ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2025 р. Справа №914/2660/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

Желіка М.Б.,

секретар судового засідання Хом`як Х.А.

розглянув апеляційну скаргу Державного підприємства «Гарантований покупець»

на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 07.05.2025 (повне рішення складено 12.05.2025, суддя Матвіїв Р.І.)

у справі № 914/2660/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торі Солар», с. Бабина, Самбірський район, Львівська область,

до відповідача Державного підприємства «Гарантований покупець», м. Київ,

про стягнення 7104897,39 грн

за участі представників сторін:

від позивача Медвідь А.П.

від відповідача Подольський А.А. (в режимі відеоконференції)

Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Торі Солар» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з Державного підприємства (далі ДП) «Гарантований покупець» 8401561, 29 грн основного боргу за договором купівлі-продажу електричної енергії, виробленої продавцем за «зеленим» тарифом, 741604, 62 грн інфляційних втрат та 238312, 57 грн 3% річних, покликаючись на порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору купівлі-продажу електричної енергії, виробленої продавцем за «зеленим» тарифом, в частині здійснення розрахунків за отриману електроенергію за період з жовтня 2021 по жовтень 2024 років.

24.04.2025 Господарський суд Львівської області ухвалив рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Торі Солар» задоволив частково; закрив провадження у справі в частині вимог про стягнення 364635,69 грн основного боргу; з ДП «Гарантований покупець» на користь позивача стягнув 2415254,89 грн основного боргу, 601691, 55 грн інфляційних втрат, 171819, 00 грн 3 % річних та 38265, 19 грн судового збору; в задоволенні вимог про стягнення 3537505, 75 грн основного боргу, 10739, 64 грн інфляційних втрат та 3250, 87 грн 3 % річних відмовив; у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру 3 % річних до 1 грн. відмовив.

25.04.2025 у підсистемі «Електронний суд» позивач сформував заяву про ухвалення додаткового рішення, що зареєстрована судом 28.04.2025, до якої долучив відповідні докази на підтвердження розміру понесених витрат.

07.05.2025 Господарський суд Львівської області ухвалив додаткове рішення у цій справі, яким заяву ТОВ «Торі Солар» задоволив частково; з ДП «Гарантований покупець» на користь позивача стягнув 40133,03 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач не погодився з ухваленим додатковим рішенням місцевого господарського суду, оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що при ухваленні вказаного рішення суд неповно з`ясував обставин, що мають значення для справи, та не врахував в повній мірі, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є неспівмірним із складністю справи. Апелянт зазначає, що суд не звернув увагу на наявність великої кількості розглянутих аналогічних спорів (понад 250), судові рішення по яких є у відкритому доступі, а також не врахував, що Верховним Судом під час розгляду даної категорії справ сформовано ряд висновків, отже адвокат не позбавлений можливості їх використання під час представництва інтересів позивача у цій справі. Відтак, справа є типовою для сторін та вказує на її незначну складінсть.

Позивач своїм правом, наданим ст. 263 ГПК України, не скористався, відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Процесуальний хід розгляду апеляційної скарги відображений у відповідних ухвалах Західного апеляційного господарського суду; за клопотаннями представників сторін, розгляд справи відбувся в режимі відеоконференції.

В дане судове засідання прибули представники обох сторін, які висловили свої доводи та заперечення, на апеляційну скаргу.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача, з огляду на таке:

Відповідно до частини 1 статті 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У відповідності до вказаних положень, представник ТОВ «Торі Солар» до закінчення судових дебатів зробив заяву та повідомив суд про те, що докази про розмір понесених судових витрат на професійну правничу допомогу будуть подані суду у строк, визначений процесуальним законодавством.

Згідно з частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У частині 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Як вбачається з матеріалів справи, після ухвалення судом рішення представник позивача 25.04.2025 через систему «Електронний суд» подав заяву про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення на користь позивача з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 80250,00грн. На підтвердження вказаного розміру понесених позивачем витрат представник до свого клопотання долучив копії: договору про надання правничої допомоги № 28/03/24 від 28.03.2024, укладеного між адвокатом Медвідь А.Б. та ТОВ «Торі Солар»; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю адвокатом Медвідь А.Б.; додаткову угоду № 1 від 09.10.2024 до договору про надання правничої допомоги № 28/03/24 від 28.03.2024; акти здачі-приймання наданих послуг (виконаних робіт) від 29.10.2024, від 11.12.2024, від 17.12.2024, від 09.01.2025, від 06.02.0225, від 13.03.2025, від 27.03.2025, від 10.04.2025, від 24.04.2025; платіжні інструкції від 13.11.2024, від 11.12.2024, від 27.12.2024, від 10.02.2025 (2 шт), від 07.04.2025, від 11.04.2025, від 23.04.2025 про сплату 80250, 00 грн за надані послуги згідно з договором № 28/03/24 від 28.03.2024.

Для цілей розподілу судових витрат, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також в порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України надати належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

Відповідно до ч. 5-6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивач своїм правом, наданим йому ст. 126 ГПК України, скористався та подав суду свої заперечення, в яких зазначив, що заявлені представником відповідача витрати є неспівмірними зі складністю справи, затраченим адвокатом часом та обсягом наданих послуг (виконаних робіт). Позивач зазначив, що така послуга як аналіз технічної документації не є послугою, яка надається адвокатом, а здійснюється окремими спеціалістами підприємства, а рішення Рад адвокатів Харківської області та Чернігівської області для визначення цін на правову допомогу адвокатів в Івано-Франківській області, які наведені відповідачем в обґрунтування вартості 1 год. за участь в судовому засіданні, носять рекомендаційний характер.

Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію стосовно того, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірними з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку із цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (правова позиція Верховного Суду, викладена в постановах від 13.08.2019 у справі № 908/1654/18, від 12.09.2019 у справі № 910/9784/18 та від 19.11.2019 у справі № 5023/5587/12).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, пунктах 34 - 36 рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі Двойних проти України від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, пункті 268 рішення у справі/WestAllianceLimited проти України від 02.06.2014, заява № 19336/04, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до змісту статті 28 Правил адвокатської етики, які затверджені звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 із змінами, адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

Стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною Верховним Судом у постанові від 30.01.2023 у справі 910/7032/17.

З огляду на усталену практику Верховного Суду, дослідивши та оцінивши подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, у відповідності до приписів ст. 86 ГПК України, місцевий господарський суд, з врахуванням заяви відповідача, поданої в порядку ст. 126 ГПК України, дійшов обґрунтованого висновку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 40133,03 гривень, оскільки саме такий розмір відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, а також те, що саме такий розмір витрат є співмірним з виконаною адвокатом правничою послугою.

З врахуванням викладеного вище в сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване додаткове рішення ухвалене відповідно до норм чинного законодавства та встановлених обставин справи. Арґументи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, не доводять порушення або неправильного застосування судом під час розгляду справи норм процесуального права, а тому не можуть бути підставою для зміни чи скасування ухваленого у цій справі додаткового рішення.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні вимог апеляційної скарги Державного підприємства «Гарантований покупець» відмовити.

Додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 07.05.2025 у справі №914/2660/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, порядок і строк оскарження якої встановлені ст. 287-288 ГПК України.

Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

Повна постанова складена 02.09.2025

Головуючий суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік