РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.09.2025Справа № 911/1033/24

Суддя Господарського суду міста Києва Нечай О.В., розглянувши без виклику сторін (без проведення судового засідання) у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Віра-Транс (Україна, 08292, Київська обл., м. Буча, вул. Івана Кожедуба, буд. 32, корп. 2, кв. 63; ідентифікаційний код: 43214806)

до Товариства з обмеженою відповідальністю Ліко Лізінг Юкрейн (Україна, 02072, м. Київ, просп. Миколи Бажана, буд. 14, оф. 8; ідентифікаційний код: 30401629)

про стягнення 794 400,00 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Віра-Транс (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Ліко Лізінг Юкрейн (далі відповідач) про стягнення 794 400,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором про надання послуг № 07-07/01 від 07.07.2021.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.04.2024 вказану позовну заяву та додані до неї документи передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.05.2024, вказану позовну заяву передано для розгляду судді Нечаю О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2024 вказану позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків - протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали.

21.05.2024 позивачем сформовано в системі Електронний суд заяву про усунення недоліків позовної заяви з додатками, яка 22.05.2024 зареєстрована в автоматизованій системі Діловодство спеціалізованого суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2024 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/1033/24, визнано справу малозначною, постановлено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

11.06.2024 відповідачем сформовано в системі Електронний суд клопотання про відкладення розгляду справи, яке 11.06.2024 зареєстровано в автоматизованій системі Діловодство спеціалізованого суду.

20.06.2024 позивачем сформовано в системі Електронний суд клопотання про відкладення розгляду справи, яке 20.06.2024 зареєстровано в автоматизованій системі Діловодство спеціалізованого суду.

25.11.2024 відповідачем сформовано в системі Електронний суд клопотання про відкладення розгляду справи, яке 25.11.2024 зареєстровано в автоматизованій системі Діловодство спеціалізованого суду.

28.11.2024 позивачем сформовано в системі Електронний суд клопотання про відкладення розгляду справи, яке 28.11.2024 зареєстровано в автоматизованій системі Діловодство спеціалізованого суду.

10.01.2025 відповідачем сформовано в системі Електронний суд клопотання про відкладення розгляду справи, яке 10.01.2025 зареєстровано в автоматизованій системі Діловодство спеціалізованого суду.

10.01.2025 позивачем сформовано в системі Електронний суд клопотання про відкладення розгляду справи, яке 10.01.2025 зареєстровано в автоматизованій системі Діловодство спеціалізованого суду.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на неподання відповідачем відзиву на позовну заяву, справа підлягає розгляду за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Частиною восьмою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

07.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Віра-Транс" (далі виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ліко Лізінг Юкрейн" (далі замовник) було укладено Договір про надання послуг № 07-07/01 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого виконавець зобов`язується надати транспортні послуги та послуги екскаватора, а замовник зобов`язується прийняти надані послуги i оплатити ix вартість.

Відповідно до п. 3.1 Договору вартість транспортних послуг фіксується в Специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 3.2 Договору фактичний об`єм та загальна вартість наданих за договором послуг визначається на підставі підписаних Сторонами товарно-транспортних накладних, листів обліку та Актів надання послуг.

Розрахунки за цим Договором здійснюються у безготівковій формі у національній валюті України гривні, шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок виконавця протягом 3 робочих днів з моменту підписання Актів надання послуг та рахунків на оплату. Виконавець має право вимагати попередньої оплати для надання послуг за цим договором, надіславши замовнику рахунок на оплату послуг (п. 3.3 Договору).

Сторони також підписали Специфікацію №1, якою погодили вартість послуг: транспортні послуги з перевезення 8000,00 грн, послуги гусеничного екскаватора 1200,00 грн за 1 годину.

На виконання умов Договору позивачем було надано послуги відповідачу, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями Актів надання послуг №108 від 30.07.2021 на суму 178 400,00 грн, №129 від 09.08.2021 на суму 84 000,00 грн, №132 від 25.08.2021 на суму 118 800,00 грн, №151 від 31.08.2021 на суму 49 200,00 грн, №156 від 13.09.2021 на суму 105 600,00 грн, №158 від 24.09.2021 на суму 24 000,00 грн, №182 від 30.09.2021 на суму 48 000,00 грн, №202 від 08.10.2021 на суму 49 200,00 грн, №217 від 22.10.2021 на суму 86 400,00 грн, №233 від 29.10.2021 на суму 48 000,00 грн, №257 від 01.11.2021 на суму 10 800,00 грн, №287 від 26.11.2021 на суму 79 200,00 грн, №306 від 30.11.2021 на суму 28 800,00 грн, №329 від 14.12.2021 на суму 96 000,00 грн, №364 від 22.12.2021 на суму 38 400,00 грн та №369 від 28.12.2021 на суму 27 200,00 грн.

Відповідачем було здійснено часткову оплату наданих послуг, що підтверджується платіжними інструкціями №169 від 13.07.2022 на суму 65600,00 грн, №189 від 22.07.2021 на суму 12000,00 грн, №209 від 12.08.2021 на суму 31200,00 грн, №210 від 12.08.2021 на суму 63600,00 грн, №211 від 12.08.2021 на суму 5200,00 грн та №327 від 11.08.2021 на суму 100000,00 грн.

З огляду на те, що відповідач не виконав свої грошові зобов`язання за Договором в повному обсязі, позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 794 400,00 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений Договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків та за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання Глави 63 Цивільного кодексу України.

Частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною другою вказаної статті визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Надання позивачем послуг за Договором вартістю 1 072 000,00 грн підтверджується вищевказаними Актами надання послуг.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зважаючи на встановлений в пункті 3.3 Договору порядок оплати, відповідач повинен був перераховувати на рахунок позивача грошові кошти протягом 3 робочих днів з моменту підписання Актів.

Враховуючи викладене, строк оплати наданих за Договором послуг станом на поточну дату є таким, що настав.

Судом встановлено, що відповідачем здійснено оплату послуг вартістю 277 600,00 грн.

Вказані обставини відповідачем не заперечуються, а також підтверджуються наявними в матеріалах справи Реєстром взаємних розрахунків та Актом звірки взаємних розрахунків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем належними доказами обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, не спростовано.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, зважаючи на зміст позовних вимог, обставини, встановлені під час розгляду справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову, у зв`язку з чим наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 794 400,00 грн.

Витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 11 916,00 грн, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 129, 236, 237, 238, 240, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Ліко Лізінг Юкрейн (Україна, 02072, м. Київ, просп. Миколи Бажана, буд. 14, оф. 8; ідентифікаційний код: 30401629) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Віра-Транс (Україна, 08292, Київська обл., м. Буча, вул. Івана Кожедуба, буд. 32, корп. 2, кв. 63; ідентифікаційний код: 43214806) заборгованість у розмірі 794 400 (сімсот дев`яносто чотири тисячі чотириста) грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 11 916 (одинадцять тисяч дев`ятсот шістнадцять) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду в разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи подається у порядку та строк, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 05.09.2025.

Суддя О.В. Нечай