ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2025 р. м. ХарківСправа №922/1633/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

за участю секретаря судового засідання Хруслової А.К.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова "ШЛЯХРЕМБУД"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХДОРІНВЕСТ"
простягнення коштів

за участю представників:

позивача Романюк Є.А.

відповідача не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

КП "ШЛЯХРЕМБУД" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ТОВ "ТДІ", в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором від 12.03.2021 №11 у розмірі 463.453,54 грн, з яких: 278.802,00 грн - сума основної заборгованості, 158.875,00 грн - інфляційні втрати, 25.776,54 грн - 3% річних.

Фактичними підставами позову є неналежним виконання відповідачем умов Договору від 12.03.2021 №11 в частині оплати наданих позивачем послуг.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.05.2025 у справі №922/1633/25 позову заяву КП "ШЛЯХРЕМБУД" залишено без руху.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.05.2025 відкрито загальне позовне провадження у справі №922/1633/25.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.06.2025 у справі №922/1633/25 продовжений строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.07.2025 закрито підготовче провадження у справі №922/1633/25 та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні по суті 19.08.2025 у справі №922/1633/25 була оголошена перерва 02.09.2025 об 11:10 год.

Присутній у судовому засіданні по суті 02.09.2025 представник позивача позовні вимоги підтримував у повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Правом на участь представника в судовому засіданні по суті 02.09.2025 відповідач не скористався, відзиву на позов не надав, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся відповідно до положень ГПК України. Натомість, ухвали суду в даній справі були надіслані за місцезнаходженням відповідача, проте повернулися на адресу суду з відміткою поштового відділення "Одержувач відсутній за вказаною адресою".

Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (див. висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 25.04.2018 у справі №800/547/17).

При цьому, виходячи зі змісту статей 120, 242 ГПК, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДР прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічний висновок наведений у постанові Верховного Суду від 30.03.2023 у справі №910/2654/22).

Враховуючи факт направлення судом ухвали про відкриття провадження у справі на дійсну адресу відповідача та повернення такої ухвали з відміткою поштового відділення "одержувач відсутній за вказаною адресою", суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача у даній справі.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розгляну за наявними матеріалами справи.

Заслухавши вступне слово представника позивача, перевіривши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Між ТОВ "ТЕХНОДОРІНВЕСТ" (замовник) та КП "ШЛЯХРЕМБУД" (виконавець) був укладений Договір від 12.03.2021 №11 (надалі - Договір). Згідно з його умовами виконавець зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим Договором, надати послуги спеціальним машинами та механізмами (послуги), а замовник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти та оплатити надані послуги. Послуги за цим Договором надаються машинами: додаток №1.

Згідно з пунктом 3.1. Договору загальна вартість послуг за цим Договором складається з вартості послуг, наданих у межах строку дії цього Договору, відповідно до актів наданих послуг та інших документів до Договору.

Вартість надання послуг механізмами за одну годину визначається згідно з розрахунком вартості послуг (пункт 3.2. Договору).

У відповідності до положень розділу IV Договору розрахунки за надані послуги проводяться шляхом перерахування замовником коштів на розрахунковий рахунок виконавця після підписання сторонами акту наданих послуг та одержання рахунку на оплату вищевказаних послуг. Сторони свідчать, що замовник зобов`язується розрахуватися з виконавцем за надані послуги протягом 30 календарних днів з моменту отримання від виконавця документів відповідно до пункту 4.1. цього Договору.

Пунктом 5.6. Договору передбачено, що після надання послуг між сторонами оформлюється відповідний акт наданих послуг, який підписується уповноваженими представниками сторін та скріплюється печатками сторін.

Виконавець готує акт наданих послуг та передає його замовнику. Замовник у 10-ти денний термін від дня отримання акту зобов`язаний направити виконавцю підписаний зі свого боку акт наданих послуг або надати письмову вмотивовану відмову від прийняття послуг (пункт 5.7. Договору).

Згідно з пунктом 6.1. Договору замовник зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі провадити оплату за отримані послуги; приймати належним чином надані послуги згідно з актом наданих послуг.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до 31.12.2021 (пункт 10.1. Договору).

