , заступник начальника станції залізничної Усік А.О та приймальник поїздів ОСОБА_3 . Зазначений Комерційний акт не було підписано начальником вантажного району (завідувачем вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи). В Комерційному акті зазначено, що завідувач вантажним двором по штатному розкладу відсутній, але відсутнє зазначення на кого покладено виконання даних обов`язків, внаслідок чого даний Комерційний акт підписано неуповноваженими особами (відповідач зазначає, що вказана позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 01.06.2018 по справі №910/3930/17, постанові Верховного Суду від 18.06.2018 по справі № 910/11397/17);

- наразі неможливо встановити, яку конкретну кількість вугілля у кілограмах, з якого саме із 16-ти вагонів було відвантажено у вагон № 61514410 і скільки фактично складала вага кожного вагону із 16-ти на дату переважування 10.07.2024 на ст. Чаплине. Так як невірна маса вказана робітниками позивача щодо вагону № 61514410, який вони формували, недостача/невідповідність розміру вантажу виявлена у спірних вагонах на станції призначення, недостача у вагоні № 64021579 - все це свідчить про відсутність факту неправильного зазначення маси вантажу відповідачем саме у вагоні № 64021579 і ставить питання саме щодо переважування вантажу, яке здійснювалось робітниками позивача 10.07.2024 на ст. Чаплине. Відповідач зазначає, що в сукупності наданих документів по переважуванню 16 вагонів на ст. Чаплине 10.07.2024 та перевантаження робітниками позивача частини вугілля у вагон № 61514410 накладна № 45942935, недостача у вагоні №61514410, доводять, що висновки позивача про неправильне зазначення саме відповідачем маси вантажу у вагоні № 64021579, накладна № 49546807 не відповідають дійсності, а відтак відсутні підстави вважати, що він повинен відповідати за неправильне значення у накладній маси вантажу за пунктами 122, 118 Статуту Залізниць України і виключають відповідальність вантажовідправника. Сам Комерційний акт №454201/19/37 від 10.07.2024 по вагону № 64021579, відомості в який вносилися про масу вантажу самими робітниками позивача, не доводить вини ТОВ "ДТЕК Курахівська ЦЗФ", оскільки його зміст суперечить фактичним обставинам та іншим перевізним документам, та не доводить, що відповідач невірно зазначив масу вантажу саме при відправленні вагону № 64021579, а не по іншому.

Від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (вх. суду № 16288/25 від 17.04.2025), в якій просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на таке:

- оформлення накладної має здійснюватися у відповідності до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 863/5084 (надалі - Правила). У додатку 3 до Правил встановлено, що графи 20 "найменування вантажу, кількість місць", 24 "маса вантажу, визначена відправником" заповнюється, якщо кількість місць та маса вантажу визначені відправником. Вказуються кількість місць цифрами та окремо за кожним його найменуванням і за кожним видом упакування, а також прописом загальна кількість місць, маса у кілограмах брутто вантажу, загальна маса відправки (прописом); у графі "спосіб визначення маси" зазначається спосіб визначення маси вантажу (на вагах, за стандартом, за трафаретом, за обміром, за розрахунками, умовно), тип ваг (товарні, вагонні, елеваторні тощо), їх вантажопідйомність та ким було визначено масу вантажу (залізницею/відправником); у графі "ким завантажено вантаж у вагон (контейнер)" зазначається: відправником або залізницею; у графі "правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника засвідчує правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. В електронній накладній накладається електронний цифровий підпис відправника. Згідно з пунктом 2.3 Правил у графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення перевезення. Якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт (пункт 5.5 Правил). Відповідно до частин 1, 2 статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Згідно з частиною 1 пункту 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами. Позивач вказує на те, що Комерційний акт №454201/19 від 10.07.2024 складений у відповідності Правил складення актів. Згідно з нормами статті 122 Статуту, підставою для покладання на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу є комерційний акт, складений у випадках передбачених статтею 129 Статуту. Відповідно до статті 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. Таким чином, позивач виснує, що саме на вантажовідправника покладається обов`язок заповнення залізничної накладної на перевезення вантажу. При цьому залізниця не зобов`язана перевіряти дані, зазначені у накладних, фактичним даним при прийнятті вантажу до перевезення. З урахуванням вказаного, позивач зазначає, що в накладній № 49546807 відправником (відповідачем) зазначено 70 000 кг, при перевірці маси у вагоні № 64021579 встановлено, що маса вантажу, вказана відправником в залізничній накладній не відповідає масі вантажу встановленій при проведенні контрольного зважування вантажу, а саме: 71 800 кг, що більше на 1 800 кг. Таким чином, підставою для покладення матеріальної відповідальності на відповідача - ТОВ "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" є Комерційний акт станції Чаплине № 454201/19 від 10.07.2024, складений у відповідності до Правил складання актів, Правил видачу вантажу та Статуту залізниць України. Пунктом 8 Правил складання актів, яким передбачено, що комерційний акт може бути складений як на станції призначення, так і на станції відправлення або попутній станції. Також, позивач зазначає, що з вказаного приводу слід врахувати правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 914/2339/17, в якій суд касаційної інстанції зазначає, що відповідно до пункту 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниці надане право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача). Відтак, недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць України. При цьому зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено. Також така правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 27.03.2020 у справі № 917/500/19;

