ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року м.Харків Справа № 913/149/25
Провадження №19/913/149/25
про стягнення 213 345 914 грн 89 коп.,
Суддя Господарського суду Луганської області Косенко Т.В.
Секретар судового засідання Педаш В.В.
У засіданні брали участь:
від позивача: Верхацький І.В., адвокат, що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 05.09.2018 серії КС №6888/10, довіреності від 19.12.2024 №19/12-2024/20 (в режимі відеоконференції);
від відповідача: представник не прибув;
Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України (далі ТОВ ГК Нафтогаз України) 13.05.2025 через систему Електронний суд звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом до Акціонерного товариства Оператор газотранспортної системи Луганськгаз (далі АТ Луганськгаз) про стягнення заборгованості за типовим договором постачання природного газу постачальником останньої надії затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2501 за поставлений у січні-лютому 2022 року природний газ в сумі 139 289 984 грн 56 коп., 3% річних за період з 01.03.2022 по 31.03.2025 у сумі 12 575 605 грн 56 коп., інфляційних втрат за період з березня 2022 року по березень 2025 року в сумі 61 480 324 грн 77 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за типовим договором постачання природного газу постачальником останньої надії затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2501 щодо своєчасної оплати вартості поставленого природного газу внаслідок чого за ним утворилась заборгованість, на яку нараховані 3% річних та інфляційні втрати.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2025 справа передана на розгляд судді Косенко Т.В.
Ухвалою від 14.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі; визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 10.06.2025.
Ухвалою від 10.06.2025 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 07.07.2025.
Ухвалою від 07.07.2025 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 15 днів по 28.07.2025 включно, закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 28.07.2025.
Ухвалою від 28.07.2025 оголошено перерву в розгляді справи по суті в судовому засіданні до 25.08.2025.
У судовому засіданні 25.08.2025 представник позивача брав участь у режимі відеоконфернції, представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового слухання, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідач відзив на позовну заяву не подав, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та має зареєстрований електронний кабінет в ЄСІТС.
Відповідно до ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд
ТОВ ГК Нафтогаз України (далі позивач, постачальник, постачальник останньої надії) відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 04.07.2017 № 880 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.
За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №917-р, ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України визначено постачальником останньої надії на ринку природного газу.
Відповідно до п.26 ч.1 ст.1 Закону України Про ринок природного газу постачальник останньої надії визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.
Згідно з частинами 1, 3 ст.12 Закону України Про ринок природного газу постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Постачання природного газу постачальником останньої надії здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Договір на постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.
Відповідно до ч.2 ст.13 Закону України Про ринок природного газу споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; 5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів; 6) надавати стороні, з якою укладено договір про постачання/купівлю-продаж природного газу, інформацію про сумарну номінальну потужність свого газового обладнання, якщо технічна спроможність такого обладнання може забезпечити споживання газу в обсязі 600 ГВт·год на рік та вище.
У відповідності до положень пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу газотранспортної системи (далі Кодекс ГТС) оператори газорозподільних систем, оператор газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) протягом трьох діб зобов`язані надати постачальнику останньої надії через інформаційну платформу інформацію щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника останньої надії, за формою оператора газотранспортної системи, погодженою Регулятором. Інформація скріплюється електронним підписом уповноваженої особи оператора газорозподільної системи/оператора газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та повинна містити: ЕІС-код споживача або ЕІС-код точки комерційного обліку споживача; назву та ЄДРПОУ (для споживачів, що не є побутовими); поштову адресу об`єкта споживача.
Зазначена інформація надається через інформаційну платформу, за допомогою відправки повідомлення на поштову скриньку постачальника останньої надії в інформаційній платформі дані скриньки G_MAIL_PLR.
У зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи (далі Оператор ГТС) за участю операторів газорозподільних систем (далі оператори ГРМ) об`єми природного газу, спожитого відповідачем у січні лютому 2022 року автоматично включено до портфеля постачальника останньої надії Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України, і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.
Відповідно до п.19 ч.1 ст.1 Закону України Про ринок природного газу оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).
Відповідно до положень пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС: - інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.
Оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи (пункт 5 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).
Отже, суб`єкти ринку природного газу (в даному випадку позивач та відповідач, як продавець та покупець природного газу відповідно), користуються ресурсами інформаційної платформи, адміністратором якої є Оператор ГТС.
Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом.
Для вчинення вищезазначених дій веб-додаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень (пункт 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).
Отже, позивач та відповідач, як суб`єкти ринку природного газу мають право доступу до інформаційної платформи у межах прав на перегляд відображених відомостей.
Факт включення відповідача до реєстру споживачів постачальника останньої надії та віднесення газу, спожитого відповідачем, до портфеля постачальника останньої надії з наведених вище підстав підтверджується:
Відповідно до пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015 №2496 (далі Правила), договір постачання природного газу постачальником останньої надії укладається у випадках, передбачених пунктом 3 розділу VI, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника останньої надії та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.
Договір постачання природного газу постачальником останньої надії не потребує двостороннього підписання.
Договір постачання між постачальником останньої надії і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника останньої надії відповідно до Кодексу газотранспортної системи.
Типовий договір постачання природного газу постачальником останньої надії (далі договір) затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2501.
Отже, між ТОВ ГК Нафтогаз України (позивач, постачальник) та АТ Луганськгаз (споживач, відповідач) було укладено договір постачання природного газу постачальником останньої надії.
Відповідно до підпункту 4.2. розділу IV договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора ГТС та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.
Абзацом 2 пункту 1 глави 2 розділу IV Кодексу ГТС визначено, що для кодування використовується ЕІС-код, при цьому згідно з абзацом 4 вказаного пункту глави 2 розділу IV Кодексу ГТС кожному суб`єкту ринку природного газу та/або точці комерційного обліку може бути присвоєно лише один ЕІС-код. Зазначене обумовлює відсутність в інформаційній платформі найменувань споживачів, у зв`язку з чим їх ідентифікація здійснюється виключно за присвоєними ЕІС-кодами.
Відповідно до пункту 2 глави 7 розділу XIІ Кодексу ГТС у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).
Таким чином, об`єм (обсяг) спожитого споживачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу Оператора ГТС та використовується постачальником для розрахунку вартості спожитого природного газу.
Отже, позивач проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/ спожитого споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи оператора ГТС.
Вартість природного газу визначається шляхом множення об`ємів природного газу, на ціну природного газу, визначену відповідно до встановленого тарифу.
З 1 жовтня 2021 року ціна природного газу, що постачається постачальником останньої надії щоденно розраховується за формулою, наведеною в пункті 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника останньої надії, затвердженого постановою КМУ від 30 вересня 2015 року №809 в редакції Постанови КМУ №1102.
З 01.01.2022 ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) відповідно до умов договору опублікована/оприлюднена на сайті позивача, на підтвердження чого останнім надано роздруківку про архів тарифів, встановлених на січень лютий 2022 року.
Як стверджує позивач, ним було виконано в повному обсязі взяті на себе зобов`язання, відповідно до умов договору, у строки та в порядку, передбаченому сторонами в договорі, належним чином та в повному обсязі.
На виконання умов договору позивач поставив відповідачу у період січня - лютого 2022 року природного газу на загальну суму 139 365 771 грн 30 коп. (з урахуванням вартості транспортування), зокрема:
- в січні 2022 року природний газ в обсязі 508 663,19 тис. м куб. на загальну суму 15 581 296 грн 57 коп., що підтверджується даними ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" щодо обсягів поставки у визначений період та актом приймання-передачі природного газу №2138 за січень 2022 року, який залишився відповідачем не підписаним;
- в лютому 2022 року в об`ємі 2 695 910,30 тис. м куб. на загальну суму 123 784 474 грн 73 коп., що підтверджується даними ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" щодо обсягів поставки у визначений період та актом №4201 приймання-передачі природного газу за лютий 2022 року, який залишився відповідачем не підписаним.
Разом із цим, відповідно до пункту 4.3 договору, постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено).
Крім цього, порядок здійснення оплати визначений п.4.4 договору, яким передбачено, що споживач зобов`язаний оплатити вартість спожитого ним природного газу до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.