Додатками №№1, 2 до Договору сторони погодили назву механізму та вартість 1 маш./год. без ПДВ.

Як зазначає позивач, ним на виконання умов Договору були надані відповідачу послуги на загальну суму 278.802,00 грн, про що свідчать Акти приймання виконаних будівельних робіт за травень 2021, за жовтень 2021 та за листопад 2021. При цьому Акти за травень 2021 та жовтень 2021 підписані відповідачем без жодних зауважень, а акту за листопад 2021 відповідач не підписав.

Супровідним листом від 03.10.2023 №997 позивач надіслав на адресу відповідача примірник акту виконаних робіт за листопад 2021 разом із додатками. Втім, відповідач вказаний лист не отримав, про що свідчить наданий трекінг поштового відправлення.

В подальшому, позивач надіслав на адресу відповідача претензію від 05.10.2023 №1005, в якій вимагав до 20.10.2023 сплатити на рахунок КП "ШЛЯХРЕМБУД" в рахунок погашення заборгованості за надані послуги за Договором 456.411,77 грн. Втім відповідач цю претензію також не отримав.

В березні 2024 позивач повторно звернувся до відповідача з претензію від 19.03.2024 №15/19/03, в якій вимагав до 01.04.2024 сплатити на рахунок КП "ШЛЯХРЕМБУД" в рахунок погашення заборгованості за Договором 400.732,09 грн. Натомість, відповідач відповіді не претензію не надав, заборгованість за Договором не сплатив.

Такі обставини на думку позивача свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту шляхом вжиття наведених у позові способів захисту права.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Нормами статті 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Згідно із статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідності до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Судом встановлено, що зобов`язання між сторонами виникли на підставі Договору, який за своєю правовою природою є договором про надання послуг. За Договором позивач зобов`язався надати послуги спеціальним машинами та механізмами, а відповідач оплатити такі послуги.

За приписами частини першої статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини першої статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Суд зазначає, що сторонами в Договорі чітко погоджений порядок надання послуг (розділ V) та відповідно порядок їх оплати.

Так у пункті 5.4. Договору встановлено, що виконавець надає замовнику послуги механізмом разом із механізаторами, які повинні забезпечувати нормальну роботу та безпечну його експлуатацію.

Після надання послуг між сторонами оформлюється відповідний акт наданих послуг, який підписується уповноваженими представниками сторін та скріплюється печатками сторін (пункт 5.6. Договору).

Судом встановлено, що на виконання умов Договору позивачем були надані відповідачу послуги на загальну суму 278.802,00 грн, що підтверджується відповідними Актами приймання виконаних будівельних робіт за травень 2021, за жовтень 2021 та за листопад 2021. При цьому Акти за травень 2021 та жовтень 2021 підписані відповідачем без жодних зауважень, натомість акт за листопад 2021 підпису відповідача не містить.

Згідно з пунктом 5.7. Договору виконавець готує акт наданих послуг та передає його замовнику. Замовник у 10-ти денний термін від дня отримання акту зобов`язаний направити виконавцю підписаний зі свого боку акт наданих послуг або надати письмову вмотивовану відмову від прийняття послуг.

Як свідчать матеріали, позивач супровідним листом від 03.10.2023 №997 надсилав відповідачу на підпис примірник акту виконаних робіт за листопад 2021 разом із додатками. Натомість, відповідач вказаний лист позивача не отримав та був повернутий останньому за закінченням терміну зберігання, про що свідчить наданий трекінг поштового відправлення.

Суд зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Відповідач є юридичною особою, на яку відповідно до статті 4, частини першої, пункту 10 частини другої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» покладено обов`язок зазначати достовірні дані щодо власного місцезнаходження, які відповідно до статті 10 зазначеного Закону вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок" та Правил надання послуг поштового зв`язку.

Фактично позивачем було вчинено дії, передбачені умовами договору по оформленню проведеної ним роботи і доведення цієї інформації відповідачу, після чого у останнього виникає зустрічне зобов`язання - надання заперечень або проведення оплати.

