ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2025 р. Справа №911/407/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Майданевича А.Г.

Руденко М.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради

на рішення Господарського суду Київської області від 02.06.2025

у справі №911/407/25 (суддя Бабкіна В.М.)

за позовом Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради

до Корпорації "Укртрансбуд"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області

про стягнення 59 237,36 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рух справи в суді першої інстанції

Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради (далі Управління ЖКГ) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення з Корпорації "Укртрансбуд" (далі Корпорація) збитків у розмірі 59 237,36 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за результатами ревізії фінансово-господарської діяльності Управління ЖКГ та зустрічної звірки Корпорації, проведеної Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області (далі Держаудитслужба), на підставі укладеного між сторонами договору про закупівлю, без використання електронної системи закупівель на виконання робіт по реконструкції об`єкту: "Реконструкція водопроводу по вулиці Любецька від вул. Ріпкинська до вул. Широка в м. Чернігів" (Коригування) (CPV за ДК 021:2015 код 45454000-4: Реконструкція) від 14.12.2023 №7310-111, встановлені порушення, якими завдано збитків бюджету на загальну суму 59 237,36 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.02.2025 відкрито провадження у справі №911/407/25 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Крім того, цією ухвалою залучено до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Держаудитслужбу.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду Київської області від 02.06.2025 у справі №911/407/25 у задоволенні позову відмовлено.

Відмовлячи у задоволенні позовних вимог місцевий господарський суд виходив з того, що позивач обґрунтованість своїх позовних вимог доводить висновками акта ревізії і не вказує жодного пункту договору, який фактично порушив відповідач, як своє договірне зобов`язання. Також позивач не надав доказів того, що відповідач порушив прийняті на себе договірні зобов`язання згідно з договором та не довів, що останній вийшов за межі погодженої сторонами договірної ціни виконання робіт, а також, що виконані роботи не відповідають умовам договору, у зв`язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського, Управління ЖКГ звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 02.06.2025 у справі №911/407/25 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає реальним обставинам справи, є безпідставним, необґрунтованим та ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Так, скаржник вважає, що судом першої інстанції, при ухваленні судового рішення, неналежним чином досліджено виявлені порушення законодавства та умов договору №7310-111, які викладені Держаудитслужбою в акті ревізії та на які, позивач посилався як на підставу задоволення позовних вимог.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2025 апеляційну скаргу Управління ЖКГ у справі №911/407/25 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Сітайло Л.Г., судді: Шапран В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління ЖКГ на рішення Господарського суду Київської області від 02.06.2025 у справі №911/407/25. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи №911/407/25. Учасникам справи встановлено строк на подання відзиву, заяв, пояснень, клопотань, заперечень до 23.07.2025.

20.08.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №911/407/25.

Суддя Сітайло Л.Г. перебувала у відпустці з 11.08.2025 до 29.08.2025.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2025, у зв`язку з перебуванням суддів Буравльова С.І. та Шапрана В.В. з 25.08.2025 до 12.09.2025 у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2025 справу №911/407/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Сітайло Л.Г., судді: Майданевич А.Г., Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2025 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Управління ЖКГ на рішення Господарського суду Київської області від 02.06.2025 у справі №911/407/25 у складі колегії суддів: головуючий суддя Сітайло Л.Г., судді: Майданевич А.Г., Руденко М.А.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Відповідач, у порядку статті 263 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) скориставшись своїм правом, подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу Управління ЖКГ залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 02.06.2025 у справі №911/407/25 без змін.

Так, у відзиві відповідач зазначає, що судом першої інстанції досліджувались всі наявні в матеріалах докази, включаючи детальне вивчення акта ревізії, де зазначено, що, нібито, відповідачем допущені недоліки в наданих послугах, тобто, порушення вимог пунктів 4.13, 5.2, 5.10 Настанови, умов договору №7310-111, статей 193, 199, 217, 218 Господарського кодексу України (далі ГК України), статей 611, 629 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Обставини, зазначені в акті ревізії в судовому процесі не підтверджені, більш того, судом, навпаки, встановлено відсутність будь-яких порушень умов договору, вимог пунктів 4.13, 5.2, 5.10 Настанови, умов договору №7310-111, статей 193, 199, 217, 218 ГК України та статей 611, 629 ЦК України. Наявність лише самого акта ревізії не може бути єдиною підставою для стягнення збитків. Цей документ є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу. При цьому, обставини, вказані в такому акті ревізії, в господарському судочинстві повинні підтверджуватися належними доказами, відповідно до статей 73, 74, 76-79 ГПК України, тобто, останній може оцінюватись в сукупності з іншими доказами.

