ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року

м. Київ

cправа № 908/72/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В. (головуючий), Колос І.Б. та Малашенкової Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Ксензової Г.Є.,

представників учасників справи:

позивача - фізичної особи-підприємця Сьоми Дарини Андріївни - Никоненко Т.М. - адвокат (ордер АІ №1985499 від 27.08.2025),

відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ-БІО" - не з`явився,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_1 - особисто,

розглянув у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Сьоми Дарини Андріївни

на рішення Господарського суду Запорізької області від 22.08.2024 (суддя Ярешко О.В.) та

постанову Центрального апеляційного господарського суду від 04.06.2025 (головуючий суддя: Кощеєва І.М., судді Чус О.В., Дарміна М.О.)

за позовом фізичної особи-підприємця Сьоми Дарини Андріївни (далі - ФОП Сьома Д.А.; позивач),

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ-БІО" (далі - Товариство; відповідач),

про припинення порушення прав інтелектуальної власності,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_1 .

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Розпорядженням заступника керівника Апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 21.08.2025 у зв`язку з відпусткою судді Власова Ю.Л. та запланованою відпусткою судді Бенедисюка І.М. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №908/72/24, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: Булгакова І.В. (головуюча), Колос І.Б. та Малашенкова Т.М.

Короткий зміст позовних вимог

ФОП Сьома Д.А. звернулася до Господарського суду Запорізької області з позовом про заборону Товариству використовувати в будь-який спосіб у своїй господарській діяльності корисну модель "Тверде альтернативне паливо", захищену патентом України від 25.09.2015 № 101804 (далі - патент № НОМЕР_1 ), зокрема виготовляти товари із застосуванням запатентованої корисної моделі, застосовувати такі товари, пропонувати до продажу, зокрема через мережу Інтернет, продавати та іншим шляхом вводити виготовлені товари в цивільний оборот або зберігати такі товари в зазначених цілях.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 22.08.2024, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 04.06.2025, у справі №908//72/24 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Судові рішення обґрунтовані тим, що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами в розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) доводів про те, що Товариство здійснювало та продовжує здійснювати виготовлення та продаж гранул паливних (пелетів) з технічними та якісними характеристками, які повторюють кожну ознаку незалежного пункту формули корисної моделі за патентом № 101804.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

ФОП Сьома Д.А., не погоджуюється з судовими рішеннями, звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилається на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин у такій справі, які мали вагоме значення для правильного її вирішення, просить рішення Господарського суду Запорізької області від 22.08.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 04.06.2025 у справі № 908/72/24 скасувати, а справу направити на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи осіб, які подали касаційні скарги

ФОП Сьома Д.А. у касаційній скарзі з посиланням на пункт 4 частини другої статті 287, та пункт 3 частини третьої статті 310 ГПК України зазначає, що судами попередніх інстанцій необґрунтовано відхилене клопотання позивача про призначення комплексної судової експертизи в сфері інтелектуальної власності та технічної експертизи матеріалів, а також клопотання про витребування доказів з метою проведення експертизи.

Доводи інших учасників справи

Відзиву на касаційну скаргу не надійшло.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі, зокрема, встановлено таке.

В Державному реєстрі патентів України на корисні моделі 25.09.2015 зареєстровано патент № 101804 "Тверде альтернативне паливо". Винахідниками за цим патентом є: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , власником: ОСОБА_1 .

Згідно з описом до патенту на корисну модель, тверде альтернативне паливо містить органічний компонент, при цьому, як органічний компонент воно містить очищений пресований гідролізний лігнін, вологість якого становить 10,0-40,0%, щільність не менше 0,9000 г/см3, зольність 9,0-20,0%. Тверде альтернативне паливо відрізняється тим, що воно виконане у вигляді пелет або брикетів, або гранул, або таблеток, або у вигляді іншої ствердлої форми. Експериментально встановлено, що паливо з такими фізико-технічними характеристиками горить протягом достатньо тривалого часу з теплотою згорання до 4400-6500 ккал/кг.

