ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.09.2025 Справа № 917/457/22

Господарський суд Полтавської області у складі колегії суддів : головуючий суддя Ківшик О.В. (після виходу з відпустки), суддя Тимощенко О.М., суддя Мацко О.С., розглянувши подане приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. подання (вх. № 9895 від 28.07.2025) про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України у справі № 917/457/22

за позовною заявою Фізичної особи - підприємця Яцини Олександра Олександровича, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача за первісним позовом Фізична особа - підприємець Яцина Олександр Олександрович, ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача за первісним позовом Яцина Ольга Євгенівна, РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2

до відповідача Фізичної особи - підприємця Зайця Владислава Олександровича, АДРЕСА_3

про стягнення 767 412, 37 грн

та за зустрічною позовною заявою Фізичної особи - підприємця Зайця Владислава Олександровича, АДРЕСА_3

до відповідача Фізичної особи - підприємця Яцини Олександра Олександровича, АДРЕСА_1

про визнання правочину недійсним,

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Без виклику учасників справи,

установив:

Господарським судом Полтавської області розглядалася справа №917/457/22.

02.09.2024 на виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 16.05.2024 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 24.07.2024, які набрали законної сили 24.07.2024, видано наказ про стягнення з Фізичної особи - підприємця Зайця Владислава Олександровича ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) на користь Фізичної особи - підприємця Яцини Олександра Олександровича ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 638100,00 грн. боргу по орендній платі, 10460, 73 грн. - пені, 60872, 70 грн. - інфляційні та 19 253, 05 грн. - 3% річних.

23.07.2025 до суду надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. (вх. № 9709 від 23.07.2025, вих. № 36028 від 22.07.2025) про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України у справі № 917/457/22.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2025 справу № 917/457/22 розподілено раніше визначеному складу колегії : головуючий суддя Ківшик О.В., суддя Кльпов І.Г. та суддя Безрук Т.М.

24.07.2025 у зв`язку зі звільненням одного та знаходженням у відпустці другого судді із складу членів колегії, відповідно до п. 2.3.22 Положення про автоматизовану систему документообігу суду на підставі розпорядження № 88 керівника апарату суду Кундій Л.П. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.07.2025 справу № 917/457/22 розподілено наступному складу колегії : головуючий суддя Ківшик О.В., суддя Тимощенко О.М. та суддя Байдуж Ю.С..

Ухвалою від 28.08.2025 суддею Байдуж Ю.С. заявлено самовідвід від розгляду справи № 917/457/25.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2025 справу № 917/457/22 розподілено наступному складу колегії : головуючий суддя Ківшик О.В., суддя Тимощенко О.М. та суддя Мацко О.С.

Відповідно п. 3 прохальної частини подання приватний виконавець просить суд розглянути таке за відсутності приватного виконавця (його представників).

Розглянувши вищевказану заяву (подання) та додані документи, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення з огляду на наступне:

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Водночас, згідно з частинами 1-3 статті 337 ГПК України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.09.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником Володимиром Леонідовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 76084220 з примусового виконання наказу про стягнення з Фізичної особи - підприємця Зайця Владислава Олександровича ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) на користь Фізичної особи - підприємця Яцини Олександра Олександровича ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 638100,00 грн. боргу по орендній платі, 10460, 73 грн. - пені, 60872, 70 грн. - інфляційні та 19 253, 05 грн. - 3% річних.

Боржник за вказаним виконавчим документом Фізична особа - підприємець Заєць Владислав Олександрович (ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) є громадянином України.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 18.09.2024 зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено його про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Приватний виконавець вказує, що боржником не було надано декларацію про доходи та майно, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки в банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб.

Згідно відповіді з ДФС України у боржника відсутні відкриті розрахункові рахунки.

Згідно інформації, отриманої через систему АСВП в порядку електронного обміну інформацією з банківськими установами України, підключених до такого обміну, встановлено наявність у боржника відкритого рахунку в АТ КБ "ПРИВАТБАНК", АТ "УНІВЕРСАЛБАНК". На підставі отриманої інформації винесено постанову про арешт коштів боржника від 19.09.2024 ВП № 76084220, яку направлено для виконання зазначеній банківській установі. Втім, на арештованих рахунках не виявлено коштів, достатніх для задоволення в повному обсязі вимог за виконавчим документом.

19.09.2024 приватним виконавцем до банківських установ направлено вимогу № 42280 про отримання інформації щодо відкритих рахунків боржника та залишків коштів на відповідних рахунках, щодо договорів боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Листом з АТ "АКЦЕНТ-БАНК" № 20.1.0.0.0/7-20241003/781 повідомлено, що у боржника наявний відкритий розрахунковий рахунок, залишок коштів на якому складає 0,00 грн. На підставі отриманої інформації, винесено постанову про арешт коштів боржника від 17.10.2024 ВП № 76084220, яку направлено для виконання зазначеній банківській установі.