Отже, на переконання відповідача, суд першої інстанцій ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, врахував правові позиції Верховного Суду, а відтак рішення суду є законними та обґрунтованими.

Узагальнені доводи, заперечення та пояснення учасників справи

26.06.2025, через систему "Електронний суд", третьою особою подані письмові пояснення по суті спору.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

14.12.2023 між Управлінням ЖКГ (замовник) та Корпорацією (генпідрядник) укладено договір про закупівлю, без використання електронної системи закупівель, на виконання робіт по реконструкції об`єкту: "Реконструкція водопроводу по вулиці Любецька від вул. Ріпкинська до вул. Широка в м. Чернігів" (Коригування) (CPV за ДК 021:2015 код 45454000-4: Реконструкція) №7310-111, керуючись указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №2102-IX (зі змінами та доповненнями), та на підставі пункту 11 "Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування" затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178, рішення Чернігівської міської ради від 01.12.2020 №2/VIII-14 "Про комплексну цільову Програму розвитку житловокомунального господарства на 2021-2025 роки" (зі змінами та доповненнями).

Згідно з пунктом 1.1 договору генпідрядник зобов`язується з власних матеріалів, своїми засобами та на свій ризик, у передбачений договором строк виконати роботи по об`єкту: "Реконструкція водопроводу по вулиці Любецька від вул. Ріпкинська до вул. Широка в м. Чернігів" (Коригування) (CPV за ДК 021:2015 код 45454000-4: Реконструкція), відповідно до затвердженої проектної документації, а замовник прийняти і оплатити вказані роботи у порядку, визначеному договором та чинним законодавством України.

Відповідно до пункту 1.2 договору обсяги робіт, виконання яких є предметом цього договору, можуть бути зменшені замовником в односторонньому порядку, залежно від реального фінансування видатків замовника, що оформляється додатковою угодою.

За умовами пункту 2.1 договору якість робіт, що виконуються, повинна відповідати умовам затвердженої проектної документації на об`єкт, державним нормам, технічним умовам та загальним вимогам, які пред`являються до робіт цього типу.

Пунктом 2.2 договору встановлено, що генпідрядник виконує роботи, керуючись діючими на території України будівельними нормами та правилами, державними стандартами України, іншими нормативними актами у сфері будівництва.

З метою контролю за відповідністю робіт та матеріальних ресурсів установленим вимогам замовник організовує здійснення технічного нагляду за виконанням робіт у порядку, встановленому чинним законодавством України (пункт 2.4 договору).

Для здійснення технічного нагляду і контролю за виконанням робіт генпідрядник зобов`язаний на вимогу замовника чи осіб, які відповідно до договорів здійснюють технічний нагляд, надавати необхідні інформацію та документи (пункт 2.5 договору).

Ціна договору становить 1 025 849,96 грн, крім того ПДВ 205 169,99 грн, разом з ПДВ ціна договору становить 1 231 019,95 грн (пункт 3.1 договору).

Договірна ціна є твердою і визначається відповідно до КНУ "Настанова з визначення вартості будівництва" (зі змінами), затверджених наказом Міністерства розвитку громад та територій України "Про затвердження кошторисних норм України у будівництві" від 01.11.2021 №281 (пункт 3.2 договору).

Пунктом 3.3 договору встановлено, що договірна ціна може бути уточнена сторонами по закінченню виконання робіт генпідрядником, для відображення фактичної вартості робіт на підставі підписаних сторонами акта приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3.

