РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.08.2025Справа № 910/4052/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец Буд Девелопмент", 2) ОСОБА_1 , 3) ОСОБА_2 , 4) Товариства з обмеженою відповідальністю "Ельда Груп"

про стягнення 1107094,85 грн.

за участі представників:

від позивача: Верхогляд М.Л.

від відповідача-1: Климов О.Ю.

від відповідачів: не з`явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Комерційний банк "Глобус" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец Буд Девелопмент", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Ельда Груп" про солідарне стягнення заборгованості з відшкодування суми гарантійного платежу за договором гарантії від 07.11.2023 № 36202/ЮГ-23 у сумі 1107094,85 грн., а саме: гарантійної суми (основний борг) у розмірі 980052,67 грн., заборгованості по нарахованим процентам у сумі 54890,60 грн., пені за несвоєчасне погашення гарантійної суми (основного боргу) у розмірі 45480,78 грн., пені за несвоєчасне погашення нарахованих процентів у сумі 2190,46 грн., інфляційних втрат за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 24041,22 грн., інфляційних втрат за несвоєчасне погашення процентів у сумі 439,12 грн. Також, позивач просив визнати справу незначної складності та здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. У задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження відмовлено. Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 08.05.2025 року.

Протокольною ухвалою суду від 19.06.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.07.2025 року.

08.07.2025 через відділ діловодства та документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец Буд Девелопмент" надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач також просив поновити процесуальний строк на подання відзиву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2025 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец Буд Девелопмент" про поновлення пропущеного процесуального строку на подання відзиву відмовлено. Відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец Буд Девелопмент" на позовну заяву залишено без розгляду.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі та подальші ухвали в справі направлені, зокрема, відповідачу-2 рекомендованими листами із повідомленнями про вручення на адреси місця реєстрації відповідача-2, зазначену в позовній заяві та згідно з відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру.

Проте, конверти із копіями ухвал суду повернуто на адресу суду підприємством поштового зв`язку без вручення відповідачу-2 за закінченням терміну зберігання.

Згідно з частиною 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Отже, ухвали суду в справі направлялися за адресою місця реєстрації відповідача-2 згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за відсутності заяви про зміну його місця реєстрації.

За приписами частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, судом також враховано, що згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Відтак, відповідач-2 мав право та можливість ознайомитися з ухвалами суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з повідомленнями про доставлення процесуальних документів до електронного кабінету особи ухвали суду в даній справі доставлені до електронного кабінету відповідача-3.

Також, ухвали суду в справі направлені відповідачу-4 рекомендованими листами із повідомленнями про вручення, що отримані відповідачем-4 відповідно до наявних у матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення з відповідними відмітками.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідачі-2-4 не скористалися своїми правами на подання відзивів, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

07.11.2023 між позивачем (Гарант) та відповідачем-1 (Принципал) укладено Договір про надання гарантії №36202/ЮГ-23 (гарантія виконання), надалі - Договір гарантії, та видано електронну банківську гарантію №36202 від 07.11.2023 року.

Відповідно до п. 1.1. даний Договір гарантії регулює правовідносини Сторін щодо надання Банком-Гарантом гарантії виконання договору, з метою забезпечення належного виконання Принципалом умов Договору про закупівлю робіт Нове будівництво приватних житлових будинків по вул. Гусинська буд. 34, вул. Дєдуха буд. 65 та буд. 80, вул. Приозерна буд.30/вул. Садова буд. 57, вул. Херсонська буд. 45, с. Посад-Покровське Чорнобаївської сільської ради Херсонського району Херсонської області (45210000-2 Будівництво будівель) надалі-Договір, що буде укладено згідно проведеної процедури закупівлі відкритих торгів з особливостями (ідентифікатор закупівлі № UA-2023-10-03-012352-а, Протоколу щодо прийняття рішення уповноваженою особою Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Херсонській області про призначення переможця № 76 від 23.10.2023р. та Повідомлення про намір укласти договір про закупівлю, закупівля проводиться Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Херсонській області, , надалі - Бенефіціар.

Згідно з п. 1.2 Договору гарантії гарантійним випадком є невиконання/неналежне виконання Принципалом перед Бенефіціаром Основного зобов`язання, а саме: невиконання/неналежного виконання (як повністю, так і частково) Принципалом його договірних зобов`язань, що призведе до передчасного розірвання Договору, або ж розірвання Договору з ініціативи Принципала, не пов`язане з виконанням робіт.