Матеріали справи свідчать, що від відповідача письмової мотивованої відмови від підписання акту не надходило, тому останній прийняв без зауважень надані позивачем послуги, що є фактом визнання повного, своєчасного та належного виконання позивачем своїх зобов`язань за договором відповідно до пункту 5.7. Договору і у зв`язку з чим виник обов`язок по оплаті згідно пунктом 4.2. Договору.

Статтею 530 ЦК України передбачено строк (термін) виконання зобов`язання. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події. Судом встановлено настання строків виконання грошових зобов`язань відповідача.

Умовами пункту 4.2. Договору передбачено, що замовник зобов`язується розрахуватися з виконавцем за надані послуги протягом 30 календарних днів з моменту отримання від виконавця документів відповідно до пункту 4.1. цього Договору.

Однак, станом на дату розгляду даної справи в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем заборгованості за Договором у загальному розмірі 278.802,00 грн.

В силу статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, що передбачено частиною першою статті 612 ЦК України.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Всупереч вимог статті 13 та статті 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) відповідачем доказів, які б спростовували факт наявності заборгованості в розмірі 278.802,00 грн за надані позивачем послуги за Договором не надано. А отже відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання за Договором у частині оплати вартості наданих позивачем послуг.

Відповідно до частини першої статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи приписи статті 526 ЦК України, якою передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись сторонами у встановлених договором або законом порядку і строках, приймаючи до уваги викладені обставини, доведеність з боку позивача факту порушення відповідачем умов Договору, а також діючого законодавства, та оскільки відповідачем не спростовано наявності заборгованості - суд дійшов висновку про наявність у справі достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача суми основної заборгованості в розмірі 278.802,00 грн.

У відповідності до пункту 3 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Крім суми основного боргу позивач просить стягнути з відповідача 158.875,00грн - інфляційні втрати та 25.776,54 грн - 3% річних.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наведені вище норми права та встановлені судом обставини, а саме факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, свідчить про правомірність нарахування позивачем відповідачу відсотків річних та інфляційних втрат.

Перевіркою доданих до позовної заяви розрахунків 3% річних та інфляційних втрат судом встановлено, що позивачем допущені помилки, а саме:

1) не враховані положення частини першої статті 253 ЦК України (перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок). А саме: початок прострочення оплати за Актом від 31.05.2021 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2021 починається з 01.07.2021, а не 30.06.2021 як зазначає позивач;

2) не враховані положення частини п`ятої статті 254 ЦК України (якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день). Оскільки останній день строку оплати за надані послуги на підставі Акту від 29.10.2021 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2021 припадав на 28.11.2021 (вихідний день, неділя), то днем закінчення строку оплати є 29.11.2021 (перший робочий день), а отже прострочення оплати розпочалося з 30.11.2021, а не з 29.11.2021 як зазначає позивач;

3) безпідставно визначений початок періоду прострочення за Актом від 30.11.2021 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2021, починаючи з 30.12.2021. Оскільки, по-перше: зазначений акт не підписаний відповідачем, а отже відсутні підстави стверджувати, що строк на його оплату розпочався з 01.12.2021. По-друге: твердження позивача про те, що такий акт був повернутий представником відповідача у грудні 2021 без підпису не підтверджений жодним доказом; відмітка щодо відмови ТОВ "ТЕХДОРІНВЕСТ" від його підписання відсутня; акт про відмову відповідача підписувати його (акт) позивачем не складався.

Суд зазначає, що відповідно до пунктів 18, 73, 86 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, адресат реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу інформується про надходження адресованого йому поштового відправлення, поштового переказу шляхом надсилання текстового повідомлення з використанням технічних засобів оператора поштового зв`язку, повідомленням, що підтримується засобами Інтернету, або повідомленням у паперовій формі за встановленою оператором поштового зв`язку формою.

Інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді текстового повідомлення за номером телефону мобільного зв`язку, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а в разі відсутності номера телефону мобільного зв`язку - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланка повідомлення про надходження поштового відправлення або в інший спосіб, встановлений оператором поштового зв`язку.