- щодо способу зважування, позивач вказує на те, що пунктом 5 Правил приймання вантажів до перевезення встановлено, що загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом. До розрахункових способів визначення маси вантажу належать: за трафаретом (підсумування маси вантажу, зазначеної на кожному вантажному місці), за стандартом (множення суми стандартної маси вантажного місця на кількість місць вантажу), за заміром висоти наливу (з подальшим визначенням густини та об`єму вантажу за таблицею калібрування цистерн, розробленою заводом-виробником цистерни). За домовленістю відправника, залізниці та одержувача вантажу можуть бути встановлені інші способи визначення маси вантажу. Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобов`язаний зазначити в накладній. Усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства. Статтею 37 Статуту залізниць України встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Тарні і штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо). Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній. З урахуванням вказаного позивач зазначає, що доводи відповідача щодо визначення маси вантажу за спірним перевезенням у різний спосіб, що суперечить пункту 22 Правил видачі вантажів, є безпідставним, оскільки як було зазначено вище - існує декілька нормативно-вичерпних способів визначення маси вантажів, а саме: шляхом зважування на вагах, підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом, розрахунковим методом, за обміром та умовно. Позивач зауважує, що відповідачем безпідставно ототожнюється спосіб визначення/перевірки маси вантажу (регламентований статтею 37 Статуту залізниць України) зі способом зважування на вагах, тоді як пункт 22 Правил видачі вантажів встановлює, по-перше, не суворе правило відповідності визначення маси вантажу на станції призначення, способу визначення маси вантажу на станції відправлення (в путі слідування) ("як правило"), а, по-друге, мова йде саме про спосіб визначення маси вантажу, який кореспондується зі статтею 37 Статуту залізниць України та в означеному випадку є вірним як на при відправленні так й на шляху прямування. Позивач зазначає, що за твердженнями відповідача наявне недотримання порядку зважування, тобто процедури в межах одного способу визначення маси вантажу, проте з пункту 10 Правил приймання вантажів до перевезення вбачається, що порядок зважування (із зупинкою і розчепленням вагонів або із зупинкою без розщеплення для даного типу вантажу) залежить від типу використаних вагонних ваг, при цьому, вимог щодо використання однотипних ваг та ідентичного порядку зважування при визначенні/перевірки маси вантажу на станції відправки та станції призначення (на шляху прямування) нормативні документи не містять;

- щодо підписання комерційного акту позивач зазначає, що за правилами пункту 10 Правил складання актів, комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, для перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці. Таким чином, у пункті 10 Правил складання актів імперативно визначено суб`єктний склад працівників залізниці, які є уповноваженими особами на підписання комерційних актів, однак зазначена норма не виключає можливості залучення до складання комерційного акта й інших працівників залізниці поряд з особами, підписи яких є обов`язковими реквізитами комерційного акта. якщо в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб перелік яких визначено пунктом 10 Правил складання актів. При цьому позивач зазначає, що наданий в обґрунтування позовних вимог комерційний акт на попутній станції Чаплине Придніпровської залізниці підписали: ДСЗ (заступник начальника станції) Усік А.О., приймальники поїзда ОСОБА_3 , ОСОБА_2 . На підтвердження наявності у осіб, які підписали комерційний акт від залізниці, повноважень на вчинення таких дій позивач надав наказ № 9 від 16.02.2024, за змістом яких, у зв`язку з відсутністю в штатному розкладі станції посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу контейнерного майданчика, сортувальної платформи) відповідальними особам, які мають право підпис комерційних актів призначено, зокрема, приймальники поїзда: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , Усік А.О. є заступником начальника станції, а отже є підписантом, який має повноваження на підписання комерційних актів в силу прямої вказівки в пункті 10 Правил складання актів. Зі змісту розділу "Д" спірного комерційного акту вбачається, що переваження проводилось у присутності ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , відповідно до їх робочої/посадової інструкції, а отже вказані особи мають право підписувати комерційні акти як працівник станції який особисто здійснював перевірку в силу положень пункту 10 Правил складання актів. Тобто, комерційний акт є належним та допустимим доказом у даній справі, та аналогічного висновку в цьому розумінні дійшов Верховний суд у постановах від 21.05.2018 у справі № 916/2001/17 та від 23.06.2018 у справі № 916/1993/17, від 23.11.2018 по справі №916/2450/17, від 21.08.2019 у справі № 905/2360/18. Таким чином, при підписанні комерційного акту з боку залізниці (позивача) було дотримано усі імперативні вимоги обов`язкової участі та підпису трьох визначених її представників, передбачені пунктом 10 Правил складання актів.