Відповідно до п. п. 2.1. 2.2. Договору гарантії сума і валюта Гарантії: 1 350 066,67 грн. (код валюти платежу - 980 (гривня) UAH), надалі - Гарантійна сума. Строк дії Гарантії - з « 07» листопада 2023 року до « 28» лютого 2025 року включно.

У пункті 3.3. Договору гарантії вказано, що у випадку здійснення Банком-Гарантом на користь Бенефіціара платежу за Гарантією (надалі - «Гарантійний платіж»), Банк-Гарант протягом трьох робочих днів з дати здійснення Гарантійного платежу повідомляє Принципала про здійснення Гарантійного платежу, Принципал протягом десяти робочих днів з дати здійснення Гарантійного платежу відшкодовує Банку-Гаранту суму Гарантійного платежу на рахунок IBAN НОМЕР_1 в АТ «КБ «ГЛОБУС», МФО 380526, ідентифікаційний код 35591059, та сплачує Банку-Гаранту проценти із розрахунку 35% річних (тридцять п`ять відсотків) річних.

Проценти, передбачені п. 3.3 цього Договору, нараховуються починаючи з одинадцятого робочого дня з дати здійснення Гарантійного платежу до дати його відшкодування Банку-гаранту за фактичний строк користування грошовими коштами, виходячи з фактичної календарної кількості днів у місяці та році. Нарахування Банком-Гарантом процентів здійснюється у валюті гарантії. День здійснення Гарантійного платежу та день відшкодування його суми Принципалом у часовий інтервал при нарахуванні процентів рахуються як один день (пункт 3.4 Договору гарантії).

Згідно з п. 3.6. Договору гарантії, якщо Принципал не відшкодує Банку- Гаранту суму гарантійного платежу та проценти за користування грошовими коштами в строки, вказані в п.п. 3.3-3.5 Договору гарантії, Принципал доручає Банку здійснювати договірне списання на користь Банку з усіх рахунків Принципала, відкритих у Банку-Гаранта, коштів в сумах, які мають бути сплачені відповідно до пунктів 3.3.-3.5. цього Договору Принципалом, штрафні санкції передбачені Договором, а також інші понесені Банком витрати пов`язані з виконанням ним своїх зобов`язань у зв`язку з цим Договором.

Відповідно до п. 4.1. Договору гарантії виконання Принципалом зобов`язань за цим Договором (відшкодування суми Гарантійного платежу за гарантією, сплати комісії Банку-Гаранту за розгляд та перевірку пакету документів щодо надання Гарантії, сплати процентів за користування грошовими коштами за період, починаючи з одинадцятого робочого дня з дати здійснення гарантійного платежу до дати його відшкодування Принципалом, штрафних санкцій, інших платежів, забезпечуються, зокрема: 4.1.1. фінансовою порукою фізичної особи - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; 4.1.2. фінансовою порукою фізичної особи - ОСОБА_2 , ПІН НОМЕР_3 ; 4.1.4. фінансовою порукою юридичної особи - ТОВ "Ельда Груп", код ЄДПОУ 42629253.

Згідно з п. 7.1. Договору гарантії у разі настання Гарантійного випадку та виконання Банком-Гарантом своїх гарантійних зобов`язань останній має право на зворотну вимогу (регрес) до Принципала і у випадку, якщо сума сплачена Банком-Гарантом на користь Бенефіціара, не відповідає умовам Гарантії.

За положеннями п. 7.4. Договору гарантії Банк-Гарант має право здійснювати договірне списання з поточних рахунків Принципала та з вкладного (депозитного) рахунку Принципала, відкритих в АТ «КБ «Глобус», а також будь-яких інших рахунків Принципала, відкритих в АТ «КБ «Глобус», коштів в сумах, необхідних для повного виконання Принципалом зобов`язань за цим Договором, а саме: відшкодування здійсненого Банком-гарантом гарантійного платежу, сплати доходу (комісії) Банку за надання Гарантії, сплати процентів за користування грошовими коштами визначених цим Договором, штрафних санкцій та інших платежів Принципала за цим Договором. При цьому здійснюється утримання комісії у відповідальності з діючими тарифами Банку та передбачених чинним законодавством зборів та податків.

