ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

02 вересня 2025 року м.Тернопіль Справа № 921/384/25
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

за участі секретаря судового засідання Дідур А.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства акціонерно-комерційний банк Львів, м. Львів

до відповідача-1 Фізичної особи-підприємця Октай Марії Володимирівни, с.Козівка Тернопільського району Тернопільської області

відповідача-2 ОСОБА_1 , с.Козівка Тернопільського району Тернопільської області

про солідарне стягнення 147 581грн 26коп.

за участю представників:

позивача: не з`явився;

відповідача-1: не з`явився;

відповідача-2: не з`явився.

Зміст позовних вимог, позиція позивача.

Акціонерне товариство акціонерно-комерційний банк "ЛЬВІВ", місто Львів звернулося 24.06.2025 (згідно з відтиском календарного штемпеля 34-го відділення поштового зв`язку міста Львова оператора поштового зв`язку АТ "УКРПОШТА") до Господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідачів - Фізичної особи-підприємця Октай Марії Володимирівни, с.Козівка Тернопільського району Тернопільської області та ОСОБА_1 , с.Козівка Тернопільського району Тернопільської області, в якому просить суд стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості за кредитним договором №851/В/2023 від 30.10.2023 та договором поруки №851/В/2023/Р-1 від 30.10.2023 в загальному розмірі 147 581грн 26коп., з яких: 133 333грн 28коп. тіла кредиту та 14 247грн 98коп. нарахованих відсотків за користування кредитом за період з 01.02.2025 по 16.06.2025.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням позичальником - Фізичною особою-підприємцем Октай Марією Володимирівною зобов`язання в частині своєчасного та в повному розмірі повернення достроково всієї суми кредиту за договором №851/В/2023 від 30.10.2023 та нарахованих відсотках за користування кредитними коштами. Також позивач зазначив, що обов`язок повернути заборгованість виник і у поручителя - ОСОБА_1 на підставі договору поруки №851/В/2023/Р-1 від 30.10.2023, у відповідності до якого поручитель відповідає перед позивачем за невиконання ФОП Октай М.В. зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі.

Позиція відповідачів.

Відповідачі своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов не скористалися.

Процесуальні дії суду у справі.

Оскільки позивачем у позовній заяві зазначено в якості відповідача-2 фізичну особу суд, на підставі ч.6 ст.176 ГПК України, ухвалою від 30.06.2025 надіслав запит до органу реєстрації місця проживання відповідача-2 щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи Рихіль Марії Миколаївни.

10.07.2025 Великогаївською сільською радою надано інформацію №861 від 10.07.2025 (вх.№5042), згідно з якою повідомлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 15.07.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 18.08.2025, сторонам встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті спору.

Ухвалою суду від 18 серпня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 02.09.2025.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, а згідно з клопотанням, викладеним у п.3 прохальної частини позову, просив здійснювати розгляд справи без участі його представника.

ФОП Октай М.В. жодного разу в судові засідання не з`явилася; про розгляд справи була повідомлена належним чином, про що свідчить наявне у справі рекомендоване поштове повідомлення №436 про вручення рекомендованого поштового відправлення за №339 від 19.08.2025, яким направлялася відповідачці-1 ухвала суду від 18.08.2025.

Рихіль М.М. в судове засідання не з`явилася та будь-яких клопотань чи заяв, в тому числі з процесуальних питань, не заявила. Про розгляд справи, дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином шляхом отримання ухвали суду від 18.08.2025, про що свідчить повідомлення №681 про вручення поштового відправлення №606 від 19.08.2025.

Відповідно до вимог ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на достатність у матеріалах справи доказів, а також беручи до уваги, що жодною стороною спору не заявлено про необхідність у наданні додаткових доказів, які не могли бути подані разом із заявами по суті спору, а брати участь в судовому засіданні, є правом сторони, тому суд вважає за можливе розглянути спір у даному судовому засіданні, за наявними у справі матеріалами відповідно до ч.9 ст. 165 ГПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, зміст спірних правовідносин.

30.10.2023 між Акціонерним товариством акціонерно-комерційний банк "ЛЬВІВ" як Банком та фізичною особою-підприємцем Октай Марією Володимирівною як Позичальником укладено Кредитний договір №851/В/2023, за умовами якого Банк зобов`язався надати Позичальнику грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, визначених цим договором, а Позичальник зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти та комісію за користування ним.