Від відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву (вх. суд № 18005/25 від 28.04.2025), в яких він просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на таке:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" заперечує сам факт того, що саме у вагоні № 64021579 за накладною № 49546807 було невірно зазначено масу вантажу, виходячи з того, що: по-перше: в комерційному акті № 454201/19/37 від 10.07.2024 по вагону № 64021579, на який посилається позивач, зазначені ознаки втручання сторонніх осіб (наявність скосів); по-друге: при прибутті вагону № 64021579 на станцію призначення, складено акт форми ГУ-23 № 1628 від 29.07.2024, це зазначено і в комерційному акті № 454201/19/37 від 10.07.2024, згідно з яким виявлена недостача на станції призначення - 100 кг; по-третє: усі відомості та дії щодо вагону № 64021579 вносилися та робилися робітниками саме позивача. Перезавантаження так званого "надлишку" з вагону № 64021579 у вагон № 61514410 за накладною № 45942935 робилися робітниками позивача, без участі представника вантажовідправника; по-четверте: робітники позивача виявили на станції призначення невірно вказану масу вантажу у вагоні № 61514410 за накладною № 45942935, куди позивач самостійно завантажував "надлишок", без ознак втручання сторонніх осіб. Недостача склала 6 200 кг, замість 27 150 кг, завантажено у даний вагон було 20 950 кг, у зв`язку з чим, не зрозуміло скільки було відібрано та відвантажено позивачем по кожному вагону окремо із 16-ти вагонів, з яких відбиралося вугілля 10.07.2024, якщо невірно зважувався вантаж; по п`яте: вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, якщо ці неточності були зроблені саме вантажовідправником, чого у даному випадку по вагону № 64021579 за накладною 49546807 немає;

- відносно зважування відповідач зазначає, що на проміжній станції Чаплине та на станції призначення Бурштин зважування проводилося робітниками позивача. І саме робітники позивача на станції Чаплине 10.07.2024 невірно зробили зважування вантажу 16-ти вагонів та сформували вагон № 61514410 за накладною № 45942935. Скільки фактично працівники позивача відібрали з вагону № 64021579 наразі встановити не можливо. При цьому з урахуванням нестачі на станції призначення у розмірі 450 кг та з урахуванням похибки ваг, меж граничного розходження визначення маси нетто (надлишок вантажу порівняно з масою, вказаною в накладній, вважається таким, що не перевищує норму, якщо він не виходить за межу граничного розходження визначення маси нетто, яке становить 0,2% - пункт 27 Правил видачі вантажу), вказати що саме відповідач невірно вказав масу вантажу при відправленні вагону № 64021579 - неможливо;

- відповідач виснує, що у сукупності документів, а саме: невірна маса вказана робітниками позивача щодо вагону № 61514410 (комерційний акт № 388103/45 від 26.07.2024, ознаки розкрадання відсутні - маркування не порушено, вагон справний), який формували робітники позивача, недостача/невідповідність розміру вантажу виявлена самим позивачем у спірних вагонах на станції призначення, похибки ваг у зважуванні, нестача по вагону № 64021579 на станції призначення - все це свідчить про відсутність факту неправильного зазначення маси вантажу відповідачем саме у вагоні № 64021579 і ставить питання саме щодо невірного переважування вантажу, яке здійснювалось робітниками позивача 10.07.2024 на станції Чаплине.