Із метою забезпечення виконання зобов`язань відповідача-1 за Договором гарантії, 07.11.2023 позивачем укладено Договір поруки № 36202/1/ЮПОР-23 із ОСОБА_1 , Договір поруки № 36202/2/ЮПОР-23 із ОСОБА_2 , Договір поруки № 36202/4/ЮПОР-23 із ТОВ "Ельда Груп".

Відповідно до п. 1.1. Договорів поруки, в порядку та на умовах визначених цим договором Поручитель поручається перед Банком-Гарантом за виконання Принципалом, зобов`язань за Договором гарантії №36202/ЮГ-23 від 07.11.2023, що укладений між Банком- Гарантом та Принципалом, з метою забезпечення належного виконання Принципалом умов Договору Нове будівництво приватних житлових будинків по вул. Гусинська буд. 34, вул. Дєдуха буд. 65 та буд. 80 , вул. Приозерна буд.30, вул. Садова буд. 57, вул. Херсонська буд. 45, с. Посад-Покровське Чорнобаївської сільської ради Херсонського району Херсонської області (45210000-2 Будівництво будівель) надалі-Договір, що буде укладено згідно проведеної процедури закупівлі відкритих торгів з особливостями (ідентифікатор закупівлі № UA-2023-10-03-012352-а, Протоколу щодо прийняття рішення уповноваженою особою Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Херсонській області про призначення переможця № 76 від 23.10.2023р. та Повідомлення про намір укласти договір про закупівлю, закупівля проводиться Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Херсонській області, (надалі - Основне зобов`язання), в сумі 1 350 066,67 грн. (код валюти платежу - 980 (гривня) UAH). Крім цього, порукою забезпечуються вимоги Банка-Гаранта щодо сплати процентів за користування грошовими коштами відповідно до умов Договору гарантії, штрафних санкції, інших платежів, передбачених Договором гарантії.

У пункті 1.3 Договорів поруки вказано, що Поручитель підтверджує, що йому відомі всі умови Договору гарантії. У випадку внесення Принципалом та Банком-Гарантом змін та доповнень до Договору гарантії Поручитель дає свою згоду на збільшення розміру забезпеченого порукою за цим Договором зобов`язання Принципала, що може виникнути в майбутньому, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Датою збільшення обсягу відповідальності Поручителя за цим Договором є дата укладення відповідних змін та доповнень до Договору гарантії в частині збільшення суми зобов`язання Принципала.

У разі порушення Принципалом зобов`язань, передбачених Договором гарантії, Поручитель та Принципал відповідають перед Банком-Гарантом як солідарні боржники (пункт 1.4 Договорів поруки).

Згідно з п. 3.2 Договорів поруки Поручитель не пізніше наступного робочого дня з моменту отримання вимоги Банка-гаранта зобов`язаний виконати обов`язок Принципала шляхом перерахування грошових коштів в сумі та на рахунок, що визначені у вимозі Банка-гаранта.

Пункт 5.1 Договорів поруки передбачає, що договір вважається укладеним з моменту його підписання Сторонами і скріплення печатками Сторін та діє з дати початку дії Гарантії, що зазначений в договорі гарантії, до повного виконання зобов`язань за договором гарантії або до моменту припинення поруки з інших підстав, визначених чинним законодавством України.

06.01.2025 позивачу надійшла вимога №10-4/1137 від 30.12.2024 від Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Херсонській області про сплату грошової суми за Банківською гарантією №36202 від 07.11.2023 у розмірі 1 350 066,67 грн.

Відтак, листом від 06.01.2025 № 1-24 позивач повідомив відповідача-1 про отримання вищевказаної вимоги та необхідність здійснення гарантійного платежу в сумі 1 350 066,67 грн.

13.01.2025 позивач здійснив на користь Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Херсонській області оплату гарантійного платежу за Банківською гарантією №36202 від 07.11.2023 у розмірі 1 350 066,67 грн., що підтверджується копією меморіального ордеру №27968 від 13.01.2025 року.

Надалі, позивач звернувся до відповідача-1 із листом від 14.01.2025 № 1-98, в якому повідомив про здійснення оплати в розмірі 1 350 066,67 грн. за Банківською гарантією №36202 від 07.11.2023 року.