Згідно з пунктом 3.6 договору генпідрядник укладенням цього договору підтверджує, що вартість робіт економічно обґрунтована, розрахована за звичайними (ринковими) цінами та нормами витрат ресурсів, з врахуванням (в межах) усередненого рівня заробітної плати, визначеного генпідрядником для об`єкту будівництва (ремонту) за цим договором та розрахованого відповідно до кошторисних норм України у будівництві, затверджених наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 01.11.2021 №281 (зі змінами та доповненнями), інших нормативних та законодавчих актів, встановленого на підприємстві рівня загальновиробничих, адміністративних та інших витрат, не включає витрати генпідрядника, які фінансуються (або мають бути забезпечені) за рахунок бюджетних коштів, капітальних видатків, а також витрати на товари, роботи або послуги, якими генпідрядник забезпечується на безоплатній основі.

Розрахунки за виконані роботи замовник проводить протягом 14 банківських днів після підписання акта приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3, за умови надходження з бюджету на розрахунковий рахунок замовника коштів за проведені роботи, які є предметом даного договору (пункт 4.1 договору).

Відповідно до пункту 5.1 договору строки виконання робіт за договором визначаються календарним графіком виконання робіт, який є невід`ємною частиною договору та встановлюється до 20.12.2023 включно, з правом передчасного виконання.

За умовами пункту 5.5 договору після виконання генпідрядником робіт замовник повинен протягом 5 робочих днів прийняти виконану роботу та підписати акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в, довідку про вартість виконаних будівельних робіт, а також витрати за формою КБ-3. Надані акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в обов`язково мають бути попередньо перевірені та підписані уповноваженими на здійснення технічного нагляду особами

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та договором (пункт 8.1 договору).

Генпідрядник несе відповідальність за дотримання правил техніки безпеки при виконанні робіт, за якість виконаних робіт, відповідність будівельним нормам, правилам, державним стандартам України та іншим нормативним документам, а також за своєчасність виконання робіт за договором (пункт 8.2 договору).

У випадку виникнення спорів або розбіжностей сторони зобов`язуються вирішувати їх шляхом взаємних переговорів та консультацій (пункт 10.1 договору).

У разі недосягнення сторонами згоди, спори (розбіжності) вирішуються у судовому порядку (пункт 10.2 договору).

Згідно з пунктом 12.4 договору генпідрядник несе відповідальність за надання недостовірних даних стосовно ціни робіт, загальної ціни договору, фактичної вартості зазначеної в актах приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та довідках про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3, в звітних документах по обладнанню, в тому числі, якщо таке буде встановлено в ході перевірки контролюючими органами.

Додатковою угодою №1 від 25.12.2023 до договору пункт 3.1 договору викладено у наступній редакції: "Ціна цього договору становить 987 673 грн 34 коп., крім того ПДВ 197 534 грн 67 коп., разом з ПДВ ціна договору становить 1 185 208 грн 01 коп.".

Як стверджує позивач, на момент приймання робіт за спірним договором вони були прийняті представником технічного нагляду. В Управління ЖКГ були відсутні підстави для відмови в підписанні акта №1 за грудень 2023 року приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в від 20.12.2023 по даному договору. Таким чином, Управлінням ЖКГ прийняті та оплачені виконані відповідачем у грудні 2023 року роботи, згідно з умовами договору на суму 1 185 208,01 грн.

Держаудитслужбою, відповідно до пункту 5.2.4.2 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Північного офісу Держаудитслужби на IV квартал 2023 року, в період з 27.12.2023 до 19.03.2024, проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Управління ЖКГ за період з 01.04.2021 до 31.12.2023, за результатами якої складено акт ревізії від 19.03.2024 №06-30/01 (далі акт ревізії), який підписано Управлінням ЖКГ із запереченнями.

В ході проведення ревізії, з метою документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій для з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку Управління ЖКГ, проводилася зустрічна звірка у відповідача, за результатами якої Держаудитслужбою складено довідку зустрічної звірки від 13.02.2024 №06-31/04-з, яка є додатком 2.9.4 до акта ревізії.

Під час проведення зустрічної звірки у відповідача за результатами дослідження договору, третьою особою встановлені порушення у вигляді завищення вартості робіт, якими завдано збитків бюджету на загальну суму 59 237,36 грн.