Від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення у справі (вх. суду № 18852/25 від 02.05.2025), в яких він просить суд задовольнити позовні вимоги, вказуючи на таке:

- відповідач у своїх запереченнях фактично хоче відвернути увагу суду від підставності предмету спору, посилаючись при цьому на акт загальної форми № 1628 від 29.07.2024, складений на станції призначення станції Бурштин за фактом видачі вантажу, де встановлено нестача вантажу. Однак, ці обставини вже виявлені після усунення комерційної несправності по станції Чаплине, й жодним чином не впливає на виявлену невідповідність маси вантажу у вагоні № 64021579 по станції Чаплине, де встановлено різницю більше на 1800 кг від зазначеної відповідачем у накладній. За наслідками контрольного зважування станцією Чаплине Придніпровської залізниці повідомлено на станцію відправлення Курахівка Донецької залізниці, що підтверджується телеграмою № 169 від 10.07.2024, де зазначено про можливість прибуття представників відправника ТОВ "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" задля усунення комерційної несправності. При цьому за час знаходження вагону на станції Чаплине під час усунення комерційної несправності відповідачу були нараховані додаткові збори (плата за користування, маневрова робота, збір за зважування та інше), котрі були сплачені відповідачем шляхом відображення на рахунку по ЄРЦ. Позивач зауважує, що з даного спростовується викладене відповідачем про те, що участі його представника в усуненні комерційної несправності не було, так як відповідач не забезпечив його присутність, довготривале перебування вагонів по станції Чаплине лише призвело б до додаткових фінансових втрат відповідача. Тобто відповідач жодним чином не спростував факт встановленої різниці маси вантажу по станції Чаплине та усунення комерційної несправності;

- позивач виснує, що комерційний акт за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому є належним доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладній, та фактичної маси вантажу. Акт фактично відповідачем не спростований та як наслідок заперечення відповідача є безпідставними.

Від відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення у справі (вх. суду № 20770/25 від 14.05.2025), в яких він просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на таке:

- щодо незабезпечення участі представника відповідача в усуненні комерційної несправності, відповідач посилається на те, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стану з 05 години 30 хвилин 24.02.2022, з урахування наступних змін, який триває до цього часу. Територія, де були розташовані виробничі потужності ТОВ "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" знаходиться за адресою: с. Вовчанка, вул. Нагорна, будинок 1а, Курахівської міської територіальної громади. Згідно з Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 (із змінами) с.Вовчанка та прилеглі населені пункти з 06.09.2024 віднесені до території активних бойових дій. Внаслідок дії обставин непереборної сили, через постійні системні обстріли з 10.09.2024 виробнича діяльність Товариства за адресою: с. Вовчанка, вул. Нагорна, будинок 1а, Курахівської міської територіальної громади зупинена, а також з 10.09.2024 втрачено контроль щодо товариства на даній території, більшість робітників евакуювалась, звільнилася, перевелася на постійну роботу на інші підприємства. Наказом № 122 від 19.07.2024 призупинена виробнича діяльність ТОВ "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" з 22.07.2024. А Наказом № 1009/2 від 10.09.2024 повністю зупинена виробнича діяльність ТОВ "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" з 10.09.2024. Відповідач зазначає, що події, які зазначені в позовній заяві, відбувалися у липні 2024 року, коли підприємство знаходилося у дуже важкому стані, під постійними обстрілами, майже увесь персонал виїхав у більш безпечні місця. Для виконання подальших обов`язків перед державою, контрагентами ТОВ "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" перереєструвало своє місце знаходження на контрольованій Україною території 51500, Україна, Павлоградський район, Дніпропетровська область, місто Тернівка, вулиця Героїв України, будинок, 33. Наразі всі виробничі потужності ТОВ "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" захоплені збройними формуваннями Російської Федерації, фактично діяльність підприємством не проводиться, 99% працівників звільнилися. Тому той факт, що ТОВ "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" не забезпечив участі свого представника у липні 2025 року має об`єктивні, поважні причини. При цьому відповідач зауважує, що сплата відповідачем додаткових зборів (плата за користування, маневрова робота, збір за зважування та інше) нарахованих позивачем, свідчить лише про добросовісність відповідача у відносинах з позивачем;

- щодо обставин, виявлених після усунення комерційної несправності по станції Чаплине, відповідач виснує, що у сукупності документів та винятковості даного випадку, а саме: невірна маса вказана робітниками позивача щодо вагону № 61514410 (Комерційний акт № 388103/45 від 26.07.2024, ознаки розкрадання відсутні - маркування не порушено, вагон справний), який формували робітники позивача, куди було відвантажено частку вантажу з вагону № 64021579; недостача/невідповідність розміру вантажу виявлена самим позивачем у спірних вагонах на станції призначення, ознаки втручання сторонніх осіб до вантажу, з яких відбирався вантаж позивачем у вагон № 61514410; похибки ваг у зважуванні; нестача по вагону № 64021579 на станції призначення, коли представники позивача вже переважили та сформували вагу даного вагону самостійно без участі відповідача. Все це свідчить про відсутність факту неправильного зазначення маси вантажу відповідачем саме у вагоні № 64021579 та відповідні неточності як халатність неуважність працівників позивача 10.07.2024 на станції Чаплине (чи то несправність ваг, чи економія часу задля зважування, чи проставлення ваги в документах "на око", чи отримання додаткових коштів у вигляді штрафу), і така халатність/неуважність має наслідком безпідставне притягнення до відповідальності ТОВ "ДТЕК Курахівська ЦЗФ".