Відповідно до висновку експертизи щодо умов патентоздатності від 19.03.2022 № 2593/ЗУ/22, зробленого ДП "Український інститут інтелектуальної власності", за результатами експертизи запатентованої корисної моделі встановлено, що запатентована корисна модель за патентом України № 101804 відповідає умовам патентоздатності корисної моделі, визначеним для неї частиною другою статті 7 Закону України "Про охорону прав на винаходи і корисні моделі".

Між компанією OXALIS INVESTMENT SOLUTIONS LLP (власник патенту № НОМЕР_1 ) та ФОП Сьомою Д. А. ( покупець ) 25.10.2023 укладено договір № 1 про передачу виключних майнових прав інтелектуальної власності на корисну модель ( права власності на корисну модель; далі - Договір №1).

Згідно з пунктом 1.1 Договору №1, під корисною моделлю у цьому договорі розуміється об`єкт інтелектуальної власності, що створений винахідниками: ОСОБА_1, Дмитром Квятковським, ОСОБА_4 в результаті їх творчої діяльності в сфері технології тверде альтернативне паливо, яке містить органічний компонент, яке відрізняється тим, що як органічний компонент воно містить очищений пресований гідролізний лігнін, вологість якого становить 10,0-40,0%, щільність не менше 0,9000 г/см3, зольність 9,0-20,0%. Виконане у вигляді пелет або брикетів, або гранул, або таблеток, або у вигляді іншої ствердлої форми, патент № 101804, зареєстрованого в Державному реєстрі патентів України на моделі 25.09.2015.

Відповідно до пункту 1.2 Договору №1, назва корисної моделі: тверде альтернативне паливо.

Під виключними майновими правами інтелектуальної власності на корисну модель у цьому договорі розуміється: виключне право на використання корисної моделі, у тому числі реалізація корисної моделі, у якості товару, та/або будь-яке інше його використання визначеними способами, що передбачені даним договором і в межах, передбачених цим договором; виключне право дозволяти використання корисної моделі ( видавати ліцензії); виключне право перешкоджати неправомірному використанню корисної моделі, в тому числі забороняти таке використання іншими особами в межах терміну, встановлених законодавством України і даним договором (пункт 1.3 Договору №1).

Відповідно до пункту 1.4 Договору №1, під передачею виключних майнових прав інтелектуальної власності на корисну модель у даному договорі розуміється їхнє відчуження власником у власність покупця.

За умовами пункту 2.1 Договору №1, у порядку і на умовах, визначених чинним законодавством України, власник передає (відчужує) у власність Покупця виключні майнові права інтелектуальної власності на корисну модель, а покупець приймає у власність всі виключні майнові права на корисну модель і за надання цих прав сплачує власнику винагороду на умовах, у розмірі і порядку, передбачених даним договором.

Згідно з пунктом 2.2 Договору №1, покупець зобов`язується в термін не пізніше п`яти календарних днів з моменту підписання даного договору подати до Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" (УКРНОІВІ) заяву про публікацію та внесення до відчуження та здійснити сплату збору за внесення до реєстру відомостей.

Відповідно до пункту 9.1 Договору №1, договір набирає сили з дня його підписання сторонами і діє протягом десяти років, що відліковуються від дати подання заявки на корисну модель в установленому законом порядку, але у будь-якому разі не менш строку чинності виключних майнових прав інтелектуальної власності на корисну модель, що встановлений законодавством.

З виписки з Державного реєстру України корисних моделей від 20.12.2023 № 8981/ПУ/23 вбачається, що до Реєстру внесені відомості щодо передачі виключних майнових прав інтелектуальної власності на корисну модель за патентом № 101804; володілець ФОП Сьома Д.А.