Таким чином, укладений між сторонами публічний типовий договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно статей 11, 202, 509 ЦК України, і згідно статті 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.
За своєю правовою природою договір, який укладено між сторонами, є договором постачання природного газу.
Згідно з визначенням, наведеним в ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
В ч.1 ст.628 ЦК України вказано, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч.1 ст.634 ЦК України).
Відповідно до положень ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч.2 ст.714 ЦК України до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
У відповідності до положень ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до п.1 розділу 6 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2496 договір постачання природного газу постачальником останньої надії укладається у випадках, передбачених пунктом 3 розділу 6, з урахуванням вимог ст.ст.205, 633, 634, 641, 642 ЦК України, шляхом публічної оферти постачальника останньої надії та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.
Договір між постачальником останньої надії та споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи, і є днем початку постачання газу споживачу. Споживач зареєстрований в Реєстрі постачальника останньої надії, як передбачено кодексом газотранспортної системи. Об`єм спожитого газу передається оператором газорозподільчої мережі в інформаційну платформу оператора газотранспортної системи та використовується постачальником (позивачем) для розрахунку вартості спожитого газу, а споживач (відповідач) має об`єктивну можливість і суб`єктивний обов`язок отримувати показники обсягу спожитого газу та дотримуватись умов договору щодо строків оплати спожитого газу за ціною, встановленою на день оплати. Порядок здійснення оплати визначений в п.4.4 договору до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання газу.
Наданими позивачем даними з інформаційної платформи Оператора ГТС підтверджується, що у січні - лютому 2022 року постачання природного газу відповідачу здійснювалось саме позивачем як постачальником останньої надії.
Позивачем було виконано в повному обсязі взяті на себе зобов`язання, відповідно до умов договору. Всього було поставлено природного газу на загальну суму 139 365 771 грн 30 коп.
Наразі відповідач лише частково провів розрахунок з позивачем, розрахувався за постачання природного газу в січні лютому 2022 року, 17.02.2022 на виконання умов договору ТОВ «Луганськгаззбут» замість АТ «Луганськгаз» сплачено позивачу 75 786 грн 74 коп., що підтверджується даними наданими АТ Державний ощадний банк України про зарахування коштів на рахунок позивача.
Отже, у відповідача перед позивачем сформувалась заборгованість за спожитий природний газ на загальну суму 139 289 984 грн 56 коп.
Ураховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про обґрунтованість заявленої вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 139 289 984 грн 56 коп. за поставлений природний газ в січні лютому 2022 року.
Відносно вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних за період з 01.03.2022 по 31.03.2025 у сумі 12 575 605 грн 56 коп. та інфляційних втрат за період з березня 2022 року по березень 2025 року в сумі 61 480 324 грн 77 коп. суд зазначає наступне.
Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, за цією нормою Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.
Перевіривши розрахунок 3% річних, наданий позивачем, судом встановлено, що він є арифметично правильним, обґрунтованим, зробленим у відповідності до даних первинних документів.
Отже, обґрунтованими та такими, що підлягають стягненню з відповідача є 3% річних за період з 01.03.2022 по 31.03.2025 у сумі 12 575 605 грн 56 коп.
Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, наданий позивачем, судом встановлено, що він є арифметично правильним, обґрунтованим, зробленим у відповідності до даних первинних документів.
Отже, обґрунтованими та такими, що підлягають стягненню з відповідача є інфляційні втрати за період з березня 2022 року по березень 2025 року в сумі 61 480 324 грн 77 коп.
Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ст.74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідач позов не оспорив, доказів відсутності заборгованості не надав.
Ураховуючи викладене, позов підлягає задоволенню повністю.
Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 847 840 грн 00 коп. покладаються на відповідача відповідно до ст.129 ГПК України.
Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236 - 238 ГПК України, господарський суд
1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України до Акціонерного товариства Оператор газотранспортної системи Луганськгаз задовольнити повністю.
3. Учасники справи:
Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному ст.257 ГПК України.

Повне рішення складено 04.09.2025.

Суддя Тетяна КОСЕНКО