Судом враховано, що всіма учасниками судового процесу висловлена своя правова позиція у даному спорі.

Враховуючи предмет та підстави позову у даній справи, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Тобто, у статті 248 Господарського процесуального кодексу України законодавець визначив межі розумного строку для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, а саме: не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Крім того, згідно з частинами 2, 3 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Слід відзначити, що розгляд даної справи по суті після зміни складу суду розпочався 21.08.2025, а строк розгляду даної справи закінчується 19.09.2025, отже у даному випадку судому було надано сторонам достатній строк для висловлення їх правових позицій та подання доказів по справі.

Відповідно до частини 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини укладання договору перевезення вантажу залізничним транспортом; факт надання послуг; наявність перевізного документу - залізничної накладної; наявність порушення в оформленні накладної в частині неправильного зазначення в ній маси вантажу; обставини складання актів загальної форми, комерційного акту; правомірність здійснення розрахунку заявленого до стягнення штрафу за неправильне зазначення відомостей про масу вантажу у залізничній накладній.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до електронного повідомлення про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 48-33959754/2020-0001 від 30.06.2020 АТ "Укрзалізниця" засвідчило прийняття від ТОВ "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" Заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепту) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (а.с. 23-28).

Таким чином, ТОВ "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" (далі - вантажовідправник, відповідач) було приєднано АТ "Українська залізниця" до договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, за умовами пункту 1.1. якого визначено, що предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та / або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.

Згідно з пунктом 1.4. договору надання послуг за договором може підтверджуватись, зокрема, накладною.

Також, у пункті 7.3. договору про надання послуг сторони погодили, що строк позовної давності за вимогами перевізника до замовників, що випливають з правовідносин сторін за договором, становить один рік.

Так, у липні 2024 року від ТОВ "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" по накладній № 49546807 зі станції Курахівка Донецької залізниці на станцію Бурштин Львівської залізниці було прийнято до перевезення вагони з вантажем "Вугілля кам`яне" (а.с. 29).

10.07.2024 при проходженні вагону по станції Чаплине Придніпровської залізниці на підставі акту загальної форми № 34 від 10.07.2024 було проведено контрольне зважування вагону № 64021579 на справних 150-ти тонних вагонних вагах станції Чаплине, заводський номер № 1465, державна повірка - 02.07.2024, прийнятих до обліку регіональною філією "Придніпровська залізниця" АТ "Укрзалізниця" під № 1. В результаті було встановлено, що маса вантажу, вказана відправником в залізничній накладній № 49546807 у графі "маса вантажу в кг, визначена відправником" не відповідає масі вантажу встановленій при проведенні контрольного зважування вантажу, а саме:

- номер накладної: 49546807;

- номер вагону: 64021579;

- маса нетто по накладній: 70 000 кг;

- маса нетто при перевірці: 71 800 кг;

- різниця: + 1 800 кг (а.с. 34).

За наслідками контрольного зважування станцією Чаплине Придніпровської залізниці повідомлено на станцію відправлення Курахівка Донецької залізниці, що підтверджується телеграмою № 169 від 10.07.2024.

Враховуючи вказане, у відповідності до статті 129 Статуту залізниць України та пункту 4 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту від 28.05.2002 №334, було складено Комерційний акт № 454201/19 від 10.07.2024, в якому зафіксовано наступне:

- опис пошкодження: вагон було подано на контрольне зважування, при зважуванні на справних 150-ти тонних вагонних вагах станції Чаплине, заводський № 1465 (державна повірка - 02.07.2024) виявилось: брутто - 94 900 кг, тара з документа - 23 100 кг, нетто - 71 800 кг, що більше документа та вантажопідйомності на 1 800 кг; згідно з документом значиться: вугілля кам`яне марки г-газовий;

- опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку: вантаж у твердому стані, маркований 5-ма поздовжніми смугами і ущільнений у вигляді трапецевидної шапки за допомогою катка ущільнювача, вага визначена відправником на вагонних вагах (150 т), заводський № 04071036, брутто не вказано, тара - 23 100 кг, нетто - 70 000 кг. Фактично виявлено: навантаження на рівні бортів, марковано поздовжніми борознами, скоси над 1 та 7 люками довжиною по 1,0 - 1,5 м, на ширину вагона, глибиною по 0,4 - 0,6 м, над 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 люками праворуч та ліворуч довжиною по 8,5 м, шириною по 0,8 - 1,0 м, глибиною по 0,4 - 0,5, люка зачинені, течі вантажу немає, при повторному зважуванні вага вагону підтвердилася. Зав. вантажним двором по штатному розкладу відсутній, зважування здійснювала ПР ПВ Спірідонова М.О. в присутності ДСЗ Усіка А.О., ПР П-В Цебенко Ю.Ю. (а.с. 32).