Позивач зазначає, що відповідно до пункту 42 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №550 (далі Порядок), Управлінням ЖКГ листом від 05.04.2024 №215-вих до Держаудитслужби направлені заперечення в яких Управління ЖКГ не погодилося з викладеним в акті ревізії, зокрема, й щодо вищевказаних порушень.

У відповідь на даний лист-заперечення, 01.05.2024 до Управління ЖКГ від Держаудитслужби надійшов лист від 29.04.2024 №262506-14/1542-2024 про надання висновків на заперечення, відповідно до яких надані Управлінням ЖКГ заперечення з приводу вищезазначеного акта ревізії Держаудитслужбою не прийнято.

У подальшому, до Управління ЖКГ від Держаудитслужби надійшов лист-вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства від 06.05.2024 №262506-14/1609-2024, шляхом, серед іншого, забезпечення відшкодування на користь Управління ЖКГ, з подальшим спрямуванням до доходів бюджету міської територіальної громади, здійснених витрат на оплату вартості ремонтно-будівельних робіт підрядникам в завищених розмірах на суму 3 914 277,33 грн, у тому числі 59 237,36 грн збільшеної вартості робіт в порівнянні з локальними кошторисами проектної документації та заготівельно-складських витрат за договором, відповідно до норм статей 193, 199, 217, 218 ГК України та статей 611, 629 ЦК України.

Наведені обставини і стали підставою для звернення до суду першої інстанції з даним позовом.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови та оцінка аргументів учасників справи

Відповідно до частини 1 статті 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами частин 1, 2 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі статтею 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Двосторонній характер договору підряду зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Тобто, з укладенням такого договору підрядник бере на себе обов`язок на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника) і водночас замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу в установленому договором порядку та розмірі.

Відповідно до частини 1 статті 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Частиною 4 статті 882 ЦК України встановлено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, на виконання укладеного 14.12.2023 між Управлінням ЖКГ та Корпорацією договору про закупівлю, без використання електронної системи закупівель, на виконання робіт по реконструкції об`єкту: "Реконструкція водопроводу по вулиці Любецька від вул. Ріпкинська до вул. Широка в м. Чернігів" (Коригування) (CPV за ДК 021:2015 код 45454000-4: Реконструкція) №7310-111 відповідач виконав роботи на загальну суму 1 185 208,01 грн, що підтверджується актом приймання виконаних робіт №КБ-2в за грудень 2023 року. Вказаний акт підписаний та скріплений печатками сторін без заперечень та зауважень.

Проведеною Держаудитслужбою ревізією діяльності позивача встановлено завищення вартості робіт за вказаним актом від 20.12.2023 №1 на суму 59 237,36 грн.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43 (далі Положення), основним завданням Держаудитслужби, зокрема, є: здійснення державного фінансового контролю, спрямованого на оцінку ефективного, законного, цільового, результативного використання та збереження державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, досягнення економії бюджетних коштів.

Держаудитслужба, відповідно до покладених на неї завдань, реалізує державний фінансовий контроль через здійснення інспектування (ревізії); здійснює контроль за станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності; вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб; вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства (пункт 4 Положення).

Отже, Держаудитслужбі надане право, згідно з чинним законодавством, здійснювати державний фінансовий контроль у формі ревізії та вимагати від керівників підприємств, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства.

Поряд з цим, акт ревізії це офіційний документ, яким оформляються та фіксуються результати обстеження господарсько-фінансової діяльності підприємства, організації, установи, який складається особами, що проводили ревізію. Акт ревізії відображає достовірні документально підтверджені дані, які характеризують виробничу і господарсько-фінансову діяльність об`єкта, що ревізується, законність і економічну ефективність матеріальних, трудових і грошових витрат. На основі акта приймається рішення про усунення порушень, відшкодування матеріальних збитків, притягнення до відповідальності винних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що на момент прийняття робіт за спірним договором у позивача були відсутні підстави для відмови від підписання акта приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в №1 за грудень 2023 року та довідки про вартість виконаних будівельних робіт, оскільки вказані документи містили всі обов`язкові реквізити, у тому числі підпис особи, уповноваженої на здійснення технічного нагляду, а отже, обсяги, вартість та якість робіт перевірені та підтверджені у встановленому договором та чинним законодавством порядку.

