ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.08.2025м. СумиСправа № 920/994/24(576/892/25)
Господарський суд Сумської області у складі судді Соп`яненко О.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи №920/994/24 (576/892/25)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія ЕЙС (02090, м. Київ, Харківське шосе, буд.19, офіс 2005, )

до відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 21 611,04 грн,

Справа розглядається без виклику сторін

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія ЕЙС звернулося до Глухівського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою до ОСОБА_1 та просить стягнути заборгованість за кредитним договором №144295 від 21.06.2024 у розмірі 21 611,04 грн, з яких: 13 304,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 8 307,04 грн заборгованості за відсотками та комісії, а також просить стягнути судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 30.04.2025 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27.05.2025 в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі відмовлено; передано цивільну справу за позовом ТОВ ФК Ейс до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за підсудністю до Господарського суду Сумської області.

У відповідності до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.06.2025 справу № 920/994/24 (576/892/25) призначено судді Соп`яненко О.Ю.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 26.06.2025 постановлено прийняти матеріали справи №920/994/24 (576/892/25); справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами; розгляд справи № 576/892/25 здійснювати в межах справи № 920/994/24 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , в окремому позовному провадженні. Відповідачу встановлений строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог статей 165, 251 ГПК України п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Позивачу надано строк для подання відповіді на відзив.

Ухвала від 26.06.2025 про відкриття провадження у справі, що була надіслана відповідачу у її електронний кабінет, доставлена 26.06.2025, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

Відповідач відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк, будь-яких клопотань чи заяв не подав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 6 ст. 233, ст. 252 ГПК України розгляд справи з постановленням рішення (вступної та резолютивної частини) закінчений 26.08.2025.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

21.06.2024 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДІПЛЮС" (первісний кредитор, кредитодавець) та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 144295 (далі - кредитний договір) у формі електронного документа з використанням електронного підпису.

Відповідно до п. 1.1 договору (індивідуальна частина), він складається з індивідуальної частини договору про споживчий кредит (далі - індивідуальна частина), графіку(ів) платежів, які містять персональні умови кредитування Позичальника та загальної для всіх клієнтів Кредитодавця, публічної частини про споживчий кредит (далі - публічна частина), що розміщена на веб-сайті Кредитодавця https://finx.com.ua (далі - сайт Кредитодавця) за посиланням: https://finx.com.ua/docs. Позичальник уклав Договір, приєднавшись до публічної частини, прийняв умови індивідуальної частини та графіку(ів) платежів, як невід`ємних частин (складових) Кредитного договору, шляхом підписання індивідуальної частини/акцепту, відповідно до розділу V цієї індивідуальної частини.

Відповідно до п. 2.1. договору (індивідуальна частина), кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.2.6. Договору надати Позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.2.2.1 Договору (далі - кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.2.6. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором.

Відповідно до пунктів 2.2.1. та 2.3 Договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 13334.00 грн. (тринадцять тисяч триста тридцять чотири грн. 00 коп.) надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 10000.50 грн. на № рахунку/картки Позичальника № НОМЕР_2 , у національній валюті (далі - рахунок Позичальника); у розмірі 3333.50 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини. Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 390,00 % річних. Тип процентної ставки - фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту Позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п. 2.6. цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний.

Знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 гривень. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100,00 гривень. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено (п.2.3 договору).

Комісія за надання кредиту складає 3 333,50 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 25,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено (п.2.3 договору).

Пунктом 2.6 договору передбачено, загальний строк кредитування за цим Договором складає 84 днів з 21.06.2024 р. (дата надання кредиту) по 13.09.2024 р.

Відповідно до пунктів 2.8. та 2.9.1 Договору, Орієнтовна реальна річна процентна ставка (загальні витрати за споживчим кредитом, виражені у процентах річних від загального розміру виданого кредиту) складає 48 083,53% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника (сума загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом) складає 24479.54 грн. (двадцять чотири тисячі чотириста сімдесят дев`ять гри. п`ятдесят чотири коп.).

Пунктом 2.6 договору передбачено, що цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Кредитодавця та доступний через веб-сайт Кредитодавця https://finx.com.ua.

Відповідно до п. 5.2 договору, розміщені в Особистому кабінеті Позичальника проект цієї індивідуальної частини або інформація з посиланням на неї є пропозицію Кредитодавця про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер Позичальника, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно- цифрову послідовність) для підписання цієї індивідуальної частини/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про укладення кредитного договору (акцепту) в Особистому кабінеті на сайті Кредитодавця. Підписанням індивідуальної частини договору/акцепту Позичальник приєднується до договору в цілому, включаючи публічну частину. Після укладення цей Кредитний договір надається Позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті Позичальника.

Приймаючи пропозицію Кредитодавця про укладання кредитного Договору Позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) Договору в цілому та підтверджує, що вся інформація надана Кредитодавцю, в т.ч. під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною (п.5.3 договору).

Пунктом 5.7 договору передбачно, що ідентифікація та верифікація проводиться на підставі інформації та ідентифікаційних документів отриманих особисто від Позичальника та/або через Систему BankID НБУ.

У свою чергу, електронний підпис одноразовий ідентифікатор f9693982 відправлено на номер телефону позичальнику та введено ним 21.06.2024 14:13:07, що підтверджується на кожній сторінці індивідуальної частини.

Отже, введення позичальником одноразового ідентифікатора у відповідне поле в Особистому кабінеті на сайті Кредитодавця є підписанням Договору відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Після вчинених дій позичальника, 21.06.2024 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДІПЛЮС" переказало кошти згідно договору на платіжну картку № 4149-50ХХ-ХХХХ-4267, що в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця.