Як зазначено в позовній заяві, Позивачу стали відомі факти того, що Товариство, починаючи ще з 2020 року й до теперішнього часу, здійснює виготовлення та продаж гранул паливних (пелетів) з технічними та якісними характеристиками, які повторюють кожну ознаку незалежного пункту формули корисної моделі за патентом України на корисну модель № 101804, зареєстрованому в Державному реєстрі патентів України на корисні моделі 25.09.2015. При цьому вказаний факт, у тому числі, але не виключно підтверджується, зокрема, договором поставки від 08.09.2021 № 08092021-1, який був укладений між Товариством (постачальник) та ФОП Жебрак Д.М. (Покупець), за умовами якого (пункт 1) Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, передати у власність Покупця гранули паливні (пелети), а Покупець зобов`язується оплатити та прийняти товар відповідно до умов даного договору.

Найменування, кількість та ціна товару, строки поставки узгоджуються сторонами в специфікації ( пункт 1.2 договору поставки № 08092021-1).

Підписанням цього договору постачальник підтверджує та гарантує, зокрема, що товар є його власністю, відсутні будь-які заборони та обмеження на його відчуження, відсутні будь-які обтяження товару, жодні інші особи не заявляються про будь-які свої права на товар (пункт1.3 договору поставки № 08092021-1).

Згідно з пунктом 3.1 договору поставки № 08092021-1, результати випробувань гранул паливних в лабораторії ССІ: - загальна волога % - 14,9; зольність % - 21,1; масова частка загальної сірки % - 0,87; нижча теплота згорання ккал/кг. 3769; діаметр мм 8,0.

Факт поставки товару підтверджується видатковою накладною, підписаною уповноваженими представниками обох сторін цього договору (пункт 1.2 договору поставки № 08092021-1).

За умовами пункту 8.1 договору поставки № 08092021-1, договір діє до 31.12.2021.

До цього договору його сторонами укладено специфікацію від 08.09.2021 № 1, якою встановлено, що товаром, який поставляється, є гранули паливні (пелети) у кількості 5 тон на суму з ПДВ 12 000,00 грн; термін поставки: вересень 2021 року.

Згідно з видатковою накладною від 19.10.2021 № 5 Товариством передано покупцю гранули паливні (пелети) ТУ У 20.5-1:2020 у кількості 3 тонни на суму з ПДВ 7 200,00 грн. Відповідачем виписано рахунок на оплату від 08.09.2021 № 2 за гранули паливні на суму 7 200,00 грн.

Під час розгляду спору в суді першої інстанції, Відповідач не заперечив укладення договору поставки від 08.09.2021 № 08092021-1 зі специфікацією № 1, передачі товару за видатковою накладною від 19.10.2021 № 5.

Як встановлено судом першої інстанції, Товариством 10.04.2020 розроблено та 15.04.2020 затверджено Технічні умови "Біопаливо тверде з лігніну гідролізного ТУ У 20.5-1:2020". Технічні умови перевірені ДП "Тернопільський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" 16.04.2020.

Розділом 1 Технічних умов, визначено, що ці технічні умови розповсюджуються на біопаливо тверде, що виготовляється з лігніну гідролізного у формі порошку або гранул паливних пелети, які проходять етапи збагачення (очистки від сторонніх включень), сушки та подальшого гранулювання (для пелет).

Згідно з розділом 3 вказаних Технічних умов, за показниками якості паливо повинно відповідати нормам: для гранул загальна волога не більше 10%, загальна сірка не більше 0,76%, зольність не більше 14,0%, нижча теплота згорання 16,0 (3824 ккал/кг), вища теплота згорання 19,0 (4541 ккал/кг), об`ємна (насипна) щільність 410,0 кг/м3.

За результатами протоколу випробувань палива від 21.05.2021: гранули паливні (пелети) з лігніну гідролізного (дата проведення випробувань: 20-21.05.2021, випробувальна лабораторія ТОВ "ССІ"), загальна волога 14,9%, зольність 21,1%, масова частка загальної сірки 0,87%, нижча теплота згорання 15,78 (3769 ккал/кг), вища теплота згорання 25,16 (6009 ккал/кг).