Із матеріалів справи слідує, що позивач здійснив списання з рахунку відповідача-1 грошових коштів у розмірі 270014 грн. згідно з меморіальним ордером від 27.01.2025 № 27373, у розмірі 100000 грн. згідно з меморіальним ордером від 30.01.2025 № 8217.

У подальшому, позивач направив 05.02.2025 до відповідачів-1-4 із відповідними вимогами від 30.01.2025 № 1-300, 1-302, 1-303, 1-301 про сплату коштів у порядку регресу за гарантією у сумі 980052,67 грн.

Оскільки позивач відповіді або грошових коштів від відповідачів не отримав, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Частинами 1- 3 статті 563 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії; вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі, до якої додаються документи, зазначені у гарантії, та вказується, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.

Із матеріалів справи слідує, що позивач сплатив на користь Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Херсонській області (бенефіціара) за банківською гарантією № 36202 від 07.11.2023 грошові кошти в сумі 1 350 066,67 грн. згідно з меморіальним ордером №27968 від 13.01.2025 року.

Згідно зі статтею 569 Цивільного кодексу України гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.

Судом установлено, що позивач направив 05.02.2025 до відповідачів-1-4 вимоги від 30.01.2025 № 1-300, 1-302, 1-303, 1-301 відповідно, в яких просив сплатити кошти в порядку регресу за гарантією у сумі 980052,67 грн., тобто за вирахуванням списаних у порядку договірного списання грошових коштів у сумі 370014 грн.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеної у постанові від 17.05.2024 у справі № 910/17772/20, законодавчі норми (статті 560, 562, частини перша, третя статті 563, частини перша, третя статті 565 ЦК України та частини перша, третя статті 200 ГК України) слід розуміти таким чином, що гарант не вправі робити власних висновків щодо наявності чи відсутності обов`язку принципала, а має платити, якщо вимога та додані документи (якщо вони передбачені умовами гарантії) за зовнішніми ознаками відповідають умовам гарантії. Тобто при вирішенні спору про існування обов`язку гаранта сплатити за гарантією до предмета доказування не входить дослідження наявності чи відсутності порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією. Верховний Суд у цій постанові також зазначив, що наведені вище норми ГК України і ЦК України слід розуміти таким чином, що гарант не вправі робити власних висновків щодо наявності чи відсутності обов`язку принципала, а зобов`язаний платити за гарантією, якщо вимога та додані документи (якщо вони передбачені умовами гарантії) за зовнішніми ознаками відповідають умовам гарантії. Стаття 565 ЦК України визначає вичерпний перелік випадків, коли гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора. Цей перелік, зокрема, не містить такої підстави для відмови гаранта від платежу, як відсутність чи не доведення бенефіціаром порушення основного зобов`язання боржником. Тобто, отримавши вимогу від бенефіціара, Банк (гарант) повинен був перевірити її на відповідність лише таким критеріям: чи є така вимога належним представленням та чи є така вимога достовірною.

Також, Верховний Суд у постанові від 17.05.2024 у справі № 910/17772/20 зауважив, що якщо ж бенефіціар за відсутності основного зобов`язання (наприклад, якщо воно припинене виконанням з інших підстав, є недійсним) звернеться до гаранта і отримає від нього грошову суму, таке є набуттям майна (грошей) без достатньої правової підстави за рахунок потерпілого, оскільки за загальним правилом частини першої статті 569 Цивільного кодексу України гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, то постраждалим є боржник (принципал). Він вправі звернутись до бенефіціара з вимогою про повернення принципалу коштів, сплачених гарантом, за правилами глави 83 "Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави" Цивільного кодексу України.

Ураховуючи, що позивач здійснив виплату за Банківською гарантією №36202 від 07.11.2023 у розмірі 1 350 066,67 грн. на вимогу бенефіціара, та матеріали справи доказів безпідставності набуття бенефіціаром грошових коштів за цією банківською гарантією не містять, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення солідарно з відповідачів гарантійної суми в розмірі 980052,67 грн. у порядку регресу.