Відповідно до п.2.1 договору Банк кредит видано Позичальнику на наступних умовах:

- розмір та валюта кредиту 200 000 грн (п. 2.1.1 договору);

- призначення кредиту - поповнення обігових коштів (п.2.12, 2.2 договору);

- процентна ставка - 28% (п. 2.1.3 договору);

- дата повернення кредиту в повному обсязі 29.10.2026 (п. 2.1.4 договору);

- порядок видачі кредиту - безготівково на поточний рахунок Позичальника № НОМЕР_1 (п. 2.1.5 договору);

- повернення кредиту - згідно графіка погашення кредиту, який є додатком №1 до цього договору, та є його невід`ємною частиною (п.2.1.6 договору).

У п.4.1 договору передбачено обов`язок Позичальника зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені договором та/або додатками до нього.

У відповідності до п.3.2 договору, проценти за користування кредитом нараховуються Банком щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом "факт/360" (фактична кількість днів у місяці, але умовно 360 днів у році), за ставкою, визначеною у п.2.1.3 цього договору з моменту видачі кредиту до терміну, вказаного в п.2.1.4 цього договору.

Договором передбачено право позичальника достроково погасити кредит повністю або частково , разом з усіма процентами та іншими належними до сплати платежами, нарахованими на дату такого повернення (п. 3.4. догвору).

Згідно з п.2.7 договору, Банк має право відмовити у виплаті Позичальнику кредиту або його частини та/або вимагати дострокового повернення кредиту, зокрема у випадку:

- невиконання/неналежного виконання Позичальником зобов`язань, передбачених цим договором; наявності арешту на грошові кошти Позичальника на його поточних рахунках, які обліковуються в Банку;

- несвоєчасної сплати процентів та/або повернення кредиту або його частини.

Також у п. 4.8 договору вказано, що Банк у випадках, передбачених п. 2.7 цього договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим договором, про що письмово повідомляє Позичальника.

Пунктом 4.9 договору передбачено, що Позичальник зобов`язаний протягом 10-ти робочих днів з моменту отримання письмової вимоги банку (п.4.8) достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за цим договором.

Договір набрав чинності з дня його підписання обома сторонами та діє до повного виконання ними своїх обов`язків.

У додатку №1 до кредитного договору сторонами узгоджено графік погашення кредиту з визначенням кінцевої дати погашення кредиту - 29.10.2026.

З метою забезпечення виконання вимог за Кредитним договором №851/В/2024 від 30.10.2023 між Акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк «Львів» як Кредитором та ОСОБА_1 як Поручителем 30.10.2023 укладено договір поруки №851/В/2023/Р-1.

Порукою за цим договором забезпечено належне виконання Позичальником основного зобов`язання (ФОП ОСОБА_2 за кредитним договором №851/В/2023 від 30.10.2023 усі та кожен окремо, існуючі та майбутні грошові зобов`язання Позичальника за кредитним договором, термін виконання яких настав або настане у майбутньому, що виникають чи виникатимуть протягом усього часу дії кредитного договору, зокрема, але не виключно, щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, сплати неустойки, відшкодування збитків, тощо) у повному обсязі (п. 1 договору поруки).

Пунктом 1.2 договору поруки визначено, що безпосередній обсяг, розмір, порядок і умови виконання основного зобов`язання визначаються відповідно до умов кредитного договору, з урахуванням усіх додаткових угод/договорів і додатків до нього, які укладені та/або будуть укладені у майбутньому. Станом на день укладення договору поруки: сума кредиту (обсяг основного зобов`язання) становить 200 000 грн; кінцевий термін виконання основного зобов`язання - 29 жовтня 2026 року; розмір процентів за користування кредитом становить 28% річних. Розмір інших платежів, порядок і умови їх сплати, визначено кредитним договором.

Відповідно до п. 1.3, 1.4 договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Позичальник, включаючи сплату основного боргу (повернення кредиту), процентів, неустойки, відшкодування збитків, сплати інших платежів, обумовлених кредитним договором. Поручитель несе солідарну з Позичальником відповідальність за належне виконання позичальником основного зобов`язання.

Відповідно до п. 2.1 договору поруки, у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником основного зобов`язання, а також за наявності інших обставин, які унеможливлюють або об`єктивно свідчать про неспроможність Позичальника належно виконати/виконувати основне зобов`язання (смерть, тривала відсутність, хвороба/ ліквідація, банкрутство, тощо), Поручитель зобов`язується виконати основне зобов`язання в повному обсязі, а саме: повернути отриманий, але не повернутий позичальником кредит (пп. 2.1.1); сплатити нараховані проценти за користування кредитом, неустойку (штраф, пеню), передбачені умовами кредитного договору (пп. 2.1.2); виконати інші боргові зобов`язання, що виникають з умов кредитного договору (пп. 2.1.3).