Товариством розроблено та затверджено 01.07.2022 Технічні умови Біопаливо тверде з лігніну гідролізного ТУ У 20.5-1:2022 (на заміну ТУ У 20.5-1:2020). Технічні умови перевірені ДП "Тернопільський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" 13.07.2022.

Розділом 1 даних Технічних умов, визначено, що ці технічні умови поширюються на біопаливо тверде, що виготовляється з лігніну гідролізного у формі порошку або гранул паливних пелети, які проходять етапи збагачення ( очистки від сторонніх включень), сушки та подальшого гранулювання (для пелет).

Згідно з розділом 3 вказаних Технічних умов, за показниками якості паливо повинно відповідати нормам: для гранул загальна волога не більше 18,0%, загальна сірка не більше 0,76%, зольність не більше 18,0%, нижча теплота згорання 16,0 (3824 ккал/кг), вища теплота згорання 19,0 (4541 ккал/кг), об`ємна (насипна) щільність не менше ніж 550,0 кг/м3.

Позивачка вважає, що Відповідач, здійснюючи виготовлення й реалізацію продукту (пелетів) із застосуванням запатентованої корисної моделі, що нині належить Позивачці, порушує права її інтелектуальної власності, що стало підставою для звернення до суду.

Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Імперативними приписами частини другої статті 300 ГПК України чітко встановлено межі перегляду справи судом касаційної інстанції, а саме: суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

Стосовно доводів скаржника з посиланням на пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України з посиланням на пункт 3 частини третьої статті 310 ГПК України про те, що суд першої інстанції необґрунтовано відхилив клопотання про призначення експертизи та витребування доказів Суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є, зокрема, таке порушення норм процесуального права, коли суд необґрунтовано відхилив клопотання учасника справи, внаслідок чого обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, не були встановлені.

Призначення судової експертизи віднесено до компетенції суду за наявності умов, передбачених частиною першою статті 99 ГПК України.

Водночас Верховний Суд зауважує, що сама по собі незгода скаржника з відмовою у призначенні експертизи не може бути підставою для висновку про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права. Такі висновки викладено у постановах Верховного Суду від 20.12.2023 у справі №910/3600/22, від 10.01.2024 у справі №921/39/23, від 06.02.2024 у справі №910/12661/22.

Суди попередніх інстанцій встановили, що ФОП Сьома Д.А. разом із позовною заявою не надала суду належних та достатніх доказів на підтвердження використання Товариством у своїй господарській діяльності корисної моделі, що захищена патентом № 101804, та послається на те, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, а також з урахуванням того, що жодною стороною не наданий відповідний висновок експерта, з метою забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, місцевим господарським судом було задоволено клопотання позивача та призначено у справі судову експертизу в галузі інтелектуальної власності, проведення якої було доручено експертам Науково-дослідного інституту інтелектуальної власності Національної академії правових наук України. На вирішення судової експертизи, судом було поставлено питання: чи використовується у продукті Гранули паливні (пелети), відображеному в договорі поставки № 08092021-1 від 08.09.2021, що виробляються Товариством, кожна ознака корисної моделі Тверде альтернативне паливо, що включена до незалежного пункту формули за патентом № 101804, зареєстрованим в Державному реєстрі патентів України на корисні моделі 25.09.2015 р., або ознака, еквівалентна їй? Експертній установі були надіслані всі матеріали справи № 908/72/24.

Судами попередніх інстанцій зазначено, що в клопотанні директора, к.ю.н, старшого дослідника, судового експерта Науково-дослідного інституту інтелектуальної власності НАПН України Дорошенка О., при вивченні матеріалів справи експертом виявлено, що в наданих на дослідження матеріалах недостатньо відомостей для проведення дослідження за поставленим судом питанням, оскільки жоден із документів, включених до матеріалів справи, не містить даних щодо щільності продукту Гранули паливні (пелети), відображеного в договорі поставки № 08092021-1 від 08.09.2021, яка є ознакою незалежного пункту формули корисної моделі. Наявність цієї ознаки в продукті може бути встановлена експериментальним шляхом в результаті зважування зразка продукції (пелети), та обчислення його фактичного об`єму, але зразки цієї продукції на дослідження не надавалися.