Будь-яких заперечень замовника щодо обсягів чи вартості виконаних відповідачем робіт матеріали справи не містять.

Натомість проведеною ревізією при дослідженні акта приймання виконаних робіт форми КБ-2в та договірної ціни за спірним договором, як слідує з акта ревізії, встановлено, що за рядом ресурсних кошторисних норм в локальних кошторисах договірної ціни і, відповідно, до акта приймання виконаних робіт №КБ-2в за грудень 2023 року включено завищену вартість робіт на загальну суму 59 174,59 грн з ПДВ в порівнянні з передбаченою вартістю цих робіт в локальних кошторисах проектної документації, яка має позитивний експертний звіт і обрахована (складена) в поточних цінах станом на 11.12.2023.

За приписами статті 857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а у разі їх відсутності або неповноти вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Згідно зі статтею 853 ЦК України, якщо замовник не зробить заяви щодо невідповідності виконаної роботи умовам договору, відступів у виконанні роботи, інших недоліків під час прийняття робіт, він втрачає право у подальшому посилатись на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Тобто положення чинного цивільного законодавства України зобов`язують замовника прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Разом із тим, матеріали справи свідчать, що під час прийняття робіт у позивача, як замовника, не виникло будь-яких претензій щодо обсягу, вартості та якості виконаних робіт, що могло бути підставою для відмови від підписання актів. При цьому, позивач оглянув та прийняв роботи за актами приймання виконаних робіт, які підписані та скріплені печатками сторін.

Таким чином, умови договору підряду сторони виконали повністю і зауважень одна до одної з цього приводу у них не було. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Поряд з цим, як зазначалось вище, відповідно до статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, серед іншого, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, а згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

За приписами статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків (відшкодування шкоди), господарський суд, перш за все, повинен з`ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності, а саме наявність правил поведінки, встановлених законом або договором; наявність факту порушення такого правила поведінки винною особою; наявність збитків у потерпілої особи; наявність безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони.

Право на відшкодування завданих збитків виникає при наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу; завдання збитків, причинного зв`язку між порушенням права та збитками, наявність винної поведінки.

Згідно з частиною 1 статті 22, частиною 1 статті 623 ЦК України відшкодуванню підлягають збитки, що завдані правопорушенням. Тобто відшкодуванню підлягають збитки, які знаходяться у причинному зв`язку з правопорушенням. За таких умов визнається, що причинний зв`язок між порушенням та збитками має бути безпосереднім або прямим.

Вимоги про стягнення збитків можуть бути задоволені лише у випадку, якщо буде доведено кожний з елементів складу правопорушення. Недоведення хоч би одного з них виключає можливість задоволення вимоги про стягнення збитків.

Відповідно до частини 1 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Кошти, які позивач заявляє до стягнення з відповідача, отримані останнім як оплата за належне виконання робіт за договором підряду, а тому такі кошти набуті за наявності правової підстави договору і їх сплата не може вважатись збитками, при тому, що позивачем роботи прийняті без застережень.

З огляду на вищевказане, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду, що позивачем у даній справі не доведено наявності повного складу цивільного правопорушення в діях відповідача при виконанні договору від 14.12.2023 №7310-111.

Посилання позивача на акт ревізії його фінансово-господарської діяльності, як на підставу для стягнення зазначених коштів, правомірно відхилені місцевим господарським судом з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 10 цього Закону, органу державного фінансового контролю надається право, зокрема: перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Положенням визначено, що Держаудитслужба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Пунктом 3 Порядку визначено, що акт ревізії документ, який складається посадовими особами органу державного фінансового контролю, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід`ємною частиною акта.

Таким чином, акт ревізії (перевірки, аудиту) це документ про результати проведеної ревізії (перевірки, аудиту), який є носієм дій з фінансового контролю та інформації про виявлені недоліки.