Згідно з п. 2.3 договору поруки, Кредитор вправі вимагати виконання основного зобов`язання, частково або в повному обсязі, на свій розсуд, як від Позичальника і Поручителя, так і від будь-кого з них окремо.

Поручитель зобов`язався здійснити погашення суми простроченого основного зобов`язання не пізніше семи банківських днів з дати надіслання йому вимоги Кредитором. При цьому, вимога Кредитора вважається такою, що отримана Поручителем, якщо вона надіслана рекомендованим чи цінним листом на поштову адресу або на адресу електронної пошти Поручителя, зазначені в цьому договорі, або повідомлені Поручителем додатково, або вручена йому особисто (п.2.8. договору поруки).

За умовами п.4.1, 4.2 договору поруки, цей договір набув чинності з 30.10.2023, а його дія припиняється зі спливом трьох років (36 місяців), з дати кінцевого терміну виконання основного зобов`язання, зазначеної у п.1.2. цього договору.

Договір поруки №851/В/2023/Р-1 від 30.10.2023 підписано сторонами, скріплено печаткою позивача.

Згідно матеріалів справи, позивач взяті на себе зобов`язання по кредитному договору виконав, перерахувавши Позичальнику кошти в розмірі 200 000грн., що підтверджується меморіальним ордером №1590694 від 30.10.2023.

Позичальник взяті на себе договірні зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за їх користування у строки, передбачені Графіком погашення (додаток №1 до кредитного договору №851/В/2023 від 30.10.2023), виконав частково, повернувши Банку кошти в розмірі 66 666грн 72коп. - тіла кредиту, 58 434грн 26коп. - процентів за користування кредитом, 7 800грн 00 коп. комісії та, починаючи з 31.12.2024, припинив сплачувати кошти за укладеним кредитним договором.

У зв`язку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору №851/В/2024 від 30.10.2023 позивачем рекомендованим поштовим відправленням №201 від 23.05.2025 направлено ФОП Октай М.В. лист-вимогу №3835/0-05 від 23.05.2025, а також рекомендованим поштовим відправленням №231 від 23.05.2025 направлено Поручителю - ОСОБА_1 лист-вимогу №3836/0-05 від 23.05.2025 (Список згрупованих відправлень з описом від 23.05.2025 за формою №103А), у яких повідомив про порушення умов кредитного договору, а саме про наявність прострочення заборгованості в сумі 143 329грн 41коп. та вимагав від позичальника протягом десяти робочих днів з дня отримання даної вимоги, повністю погасити заборгованість по кредитному договору, а від поручителя - вимагав протягом семи банківських днів сплатити заборгованість по кредиту та процентах.

Поштову кореспонденцію з листами-вимогами №№3835/0-05, 3836/0-05 від 23.05.2025 Позичальником та Поручителем отримано 27.05.2025, що вбачається з результатів відстеження відповідних поштових відправлень (а.с.17-20).

Дані листи-вимоги залишено відповідачами без відповіді та задоволення.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України у зв`язку із пред`явленням вимоги про дострокове повернення кредиту та сплати процентів, Банк з 11.06.2025 припинив нарахування процентів за користування кредитом.

Станом на 17.06.2025 заборгованість по кредитному договору №851/В/2023 від 30.10.2023 становить 147 581,26грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 133 333,28грн; заборгованість по відсотках 14 247,98грн, що підтверджується виписками по рахунках.

Дана заборгованість відповідачами не заперечується.

За вказаних обставин, Банк звернувся до суду із позовом про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості в загальному розмірі 147 581,26грн.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З`ясовано, що на виконання умов укладеного між позивачем та відповідачем-1 кредитного договору позивачем передано, а відповідачем - ФОП Октай М.В. отримано 30.10.2023 кредитні кошти в розмірі 200 000грн.

Відповідно до п.2.1, 4.1, 4.2 кредитного договору Позичальник зобов`язався повернути Кредит у повному обсязі в порядку та терміни, передбачені цим Договором та/або додатками до нього, а саме до 29.10.2026 згідно Графіку повернення кредитних коштів шляхом безготівкового перерахунку або внесення готівки в касу Банку.

Проте, в порушення умов кредитного договору позичальник припинив сплачувати кредит з січня 2025 року, що послугувало підставою для звернення Банку до Позичальника з вимогою №3835/0-05 від 23.05.2025 про дострокове повернення всієї суми кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором, про що свідчить список згрупованих відправлень Ф.103А з описом вкладення від 19.06.2024 (а.с.14-16).

Відповідач-1 дану обставину не заперечив, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду.

У ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, а у відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Правова норма ч. 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Крім цього, як підтверджено матеріалами справи, позивач та відповідач-2 уклали договір поруки №851/В/2023/Р-1 від 30.10.2023, у зв`язку з чим набули взаємних прав і обов`язків.

У відповідності до ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Порука створює права для кредитора та обов`язки для поручителя, безпосередньо на права та обов`язки боржника цей вид забезпечення виконання зобов`язань не впливає, оскільки зобов`язання боржника в цьому випадку не встановлюються, не припиняються, не змінюються.

Факт порушення відповідачем-1 своїх зобов`язань ОСОБА_1 не заперечила.

Частина 3 ст. 554 ЦК України надає можливість встановлювати поруку стосовно виконання одного й того ж зобов`язання з боку декількох осіб (співпоручителів) шляхом укладення між кредитором і кількома поручителями одночасно одного спільного договору поруки і закріплює як солідарну відповідальність поручителів з боржником перед кредитором, так і солідарну відповідальність поручителів між собою, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до положень ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Зважаючи на те, що норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого, у разі укладення між ними кількох договорів поруки на виконання одного й того ж зобов`язання між ними не виникає солідарної відповідальності між собою.

За таких обставин кредитор, керуючись ст. 543 ЦК України, має право на свій розсуд пред`явити вимогу до боржника і кожного з поручителів разом чи окремо, в повному обсязі чи частково.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 1, 2 статті 554 ЦК України).

Встановлено, що Банк також направив вимогу №3836/0-05 від 23.05.2025 до Поручителя про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором від 30.10.2023.

Вимоги про дострокове повернення кредиту та процентів за користування кредитом в розмірі 143 329грн 41коп. відповідачами не виконано, чим порушено п. 4.9 кредитного договору та п.1.3, 1.4, 2.1 договору поруки.

Суд відзначає, що пред`явлення кредитором вимоги про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором фактично змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення кредитора з такою вимогою до позичальника в порядку ч.2 ст.1050 ЦК України вважається, що строк виконання кредитного договору в повному обсязі є таким, що настав.

У кредитному договорі сторони передбачили, що у випадку наявності обставин, які свідчать про те, що наданий позичальнику кредит не буде повернуто у строки, визначені договором, невиконання/неналежного виконання Позичальником зобов`язань, передбачених договором, несвоєчасної сплати процентів та/або повернення кредиту або його частини Банк вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних сплати платежів за цим договором, про що повідомляє Позичальника, який зобов`язаний протягом 10 робочих днів з моменту отримання письмової вимоги Банку достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за цим договором.

Зі змісту надісланих Банком вимог від 23.05.2025 вбачається, що позивач в порядку ч.2 ст. 1050 ЦК України вимагав достроково повернути кредит в сумі 133333,28грн (в тому числі 99 999,92грн строкової заборгованості за кредитом та 33 333,36грн простроченої заборгованості за кредитом), сплатити проценти за користування кредитними коштами в сумі 9 996,13грн (станом на 23.05.2025).

Внаслідок таких дій позивачем змінено строк виконання кредитного зобов`язання з 29.10.2026 на 10.06.2025 включно.

Як вже зазначалося вище, обов`язку щодо повернення грошових коштів у визначений вимогою строк, відповідачі не виконали, а тому наявне прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором та договором поруки з боку відповідачів. Доказів протилежного суду не надано, матеріали справи іншого не містять.

З долученого до матеріалів справи детального розрахунку заборгованості, виписки по рахунку за період з 30.10.2023 по 17.06.2025 підтверджується, що Позичальник допустила заборгованість з повернення кредитних коштів в розмірі 133 333грн 28коп.

З урахуванням вимог ст.68 Закону України "Про банки і банківську діяльність", Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, суд відзначає що виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, котрі вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, є підтвердженням виконаних операцій.

Виходячи із зазначеного, виписки по рахунках є належними доказами підтвердження видачі кредиту та наявності заборгованості.