Комерційний акт був підписаний ДСЗ (заступник начальника станції) Усік А.О., приймальники поїзда ОСОБА_3 , Спірідонова М.О. На підтвердження наявності у осіб, які підписали комерційний акт, повноважень на вчинення таких дій, до матеріалів справи долучений наказ № 9 від 16.02.2024 (а.с. 50) та робочі інструкції приймальника поїздів станції Чаплине (а.с. 4243), за змістом яких, у зв`язку з відсутністю в штатному розкладі станції посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу контейнерного майданчика, сортувальної платформи) відповідальними особами, які мають право підпис комерційних актів призначено, зокрема, приймальники поїзда: ОСОБА_3 , Спірідонова М.О., Усік А.О. є заступником начальника станції, а отже є підписантом, який має повноваження на підписання комерційних актів.

Позивач зазначає, що в подальшому, станцією Чаплине Придніпровської залізниці вагон № 64021579 відчеплений для відвантаження надлишку та після його усунення відправлений до станції призначення Бурштин Львівської залізниці за накладною № 45800588. Надлишок вантажу було відвантажено засобами залізниці у вагон № 61514410 та відправлено на станцію призначення за досильною накладною № 45942935. По прибуттю вагону № 64021579 на станцію призначення Бурштин Львівської залізниці, котрий прибув з Комерційним актом попутної станції Чаплине Придніпровської залізниці № 454201/19 від 10.07.2024, вантаж було видано згідно з Комерційним актом та актами загальної форми станції Чаплине № 110 від 17.07.2024, станції Бурштин №1628 від 29.07.2024, за участю представника одержувача, про що зроблена відмітка в розділі Комерційного акту №454201/19 від 10.07.2024, відповідно до пункту 12 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002.

При цьому Комерційний акт попутної станції Чаплине Придніпровської залізниці №454201/19 від 10.07.2024 було зареєстровано на станції призначення Бурштин Львівської залізниці під № 454201/19/37 від 10.07.2024, відповідно до пункту 62 Інструкції з ведення станційної комерційної звітності, затвердженої наказом Укрзалізниці від 04.06.2003 № 147-Ц.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з накладною № 49546807 сума провізної плати за 1 вагон від станції Курахівка Донецької залізниці до станції Бурштин Львівської залізниці за відстань 1390 км, нарахованої відправнику по станції відправлення складає 39 777 грн. 00 коп.

Посилаючись на те, що у відповідності до статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності відомостей, зазначених ними у накладних, позивач просить суд стягнути з відповідача, як вантажовідправника, штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за неправильно зазначену у накладній № 49546807 масу вантажу у вагоні № 64021579, відповідно до статей 118, 122 Статуту залізниць України, посилаючись на статтю 129 Статуту залізниць України та Комерційний акт № 454201/19 від 10.07.2024.

Позивач вважає, що відповідно до статей 24, 118, 122 Статуту залізниць України викладені обставини є підставою для стягнення з відповідача штрафу у сумі 198 885 грн. 00 коп., виходячи з такого розрахунку:

39 777 грн. 00 коп. х 5 = 198 885 грн. 00 коп.,

У вказаному вище розрахунку:

- 39 777 грн. 00 коп. - провізна плата за вагон № 64021579 від станції Курахівка Донецької залізниці до станції Бурштин Львівської залізниці за відстань 1390 км;

- 5 - кількість провізних плат.

Причиною виникнення спору є несплата відповідачем вказаного штрафу за неправильне зазначення відомостей про масу вантажу у залізничній накладній № 49546807 у добровільному порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на таке.

Спірні правовідносини стосуються перевезення вантажів залізницею, а відтак, підпадають під правове регулювання Глави 64 Цивільного кодексу України, Глави 32 Господарського кодексу України, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998, та інших нормативних актів, прийнятих у відповідності до них та які регулюють спірні правовідносини.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про залізничний транспорт" законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", "Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до положень частини 2 статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (частина 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

Відповідно до підпункту 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України (далі - Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту).