Крім того, позивач просив стягнути нараховану на суму сплаченої гарантії заборгованість по нарахованим процентам у сумі 54890,60 грн., пеню за несвоєчасне погашення гарантійної суми (основного боргу) у розмірі 45480,78 грн., пеню за несвоєчасне погашення нарахованих процентів у сумі 2190,46 грн., інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 24041,22 грн., інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів у сумі 439,12 грн.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Згідно зі статтями 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 9.3 Договору гарантії у випадку невиконання/неналежного виконання Принципалом будь-якого грошового зобов`язання, передбаченого цим Договором, зокрема у випадку прострочення його виконання, Принципал сплачує Банку-Гаранту пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченого платежу за кожен день прострочення.

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

Здійснивши арифметичний перерахунок заявлених до стягнення сум судом установлено, що позивачем не враховано пункти 3.3, 3.4 Договору гарантії щодо строку для відшкодування Принципалом гарантійного платежу протягом десяти робочих днів з дати здійснення гарантійного платежу, та сплати 35 % річних, що нараховуються починаючи з одинадцятого робочого дня з дати здійснення Гарантійного платежу до дати його відшкодування Банку-гаранту за фактичний строк користування грошовими коштами, виходячи з фактичної календарної кількості днів у місяці та році. День здійснення Гарантійного платежу та день відшкодування його суми Принципалом у часовий інтервал при нарахуванні процентів рахуються як один день.

Отже, за арифметичним перерахунком суду, здійсненим у межах визначеного позивачем періоду, з відповідачів-1-4 підлягають стягненню 35 % річних у розмірі 3107 грн. та пеня в сумі 2574,37 грн., нараховані за період із 28.01.2025 до 30.01.2025 на суму 1080052,67 грн., 35 % річних у розмірі 50747,93 грн. та пеня в сумі 42048,29 грн., нараховані за період із 31.01.2025 до 25.03.2025 на суму 980052,67 грн.

Разом із цим, нарахування позивачем на суму заборгованості про процентам пені в сумі 13,17 грн. за період із 28.01.2025 до 30.01.2025 здійснено на всю суму нарахованих за період із 28.01.2025 до 30.01.2025 процентів у загальному розмірі 4142,67 грн., у той час як дана сума процентів виникла у зазначений період наростаючим підсумком. Також, позивачем нараховано за період із 31.01.2025 до 25.03.2025 пеню в розмірі 2177,29 грн. на всю суму заборгованості про процентам у розмірі 50747,93 грн., що водночас виникла наростаючим підсумком за кожен день за період із 31.01.2025 до 25.03.2025 року.

З огляду на наведене, суд позбавлений можливості перевірити та здійснити власний арифметичний перерахунок пені, нарахованої на суму боргу за процентами, що зумовлює суд у задоволенні позову в цій частині відмовити.

Одночасно, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні позовної вимоги про стягнення 439,12 грн. інфляційних втрат, що нараховані позивачем за період 01.02.2025-28.02.2025 на суму боргу за процентами в розмірі 54890,60 грн. Суд зауважує, що дана сума процентів не існувала в такому розмірі в період із 01.02.2025 до 28.02.2025, оскільки нарахування процентів здійснюється за кожен день прострочення виконання зобов`язання з відшкодування гарантійного платежу.

Суд також зауважує, що позивачем нараховано інфляційні втрати в сумі 16200,80 грн. за період із 13.01.2025 до 27.01.2025 на суму боргу 1350066,67 грн., проте, як установлено судом вище, прострочення з відшкодування позивачу гарантійного платежу настало з 28.01.2025, тобто поза межами визначеного періоду нарахування інфляційних втрат. Відтак, зазначена сума інфляційних втрат у розмірі 16200,80 грн. стягненню не підлягає.

В іншій частині нараховані позивачем інфляційні втрати в розмірі 7840,42 грн. за період із 01.02.2025 до 28.02.2025 на суму боргу 980052,67 грн. розраховані правильно, у зв`язку з чим позов у відповідній частині підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Згідно зі статтею 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку і відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

До поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання (частина 2 статті 556 ЦК України).

Частинами 1, 2 статті 543 ЦК України встановлено, що в разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (стаття 554 ЦК України).

Із матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідачів-2-4, як поручителів, із вимогами від 30.01.2025 1-302, 1-303, 1-301 про сплату коштів у порядку регресу за гарантією у сумі 980052,67 грн., однак відповіді або грошових коштів не отримав.