У зв`язку з відсутністю необхідних відомостей про характеристики продукту, матеріали справи № 908/72/24 були повернуті господарському суду для забезпечення можливості надання додаткових матеріалів.

Враховуючи клопотання експерта, суд першої інстанції зобов`язав учасників справи надати суду: документальні відомості щодо щільності продукту Гранули паливні (пелети), відображеного в договорі поставки № 08092021-1 від 08.09.2021; зразок продукції (пелети), що відображений у договорі поставки № 08092021-1 від 08.09.2021.

Як вбачається зі встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, вимоги суду виконані не були, представниця позивачки заявила про відсутність таких відомостей та зразку продукції. Клопотання Позивача щодо витребування доказів у Відповідача, судом задоволені не були в зв`язку з відсутністю цих доказів у останнього, оскільки як заявив представник Відповідача в суді першої інстанції - зразки продукції, технічна документація та відомості щодо технологічного процесу виробництва продукції були знищені внаслідок пожежі, що сталася 05.03.2024 за адресою виробничих потужностей підприємства у м. Запоріжжі по вул. Базовій, 10, а саме: у Цеху з виробництва твердо-паливних брикетів.

Враховуючи наведене, а також відсутність в учасників справи технічної та технологічної документації та зразків продукції, місцевий господарський суд відмовив у задоволенні клопотання Позивача про призначення в справі комплексної судової експертизи в сфері інтелектуальної власності та технічної експертизи матеріалів.

Зі змісту судового рішення убачається, що: клопотання судом розглянуті; мотиви відмови у задоволенні клопотань наведені; відмова у задоволенні клопотань, з огляду на зазначені у рішенні суду мотиви, не може вважатися Судом необґрунтованою.

Верховний Суд наголошує, що призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду. При цьому, питання призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи (такі висновки Верховного Суду містяться у постановах від 16.12.2020 у справі №916/2740/19, від 06.09.2022 у справі №924/898/21, від 02.11.2022 у справі №915/442/21). У разі ухилення учасника справи від подання до суду на його вимогу необхідних для проведення експертизи матеріалів суд може визнати встановленою обставину, для з`ясування якої експертиза була призначена, зазначене узгоджується з частиною четвертою статті 102 ГПК України. Сама по собі незгода скаржника з відмовою у призначенні експертизи не може бути підставою для висновку про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Отже, доводи, наведені у касаційній скарзі, щодо необґрунтованого відхилення судом першої інстанції клопотання скаржника про призначення комплексної судової експертизи в сфері інтелектуальної власності та технічної експертизи матеріалів не знайшли свого підтвердження під час касаційного розгляду справи.

У судовому рішенні від 22.08.2024 зазначено про те, що 22.08.2024 через систему "Електронний суд" від позивачки, за підписом представника адвоката Богач А.О., надійшли клопотання про витребування доказів (аналогічного змісту), згідно з якими просили: поновити строк на подання клопотання про витребування доказів у справі № 908/72/24; витребувати у ПАТ "Запоріжжяобленерго" інформацію щодо обсягів споживання електроенергії підприємством ТОВ "ПРАЙМ-БІО" за період з 01.01.2023 по теперішній час за адресою: м. Запоріжжя, вул. Базова, 10. В обґрунтування клопотання зазначено про посилання відповідача на пожежу на виробничих потужностях підприємства, внаслідок якої, начебто, діяльність Цеху з виробництва твердо-паливних брикетів призупинена. Інформація, яку просить витребувати, дасть змогу встановити, чи здійснюється відповідна діяльність Цеху з виробництва твердо-паливних брикетів відповідача, оскільки споживання електроенергії у відповідних обсягах підтверджуватиме і діяльність такого Цеху та виробництво продукції відповідно. Самостійно отримати відповідні відомості стороні позивача виявилося неможливим. Позивач не міг заявляти зазначене клопотання разом з позовною заявою, так як необхідності раніше у витребуванні вказаних доказів не існувало, а обставина доведення продовження діяльності Цеху та вироблення в ньому спірної продукції відповідачем виникла лише після повідомлення про пожежу на об`єкті відповідача.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні клопотання зазначив, що ним не встановлено поважності причин незаявлення позивачкою клопотання про витребування доказів у підготовчому провадженні. Так, копія акта про пожежу від 25.03.2024 була надана представником відповідача до матеріалів справи в підготовчому засіданні 06.06.2024; наданий документ був долучений до матеріалів справи, що відображено в протокольній ухвалі від 06.06.2024. Документи щодо призупинення діяльності структурного підрозділу Цеху з виробництва твердо-паливних брикетів надійшли від відповідача через систему "Електронний суд" 11.06.2024. Відтак суд першої інстанції виснував, що позивачка не була позбавлена можливості заявити відповідне клопотання під час підготовчого провадження, оскільки завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів.