На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (стаття 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме пунктом 1.1. "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644, а також статтею 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

У відповідності до пункту 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 (в редакції наказу Міністерства інфраструктури України № 138 від 08.06.2011), на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів, відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих правил.

Згідно з пунктом 1.2 Правил оформлення перевізних документів, накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому вигляді роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення.

Відповідно до пункту 1.3 Правил оформлення перевізних документів, всі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ.

Пунктом 2.3 Правил оформлення перевізних документів передбачено, що у графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі.

Судом встановлено, що залізнична накладна № 49546807 містить, зокрема, дані про вантаж, відстань перевезення, дати відправлення, прибуття, видачі вантажу, тарифу тощо.

Згідно зі статтею 6 Статуту залізниці України вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

Згідно з пунктом 28 Правил № 861/5082 вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у тому числі захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей.

Наведена норма свідчить про те, що залізниця не зобов`язана перевіряти дані, зазначені у накладних, фактичним даним при прийнятті вантажу до перевезення.

Враховуючи вказане, заперечення відповідача в цій частині судом відхиляються.

Пунктом 22 Правил видачі вантажів (зареєстровані в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083) передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Відповідно до статті 921 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що виникають з договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Положеннями статті 24 Статуту залізниць України передбачено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

З огляду на наведене, при заповненні накладної на перевезення вантажу відповідальність за точність та повноту відомостей, зазначених у відповідній накладній, покладається на вантажовідправника.

Водночас, відповідачем при заповненні залізничної накладної № 49546807 було допущено помилку у масі вантажу у вагоні № 64021579, що підтверджується Комерційним актом № 454201/19 від 10.07.2024. При цьому, як було вказано вище, у вказаному Комерційному акті зазначено, зокрема, що фактично виявлено: навантаження на рівні бортів, марковано поздовжніми борознами, скоси над 1 та 7 люками довжиною по 1,0 - 1,5 м, на ширину вагона, глибиною по 0,4 - 0,6 м, над 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 люками праворуч та ліворуч довжиною по 8,5 м, шириною по 0,8 - 1,0 м, глибиною по 0,4 - 0,5, люка зачинені, течі вантажу немає, при повторному зважуванні вага вагону підтвердилася.

Отже, має місце факт невідповідності маси вантажу, зазначеної в накладній та встановленої при контрольному зважуванні.

Згідно з нормами статті 122 Статуту підставою для покладання на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу є комерційний акт, складений у випадках передбачених статтею 129 Статуту.

За змістом статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до статті 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Як убачається з матеріалів справи, у відповідності до накладної № 49546807 розмір провізної плати за вагон № 64021579 становить 39 777 грн. 00 коп.

Пунктом 5.5 Правил оформлення перевізних документів передбачено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Підсумовуючи викладене, саме на відправника покладається обов`язок заповнення комплекту перевізних документів, а також надається можливість до укладання договору перевезення перевірити внесені до перевізного документу відомості і при необхідності скласти новий документ. Відповідальність за неправильне оформлення залізничної накладної несе вантажовідправник. При цьому підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту.

Позивачем на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує заявлені вимоги, надано: залізничну накладну № 49546807 (а.с.29); Акти загальної форми: № 6562 від 09.07.2024, № 34 від 10.07.2024, б/н від 10.07.2024 (а.с. 34-36); Комерційний акт № 454201/19 від 10.07.2024.

При цьому, дослідивши розрахунок заявленого до стягнення штрафу за неправильно зазначену у залізничній накладній № 49546807 масу вантажу, здійснений позивачем у позовній заяві (а.с.,4, на звороті), суд прийшов до висновку, що він є такими, що виконаний у відповідності до норм чинного законодавства та обставин справи, є обґрунтованим та арифметично вірними.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

З приводу заперечень відповідача щодо зважування спірного вагону на придатних, повірених вагонних вагах суд зазначає таке.

Сам факт справності, повірки вагонних ваг, використаних відповідачем під час завантаження спірних вагонів, не є доказом правильності відображення вантажовідправником фактичної маси вантажу у залізничній накладній. У той же час правовою підставою для матеріальної відповідальності за неправильно зазначену у накладній масу вантажу є комерційні акти, правильність складення яких відповідачем не оскаржується.

Частиною другою статті 32 Статуту встановлено, що відправник зобов`язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням технічних умов.

Відповідно до пункту 4 Правил приймання вантажів до перевезення відправник зобов`язаний підготувати вантаж до навантаження відповідно до вимог, які забезпечували б його збереження на всьому шляху перевезення та екологічну безпеку і захист навколишнього середовища згідно з законодавством.