Пунктом 50 Порядку передбачено, що за результатами проведеної ревізії, у межах наданих прав, органи державного фінансового контролю вживають заходів для забезпечення: притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущенні порушень працівників об`єктів контролю; порушення перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства; звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства; застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства.

У той же час, матеріали справи не містять доказів того, що на підставі здійсненої ревізії вжито будь-які з вищезазначених заходів (в тому числі звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства).

Крім того, акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися. Акт перевірки, як вже зазначалося, є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 3 ЦК України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Тобто, укладання сторонами у справі договору підряду, дії сторін по виконанню його умов, у тому числі проведення відповідних робіт та їх оплата, є підтвердженням того, що сторони перебували у договірних відносинах.

Отже, обсяг прав, обов`язків та відповідальності сторін по справі мають врегульовуватися тими положеннями чинного законодавства, які визначають умови проведення підрядних будівельних робіт та договором.

Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати, оскільки за своїми правовими наслідками акт ревізії, у даному випадку, фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась.

Зазначений акт ревізії не може змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені договором та підтверджені відповідними актами виконаних робіт. Відтак, акт ревізії фінансово-господарської діяльності, сам по собі, не може бути достатнім доказом порушення відповідачем зобов`язань за договором підряду.

Наведена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.05.2018 у справі №922/2310/17.

Також, в постанові Верховного Суду від 18.10.2018 у справі №917/1064/17 зауважено, що акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу. Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати, оскільки за своїми правовими наслідками аудиторський звіт у даному випадку фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась. Аудиторська перевірка, результати якої оформлені відповідною довідкою та актом, не можуть змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені договором та підтверджені відповідними актами виконаних робіт.

Згідно з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 18.02.2020 у справі №910/7984/16 аудиторська довідка не є беззаперечною підставою для задоволення позовних вимог про стягнення збитків, оскільки виявлені таким органом порушення не можуть впливати на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати. Аудиторська довідка не може змінювати, припиняти договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені укладеними договорами та які підтверджені відповідним актами здачі-приймання наданих послуг. Аудиторська довідка є документом, складеним з приводу наявності або відсутності відповідних порушень, та містить лише думку органу, який її склав. Викладені в ній висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто аудиторська довідка не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договору. Аудиторська довідка не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялася. Аудиторська довідка є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

Аналогічні висновки наведені також у постанові Верховного Суду від 07.12.2021 у справі №922/3816/19.

Підсумовуючи викладене, судова колегія погоджується з судом першої інстанції, що акт ревізії не може розглядатись як підстава виникнення господарсько-правового зобов`язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти, оскільки за умови існування між сторонами договірних правовідносин виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач обґрунтовує позовні вимоги висновками акта ревізії і не вказує жодного пункту договору, який фактично порушив відповідач, як своє договірне зобов`язання.

Також позивач не надав доказів того, що відповідач порушив прийняті на себе договірні зобов`язання, згідно з договором не довів, що відповідач вийшов за межі погодженої сторонами договірної ціни виконання робіт, а також, що виконані роботи не відповідають умовам договору.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає вірними висновки місцевого господарського суду, що позовні вимоги Управління ЖКГ не підлягають задоволенню.

Правові позиції Верховного Суду, наведені в апеляційній скарзі, не можуть бути застосовані при вирішенні спору у справі №911/407/25, оскільки не релевантними для цієї справи, з огляду на те, що предметом розгляду в цих справах було визнання протиправними та скасування вимог Держаудитслужби, які були винесені за наслідками перевірок. При цьому, розгляд справ здійснювався в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Інші доводи апеляційної скарги взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

Згідно з частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

При ухваленні даної постанови судом апеляційної інстанції надані вичерпні відповіді на доводи апелянта, з посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 2 статті 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 статті 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду Київської області від 02.06.2025 у справі №911/407/25 ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Управління ЖКГ задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на Управління ЖКГ.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради на рішення Господарського суду Київської області від 02.06.2025 у справі №911/407/25 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 02.06.2025 у справі №911/407/25 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради.

4. Матеріали справи №911/407/25 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, що визначені в частині 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.м

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді А.Г. Майданевич

М.А. Руденко