У разі коли адресата (одержувача) неможливо поінформувати про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону мобільного зв`язку, зазначеним відправником у поштовій адресі, або шляхом надсилання повідомлення технічними засобами, визначеними оператором поштового зв`язку, до його абонентської поштової скриньки (у разі її наявності) вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу.

Пунктами 101, 102 Правил визначено, що у разі неможливості вручення адресатам (одержувачам), поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом строку, що встановлюється оператором поштового зв`язку, відправлення "EMS" - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод. Строк зберігання за заявою відправника/адресата (одержувача) і за додаткову плату може бути продовжений. Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику, крім випадків, коли відправником надано розпорядження "не повертати".

Отже, вищевказаним нормативним актом фактично визначено такий порядок надіслання рекомендованої поштової кореспонденції: - подання для пересилання реєстрованого поштового відправлення; - пересилання поштових відправлень від об`єкта поштового зв`язку місця приймання до об`єкта поштового зв`язку місця вручення; - повідомлення отримувача про надходження реєстрованого поштового відправлення; - вручення поштового відправлення/ у випадку неможливості вручення, зберігання протягом 14 календарних днів.

Як було вище встановлено судом, позивач супровідним листом від 03.10.2023 №997 надсилав відповідачу на підпис примірник акту виконаних робіт за листопад 2021 разом із додатками. Натомість, відповідач вказаний лист позивача не отримав та такий лист був повернутий останньому за закінченням терміну зберігання, про що свідчить наданий трекінг поштового відправлення. З трекінгу вбачається, що поштове відправлення №700 не було вручено 10.10.2023 під час доставки з інших причин. Саме з 10.10.2023 у відповідача виник обов`язок щодо підписання Акту виконаних робіт за листопад 2021 та/або надання мотивованої відмовити протягом 10 календарних днів. Таким чином останнім днем підписання вказаного Акту є 20.10.2023. А отже, з 21.10.2023 розпочався 30 денний строк на його оплати, який закінчився 20.11.2023, оскільки 19.11.2023 був вихідним днем (неділя).

За таких обставин, правильним періодом нарахування відсотків річних та інфляційних втрат є 20.11.2023 - 25.11.2024.

З огляду на вимоги статей 79, 86, частини п`ятої статті 236, статті 237 ГПК України, господарський суд у вирішенні спору має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то Господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості.

Враховуючи вищенаведене, здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних втрат за кожний актом окремо з урахуванням вказаних вище помилок, суд зазначає, що арифметично правильний загальний їх розмір становить 18.578,63 грн (3% річних) та 90.628,67 грн (інфляційні втрати). В іншій частині 3% річних у сумі 7.197,91 грн та інфляційні втрати в розмірі 68.246,33 грн наховані безпідставно та помилково, а тому задоволенню не підлягають.

Підсумовуючи вищенаведене, виходячи із заявлених позивачем вимог та наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача шляхом стягнення з відповідача 278.802,00 грн суми основної заборгованості; 18.578,63 грн 3% річних та 90.628,67 грн інфляційних втрат. В частині стягнення 3% річних у сумі 7.197,91 грн та інфляційних втрат у розмірі 68.246,33 грн суд відмовляє як безпідставно заявлені.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується положеннями статті 129 ГПК України, згідно з якими судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Відповідно, витрати зі сплати судового збору в розмірі 4.656,11грн покладаються на відповідача, в іншій частині (905,33 грн) залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 231, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХДОРІНВЕСТ" (Україна, 61002, Харківська обл., м. Харків, Куликівській узвіз, буд. 9, ) на користь Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «ШЛЯХРЕМБУД» (Україна, 61004, Харківська обл., м. Харків, вул. Москалівська, буд. 20, )

- 278.802,00 грн сума основної заборгованості;

- 18.578,63 грн 3% річних;

- 90.628,67 грн інфляційні втрати;

- 4.656,11 грн витрати зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "05" вересня 2025 р.

Суддя Н.С. Добреля