Згідно з пунктом 2.6 Правил оформлення перевізних документів визначено, що маса вантажу вважається правильною, якщо різниця між фактично виявленою масою і зазначеною в перевізних документах не перевищує 0,2%.

Отже, Правилами встановлено імперативні норми, де чітко виокремлено межу (граничне розходження визначення маси нетто), вихід за яку, передбачає накладення на відправника штрафу.

Стосовно неналежності підписання спірного Комерційного акту, суд зауважує, що матеріалами справи підтверджується, що вказаний комерційний акт на попутній станції Чаплине Придніпровської залізниці підписали: ДСЗ (заступник начальника станції) Усік А.О., приймальники поїзда ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , на підтвердження повноважень позивачем наданий наказ № 9 від 16.02.2024 (а.с. 50) та робочі інструкції (а.с. 42-43), за змістом яких, у зв`язку з відсутністю в штатному розкладі станції посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу контейнерного майданчика, сортувальної платформи) відповідальними особам, які мають право підпис комерційних актів призначено, зокрема, приймальники поїзда: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 є заступником начальника станції, а отже є підписантом, який має повноваження на підписання комерційних актів в силу прямої вказівки в пункті 10 Правил складання актів. Крім того, зі змісту розділу "Д" спірного комерційного акту вбачається, що переваження проводилось у присутності ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , відповідно до їх робочої/посадової інструкції, а отже вказані особи мають право підписувати комерційні акти як працівники станції, які особисто здійснювали перевірку, в силу положень пункту 10 Правил складання актів. З урахуванням вказаного, суд не бере в цій частині заперечення відповідача до уваги.

Крім того, суд критично оцінює доводи відповідача щодо посилань на неможливість встановлення конкретної кількості вугілля у кілограмах щодо того, з якого саме із 16-ти вагонів було відвантажено у вагон № 61514410 і скільки фактично складала вага кожного вагону із 16-ти на дату переважування 10.07.2024 на ст. Чаплине, оскільки в даному випадку відомості про вказані відповідачем 16 вагонів не входять до предмету доказування в даній справі, об`єктом дослідження є відомості за накладною № 49546807 щодо перевезення саме у вагоні № 64021579.

Відповідно до положень статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Отже, заперечення відповідача не спростовують обґрунтованості позовних вимог. Надані позивачем й досліджені судом докази в обґрунтування позовних вимог є більш вірогідними та переконливими, аніж доводи відповідача та докази, надані на їх спростування.

Також, надаючи оцінку характеру допущенного відповідачем порушення, суд враховує нормативні положення статей 2, 11 Закону України "Про залізничний транспорт" згідно з якими залізничний транспорт є однією з важливих базових галузей економіки України, забезпечує її внутрішні та зовнішні транспортно-економічні зв`язки і потреби населення у перевезеннях; діяльність залізничного транспорту, як частини єдиної транспортної системи країни, сприяє нормальному функціонуванню всіх галузей суспільного виробництва, соціальному і економічному розвитку та зміцненню обороноздатності держави, міжнародному співробітництву України; залізниці та підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують безпеку життя і здоров`я громадян, які користуються його послугами, а також безпеку поїздів, охорону навколишнього природного середовища згідно з чинним законодавством України; безпека руху - комплекс організаційних і технічних заходів, спрямованих на забезпечення безаварійної роботи та утримання в постійній справності залізничних споруд, колій, рухомого складу, обладнання, механізмів і пристроїв.

Завантаження вагонів понад їх вантажопідйомність, загрожує безпеці руху поїздів, а відтак створює умови для виникнення аварійних ситуацій на залізниці.

Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо стягнення штрафу за неправильно зазначену у залізничних накладних масу вантажу у розмірі 198 885 грн. 00 коп. визнаються судом обґрунтованими, доведеними належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат по справі суд зазначає таке.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У той же час, згідно із частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки позовну заяву у даній справі було подано до суду через систему "Електронний суд", позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по справі покладаються на відповідача; стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп. (з урахуванням застосованого коефіцієнту 0,8).

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" про стягнення суми штрафу за неправильне зазначення відомостей про масу вантажу в залізничній накладній у розмірі 198 885 грн. 00 коп. - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" (вулиця Героїв України, будинок 33, м. Тернівка, Павлоградський район, Дніпропетровська область, 51500; ідентифікаційний код 33959754) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5, м. Київ, 03150; ідентифікаційний код 40075815) 198 885 грн. 00 коп. - штрафу за неправильне зазначення відомостей про масу вантажу та 2 422 грн. 40 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене та підписане 05.09.2025.

Суддя Ю.В. Фещенко