Таким чином, ураховуючи встановлення судом факту порушення відповідачем-1 договірних зобов`язань у частині своєчасного відшкодування гарантійного платежу за Банківською гарантією №36202 від 07.11.2023, зважаючи на невиконання відповідачами-2-4 своїх зобов`язань за відповідними договорами поруки, суд дійшов висновку про стягнення з відповідачів-1-4 у солідарному порядку гарантійної суми в розмірі 980052,67 грн., заборгованості по нарахованим процентам у сумі 53854,93 грн., пені за несвоєчасне погашення гарантійної суми в розмірі 44622,66 грн. та інфляційних втрат за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 7840,42 грн.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по сплаті судового збору відповідно до статі 129 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 76500 грн., суд дійшов висновку про наступне.

На обґрунтування заявлених до розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката позивачем долучено до матеріалів справи в копіях договір про надання професійної правничої (правової) допомоги від 01.02.2024 № 010224, акт прийому-передачі послуг від 25.03.2025 № 36202/ЮГ-23 на суму 76500 грн., платіжну інструкцію від 25.03.2025 № 8168 на суму 76500 грн.

Згідно з п. 3.1 договору за надання послуг за цим Договором Клієнт сплачує Адвокату гонорар, виходячи з кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката, кількості годин, витрачених Адвокатом на надання послуг Клієнту, складності справи/завдання, обсягу наданих послуг/виконаних робіт, фінансового стану Клієнта та іншої сторони (сторін) судового процесу, ціни позову (якщо підлягає грошовій оцінці), значимості справи для Клієнта та впливу рішення суду на його репутацію та інші істотні обставини. Оплата послуг здійснюється Клієнтом на підставі погодженого/підписаного Сторонами Акту приймання-передачі послуг у спосіб та у строки, визначені у відповідному Акті.

Відповідно до п. 3.2 договору ставка гонорару Адвоката за послуги за 1 (одну) годину роботи складає 1 500,00 грн. Сторони погодили, окрім гонорару Адвоката за послуги, за кожне судове рішення на користь Банку Клієнт сплачує Адвокату гонорар успіху, який встановлюється у розмірі 3 000,00 грн.

25.03.2025 сторонами договору від 01.02.2024 № 010224 підписано акт прийому-передачі послуг № 36202/ЮГ-23 на суму 76500 грн., з якої: 15000 грн. (10 год.) - проведення зустрічі з Клієнтом, ознайомлення з наданими Клієнтом документами, надання консультації в рамках зустрічі щодо вирішення даної справи, узгодження правової позиції, відшкодування витрат на виїзну консультацію до AT «КБ «Глобус» (в тому числі транспортні витрати), витрати на телекомунікаційний зв`язок, тощо; 61500 грн. (41 год.) - складання позовної заяви про стягнення заборгованості, формування пакету документів та подача до суду позовної заяви з додатками (у кількості 5 прим для суду та Відповідачів), відправлення рекомендованим листом через відділення AT «Укрпошта» Позовної заяви на ім`я суду у 5 прим (в т.ч. оформлення конверту), копіювання та/або друк копій документів формату А4 (у тому числі двосторонній друк) необхідних документів для позовної заяви, включаючи гонорар успіху адвоката (в тому числі за характер складності оправи).

На виконання умов договору від 01.02.2024 № 010224 позивачем сплачено на користь адвоката грошові кошти в сумі 76500 грн. згідно з платіжною інструкцією від 25.03.2025 № 8168.

Згідно з частиною 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частина 3 статті 123 ГПК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Положення статті 126 ГПК України передбачають, що для цілей розподілу судових витрат суд враховує: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 ГПК України).

У клопотанні про зменшення витрат позивача на оплату правничої допомоги відповідач-1 зазначив, що позивач та адвокат позивача перебувають в одному приміщенні, у зв`язку з чим включення до розрахунку витрат, пов`язаних із виїзною консультацією та комунікаційним зв`язком, не є обґрунтованим. Крім того, вартість складання позовної заяви не відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності. Також, до розрахунку включено витрати на відправлення листів, друк та конверти, що відноситься до технічних дій, які не можуть суттєво впливати на вартість правової допомоги. Одночасно, відповідач зауважив, що реєстрація адвоката Прохоренка В.П., як фізичної особи-підприємця, суперечить закону.

Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

Оцінюючи заявлений до відшкодування розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, суд виходить з того, щоб відповідні витрати не мали надмірний характер, а також відповідали критеріям співмірності, розумності та обґрунтованості такого розміру з урахуванням обставин справи.