Оскільки Банк виконав належним чином зобов`язання, а Позичальник допустив прострочення в оплаті чергового платежу згідно Графіку, то слід дійти висновку, що вимоги Банку в частині вимог щодо повернення тіла кредиту в розмірі 133333,28грн є правомірними та документально підтвердженими, жодним чином не спростованими відповідачем.

Згідно з п.3.2 Кредитного договору, проценти за користування Кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по Кредиту за методом факт/360 (фактична кількість днів у місяці, але умовно 360 днів у році), за ставкою, визначеною у п.2.1.3 цього договору з моменту видачі кредиту до терміну, вказаного в п.2.1.4 цього договору.

Станом на 17.06.2025 заборгованість по нарахованих і несплачених процентах становить 14 247 грн 98коп. за період з 01.02.2025 по 16.06.2025, що підтверджується розрахунком заборгованості та виписками по рахунках, які додаються.

За таких обставин, документально підтвердженими та правомірними є нараховані згідно умов кредитного договору відсотки за користування кредитом в розмірі 14 247 грн 98коп.

Відтак, враховуючи умови укладеного договору поруки №851/В/2023/Р-1 від 30.10.2023 (пункти 1.3, 1.4, 2.8), норми ст. 541, 543 ЦК України, доведений документально факт порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, суд констатує, що у даному спорі боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, а кредитор має право вибору звернення з вимогою до них разом чи до будь-кого з них окремо. Позивачем заявлено позовні вимоги до кожного з відповідачів щодо стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно з боржника та поручителя, що відповідає вищенаведеним вимогам закону та умовам договору поруки від 30.10.2023.

З приводу участі ОСОБА_1 у даній справі, суд зазначає наступне.

Виходячи з аналізу змісту та підстав поданого позову, Акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк «ЛЬВІВ» як кредитор подало до господарського суду позов до фізичної особи як поручителя за договором поруки, укладеним в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, стороною якого є фізична особа-підприємець.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Випадки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем та розглядаються господарськими судами чітко визначені положеннями ст. 20 ГПК України.

До юрисдикції господарських судів належать справи у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, немає значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Вказаний правовий висновок зроблено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 295/5047/18.

Як встановлено судом, відповідачами прострочено виконання зобов`язання перед позивачем щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за їх користування, що в свою чергу, є підставою для стягнення з них суми боргу, оскільки, відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Станом на день ухвалення рішення, доказів на спростування встановлених судом обставин не надано, як і доказів погашення заборгованості не подано.

Висновки господарського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані поданими доказами, а загальна сума заборгованості, яка підтверджена матеріалами справи та підлягає до задоволення, складає 133 333грн 28коп. заборгованості по кредиту, 14 247грн 98коп. заборгованості по сплаті процентів.

Суд констатує, що при розгляді даної справи судом враховано та здійснено належне дослідження наявних в матеріалах справи доказів, що стосуються укладеного між сторонами договору, з урахуванням правил та критеріїв оцінки доказів, визначених ГПК України.

Судові витрати.

Оскільки спір виник з вини відповідачів, судові витрати по розгляду справи відповідно до ст. 129 ГПК України необхідно покласти на відповідачів в рівних частинах, враховуючи також те, що солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено (п. 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»).

Керуючись ст.ст.4, 11, 42, 46,73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 195, 216, 219, 220, 222, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути солідарно з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства акціонерно-комерційний банк "ЛЬВІВ" (вулиця Сербська, будинок 1, місто Львів, ідентифікаційний код 09801546) 133 333грн 28коп. заборгованості по кредиту, 14 247грн 98коп. заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом.

3. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 18.12.1996 МУ УМВС України в Тернопільський області) на користь Акціонерного товариства акціонерно-комерційний банк "ЛЬВІВ" (вулиця Сербська, будинок 1, місто Львів, ідентифікаційний код 09801546) 133 333грн 28коп. заборгованості по кредиту, 14 247грн 98коп. заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства акціонерно-комерційний банк "ЛЬВІВ" (вулиця Сербська, будинок 1, місто Львів, ідентифікаційний код 09801546) 1514грн 00коп. в повернення сплаченого судового збору.

5. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 18.12.1996 МУ УМВС України в Тернопільський області) на користь Акціонерного товариства акціонерно-комерційний банк "ЛЬВІВ" (вулиця Сербська, будинок 1, місто Львів, ідентифікаційний код 09801546) 1514грн 00коп. в повернення сплаченого судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 05.09.2025.

Суддя Н.О. Андрусик