Листом з АТ "ОТП БАНК" № 68-3-23-23/942-БТ від 27.01.2025, АБ "УКРГАЗБАНК" №148/30564/2024 від 09.10.2024, АТ "ПУМБ" № 116/10142-50/19 від 11.10.2024 повідомлено про відсутність відкритих рахунків на ім`я боржника.

Згідно відповіді з МВС України та ТСЦ № 5342 № 31/32/5342-8181-2024 від 27.09.2024 за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

Згідно відповіді з ДПС України та ПФУ, боржник пенсію не отримує, інші джерела доходів відсутні.

На підставі відповіді з Національної комісії з цінних паперів та фондовому ринку, боржник пакетами акцій емітентів (5 відсотків і більше статутного капіталу) не володіє.

Згідно інформації, отриманої з Єдиної уніфікованої системи сільськогосподарської техніки Держпродспоживслужби встановлено, що боржнику не належить сільськогосподарська техніка.

У відповідності до Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником нерухоме майно не зареєстровано.

У поданні про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи у цій справі зазначено, що на момент звернення до суду з даним поданням боржником не вживаються жодні заходи, направлені на виконання зобов`язань, покладених на нього означеним вище рішенням суду у справі № 917/457/22.

Як вказує виконавець, за повідомленням Державної міграційної служби України від 01.10.2024, боржник Заєць Владислав Олександрович документований 18.12.2018 паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_5 .

Враховуючи вищевикладене, виконавець просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України фізичну особу боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ), шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань до виконання зобов`язань, покладених на нього наказом від 02.09.2024 у справі № 917/457/22.

Колегія суддів зазначає, що аналіз наведеної вище ст. 337 ГПК України дає підстави для висновку про те, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України є виключним заходом забезпечення виконання судового рішення, обов`язковою ж умовою задоволення такого подання є ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням. Тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Поняття ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням суду, варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтю 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права від 16.12.1966 передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

У справі "Гочев проти Болгарії" від 26.11.2009, Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування).

Зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Із системного аналізу наведених правових норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду фізичної особи - боржника за межі України є винятковим заходом забезпечення виконання судового рішення, застосування якого є правом, а не обов`язком суду.

Разом з тим, аналіз Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" дає можливість дійти висновку, що даним законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Визначення цього заходу винятковим означає необхідність доведення неможливості виконання судового рішення з урахуванням базових (звичайних) заходів примусового виконання рішення, не пов`язаних із обмеженням свободи пересування.

Тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.10.2020 у справі №331/8536/17).

Тобто наявність лише самого зобов`язання фізичної особи не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон, так як на момент такого звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Суд зазначає, що така обов`язкова умова для застосування тимчасових обмежень для виїзду за кордон, як ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, в розумінні ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", матеріалами справи не підтверджена.

Фактичні обставини справи в сукупності свідчать про те, що виконавцем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань, зокрема: приховування доходів, коштів та майна, на які можна звернути стягнення, незаконного їх відчуження.

Натомість, відсутність у боржника нерухомого та рухомого майна, а також грошових коштів на банківських рахунках, що вбачається із змісту подання та поданих приватним виконавцем документів, не може свідчити про умисне ухилення боржника від виконання рішення суду.

Визначальним є також те, що у заяві не зазначено, яким саме чином обмеження у праві виїзду за межі України боржника реально забезпечить виконання наказу Господарського суду Полтавської області від 02.09.2024 у справі № 917/457/22, адже застосування судом норми щодо обмеження фізичної особи у перетині кордону України не є за своєю правовою природою видом санкції/покарання за невиконання боржником рішення, а має на меті реальне забезпечення виконання цього рішення суду.

При цьому сама по собі інформація стосовно того, що у боржника наявний паспорт громадянина України для виїзду за кордон не є підставою для застосування такого заходу як тимчасове обмеження у праві виїзду боржника.

Виконавцем під час розгляду подання не надано доказів на підтвердження того, що боржником перетинався державний кордон України.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи боржника ОСОБА_1 , у зв`язку з чим відмовляє в її задоволенні.

Керуючись ст. 234, 337 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала підписана 01.09.2025

Ухвала набирає законної сили з дати підписаннч та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом 10 днів з дня підписання (ст.235, 255-256 ГПК України). Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Головуючий суддя О.В.Ківшик

Суддя О.М.Тимощенко

Суддя О.С.Мацко