Верховний Суд відзначає, що алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим і залежить насамперед від позиції сторін спору, а також доводів і заперечень, якими вони обґрунтовують свою позицію. Предмет доказування формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права (схожа за змістом позиція викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №910/4994/18, постанови Верховного Суду від 10.07.2024 у справі №914/1574/23, від 02.07.2024 у справі №910/12295/23, від 14.05.2024 у справі №910/4437/23).

Отже, ураховуючи те, що позивач реалізував своє право на звернення з клопотанням про витребування доказів і клопотання було розглянуте судом, Верховний Суд доходить висновку, що скаржник аргументовано не довів у чому саме полягає необґрунтованість відхилення клопотання. Крім того, незгода із відмовою у задоволенні клопотання позивача сама по собі не може бути підставою для висновку, що судом допущено у цій частині порушення норм процесуального права, яке є підставою для скасування оскарженого рішення.

Скаржник також здійснює посилання на постанову Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10 2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із захистом прав інтелектуальної власності".

Верховний Суд наголошує, що за змістом частини четвертої статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд має враховувати висновки щодо застосування норм права, які викладені саме в постановах Верховного Суду (Верховного Суду України). Постанови Пленуму Вищого господарського суду України не є джерелом правозастосовчої практики в розумінні цієї правової норми. Тому Верховний Суд відхиляє покликання ФОП Сьомої Д.А. на зазначену постанову Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10 2012 № 12.

Верховний Суд зазначає, що з`ясування фактичних обставин справи здійснюється судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому. Серед основних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до пункту 4 частини третьої статті 2 ГПК України є принцип змагальності сторін. Суди мають застосовувати категорії стандартів доказування, зокрема, стандарт змагальності сторін передбачений статтею 13 ГПК України забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони, отже кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог (позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази). При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Фактично доводи касаційної скарги зводяться до незгоди позивача з постановленими у цій справі судами попередніх інстанцій рішеннями, стосовно оцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин, та спрямовані на доведення необхідності переоцінки доказів і встановленні інших обставин, у тому контексті, який, на думку скаржника, свідчить про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень про задоволення позову.

Однак Верховний Суд зауважує, що відповідно до приписів частини другої статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на викладене, Верховний Суд не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та скасування постановлених у справі судових рішень, з підстав, наведених у касаційній скарзі позивача.

Отже, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України, не підтвердилися під час касаційного провадження, що виключає скасування судових рішень господарських судів попередніх інстанцій з цих підстав.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Зважаючи на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги ФОП Сьоми Д.А. без задоволення, а судових рішень, що оскаржуються, - без змін.

Судові витрати

Зважаючи на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу ФОП Сьоми Д.А. без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Сьоми Дарини Андріївни залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Запорізької області від 22.08.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 04.06.2025 у справі № 908/72/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя І. Колос

Суддя Т. Малашенкова