Судом також прийнято до уваги складність та об`єм справи, кількість та обсяг підготовлених адвокатом позивача процесуальних документів, кількість засідань та тривалість розгляду справи судом.

Одночасно суд зауважує, що до матеріалів справи не надано доказів здійснення витрат адвокатом позивача на виїзну консультацію до AT «КБ «Глобус» (в тому числі транспортні витрати), витрат на телекомунікаційний зв`язок, що заявлені до відшкодування в акті від 25.03.2025 № 36202/ЮГ-23.

У той же час, пункт 2 частини 2 статті 126 ГПК України передбачає, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Таким чином, зазначені в акті від 25.03.2025 № 36202/ЮГ-23 послуги з формування пакету документів та подача до суду позовної заяви з додатками (у кількості 5 прим для суду та Відповідачів), відправлення рекомендованим листом через відділення AT «Укрпошта» Позовної заяви на ім`я суду у 5 прим (в т.ч. оформлення конверту), копіювання та/або друк копій документів формату А4 (у тому числі двосторонній друк) необхідних документів для позовної заяви, не відносяться безпосередньо до правової допомоги, та не містять доказів фактичного здійснення відповідних витрат для компенсації в порядку витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Щодо посилань відповідача-1 на наявність в адвоката Прохоренка В.П. статусу фізичної особи-підприємця, суд зазначає, що дані обставини за наявності чинного свідоцтва на здійснення адвокатської діяльності не спростовують факт надання адвокатом професійної правничої допомоги позивачу.

Отже, виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, приймаючи до уваги заперечення відповідача-1 та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 5000 грн.

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню частково, витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5 000,00 грн. покладаються на відповідачів-1-4 у рівних частинах пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто по 1226,60 грн.

Поряд із цим, 14.08.2025 о 10:09 год. у системі «Електронний суд» зареєстровано клопотання відповідача-1 про надання попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат на професійну правничу допомогу адвоката на суму 86800 грн.

У судовому засіданні 14.08.2025 представник відповідача-1 заявив усне клопотання в порядку статті 129 ГПК України, що зафіксовано в протоколі судового засідання.

Разом із цим, за відсутності передбачених частиною 2 статті 126, частиною 8 статті 129 ГПК України доказів надання правничої допомоги на зазначену суму суд при ухваленні рішення суду наразі розподіл судових витрат не здійснює.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец Буд Девелопмент" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 82, оф. 256; ідентифікаційний код 42561447), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), Товариства з обмеженою відповідальністю "Ельда Груп" (51925, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, пр-т Свободи, буд. 4, каб. 206; ідентифікаційний код 42629253) на користь Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" (04073, м. Київ, пров. Куренівський, буд. 19/5; ідентифікаційний код 35591059) гарантійну суму в розмірі 980052 (дев`ятсот вісімдесят тисяч п`ятдесят дві) грн. 67 коп., заборгованість по нарахованим процентам у сумі 53854 (п`ятдесят три тисячі вісімсот п`ятдесят чотири) грн. 93 коп., пеню за несвоєчасне погашення гарантійної суми в розмірі 44622 (сорок чотири тисячі шістсот двадцять дві) грн. 66 коп., інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 7840 (сім тисяч вісімсот сорок) грн. 42 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец Буд Девелопмент" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 82, оф. 256; ідентифікаційний код 42561447) на користь Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" (04073, м. Київ, пров. Куренівський, буд. 19/5; ідентифікаційний код 35591059) 1226 (одну тисячу двісті двадцять шість) грн. 60 коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" (04073, м. Київ, пров. Куренівський, буд. 19/5; ідентифікаційний код 35591059) 1226 (одну тисячу двісті двадцять шість) грн. 60 коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" (04073, м. Київ, пров. Куренівський, буд. 19/5; ідентифікаційний код 35591059) 1226 (одну тисячу двісті двадцять шість) грн. 60 коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ельда Груп" (51925, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, пр-т Свободи, буд. 4, каб. 206; ідентифікаційний код 42629253) на користь Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" (04073, м. Київ, пров. Куренівський, буд. 19/5; ідентифікаційний код 35591059) 1226 (одну тисячу двісті двадцять шість) грн. 60 коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено: 03.09.2025 року.

Суддя К.В. Полякова