Виходячи з вищевказаного, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується Довідкою №7 від 29.01.2025, яка підписана Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДІПЛЮС".

У зв`язку з неналежним виконання своїх зобов`язань за кредитним договором у відповідача виникла заборгованість у розмірі 13304,00 грн.

Також первісним кредитором нараховано 7806,04 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом та 501,00 грн - комісія за кредитним договором.

10.10.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ Фінансова компанія ЕЙС було укладено Договір факторингу № 10102024, відповідно до умов якого Клієнт передає, а Фактор приймає Права Вимоги в розмірі Портфеля Заборгованості (вказується в Реєстрі боржників).

Відповідно до п.4.1 договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог та Акту приймання-передачі Реєстру, по формі встановленій у відповідному Додатку.

Як вбачається з витягу з додатку №1 до договору факторингу від 09.12.2024 року, на умовах договору ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» відступає ТОВ Фінансова компанія ЕЙС наступні права вимоги до наступних боржників, а саме: ОСОБА_1 за кредитним договором № 144295 від 26.01.2024 на загальну суму 21 611,04 грн.

Отже, сума заборгованості відповідача за кредитним договором № 144295 від 26.01.2024 року перед ТОВ Фінансова компанія ЕЙС не сплачена і становить 21 611,04 грн, з яких: 13 304,00 грн заборгованість по кредиту, 7806,04 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 501,00 грн - комісія за кредитним договором.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості.

Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Разом з тим, на час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.

Письмовими матеріалами справи підтверджується, що заборгованість відповідача за кредитним договором та договором факторингу склала 21 611,04 грн, з яких: 13 304,00 грн заборгованість по кредиту, 7806,04 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 501,00 грн - комісія за кредитним договором.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять право первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника)

Таким чином, ТОВ Фінансова компанія ЕЙС, набувши статусу нового кредитора у кредитному договорі № 144295 від 26.01.2024 року, отримало право пред`явлення вимоги до ОСОБА_1 про погашення наявної у нього заборгованості за вказаним договором.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 21 611,04 грн, з яких: 13 304,00 грн заборгованість по кредиту, 7806,04 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 501,00 грн - комісія за кредитним договором правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої, третьої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно Закону України Про судовий збір та відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 7 000,00 грн витрат на правову допомогу.

Зі змісту ч. 3 ст. 123 ГПК України вбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст. 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 126 ГПК України).

Судом встановлено, що 04.02.2025 між ТОВ Фінансова компанія ЕЙС (Клієнт) та Адвокатським бюро «ТАРАНЕНКО ТА ПАРТНЕРИ», в особі керуючого бюро адвоката Тараненка Артема Ігоровича, укладено договір про надання правничої допомоги №04/02/25-01.

04.02.2025 між сторонами укладено додаткову угоду №28 до договору про надання правничої допомоги №04/02/25-01 від 04.02.2025.

04.02.2025 ТОВ Фінансова компанія ЕЙС та адвокатом Адвокатським бюро «ТАРАНЕНКО ТА ПАРТНЕРИ» підписано акт прийому-передачі наданих послуг (даний акт є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги №04/02/25-01 від 04.02.2025), яким сторони підтвердили, що виконавець надає Клієнту наступні послуги: складання позовної заяви (2год.) 5000,00 грн, вивчення матеріалів справи (2 год.) 1000,00 грн, підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації (1 год.) 500,00 грн, підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації (1 год.) 500,00 грн. Загальна сума 7 000,00 грн.

В матеріалах справи міститься свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4956 від 24.04.2012, видане Тараненку Артему Ігоровичу, та довіреність від 04.12.2024 року.

У позовній заяві позивач одночасно зазначив, що попередній (орієнтовний) розмір витрат на професійну правничу допомогу складає 7000,00 грн та просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у зазначеному розмірі.

Також позивачем до позовної заяви додано докази щодо розміру судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн, а саме договір про надання правничої допомоги №04/02/25-01 від 04.02.2025, додаткова угода №28 до договору про надання правничої допомоги №04/02/25-01 від 04.02.2025, додаток №1 договору про надання правничої допомоги №04/02/25-01 від 04.02.2025 протокол погодження вартості послуг, акт прийому-передачі наданих послуг (даний акт є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги №04/02/25-01 від 04.02.2025) від 04.02.2025.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених позивачем на правову допомогу, взявши до уваги умови договору про надання правової допомоги, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, підтверджених належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір витрат на правову допомогу під час розгляду даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у сумі 7 000,00 грн є завищеним, витрати у зазначеній сумі не можна визнати належно обґрунтованими та необхідними в контексті обставин цієї справи.

Враховуючи викладені обставини, рівень складності справи, дослідивши докази на підтвердження витрат позивача на правову допомогу, а також з метою дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, беручи до уваги критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку, що розмір правових витрат підлягає зменшенню та стягненню з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, понесених у цій справі у сумі 2 000,00 грн. В іншій частині підстав для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 129, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія ЕЙС (02090, м. Київ, Харківське шосе, буд.19, офіс 2005, ) заборгованість у загальній сумі 21 611,04 грн (двадцять одна тисяча шістсот одинадцять грн 04 коп.), з яких: 13 304,00 грн (тринадцять тисяч триста чотири грн 00 коп.) заборгованість з по кредиту, 7806,04 грн (сім тисяч вісімсот шість грн 04 коп.) заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 501,00 грн (п`ятсот одна тисяча грн 00 коп.) комісія за кредитним договором; 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 00 коп.) витрат зі сплати судового збору; 2 000,00 грн (дві тисячі грн 00 коп.) витрат на правову допомогу.

3. В іншій частині - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Повне рішення підписано 05.09.2025.

Суддя О.Ю. Соп`яненко