ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2025 р. Справа №914/1290/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді О.С. Скрипчук

суддів О.В. Зварич О.І. Матущака,

секретар судового засідання Хом`як Х.А.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Моршинське Джерело» б/н від 08.05.2025 (вх. № 01-05/1401/25 від 09.05.2025)

на рішення Господарського суду Львівської області від 27.03.2025 (повний текст рішення складено 18.04.2025, суддя Матвіїв Р.І.)

у справі № 914/1290/24

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Моршинське Джерело», м. Моршин, Львівська область,

до відповідача: Моршинської міської ради, м. Моршин, Львівська область,

за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Дочірнього підприємства «Санаторій Моршинкурорт» Приватного акціонерного товариства лікувально оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», м. Моршин, Львівська область,

за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Приватного акціонерного товариства лікувально оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», м. Київ,

про: визнання протиправним та скасування рішення Моршинської міської ради від 20.10.2022 №469, зобов`язання Моршинської міської ради прийняти рішення про надання позивачу дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою,

за участю представників:

від позивача: Мельник Л.Я.;

від відповідача: Більська Л.В.;

від третьої особи 1 відповідача: Бауман Ю.Т.;

від третьої особи 2 відповідача: Матросов О.О.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Моршинське Джерело» звернулось до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до Моршинської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Моршинської міської ради від 20.10.2022 № 469 ««Про відмову ТОВ «Моршинське джерело» у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою про виділ земельної ділянки по вул. Джерельна у місті Моршин», зобов`язання Моршинської міської ради прийняти рішення про надання позивачу дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Моршинської міської ради від 20.10.2022 № 469 відмовлено Товариству обмеженою відповідальністю «Моршинське джерело» у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою про виділ із земельної ділянки, загальною площею 6,5829 кадастровий номер :01:006:0045) та наданні в оренду земельної ділянки, площею 0,3800 га, на вул. Джерельна, 9Б в м. Моршин для будівництва та обслуговування санаторно-оздоровчих закладів.

Позивач зазначає, що земельна ділянка площею (кадастровий номер :01:006:0045) у 1994 році була надана у постійне користування санаторію Світанок, який тоді був юридичною особою державної форми власності, а станом на сьогодні його діяльність є припиненою. ДП «Санаторій «Моршинкурорт» є юридичною особою приватної форми власності, приватного права, яка відповідно до ст. 92 Земельного кодексу України не може мати в постійному користуванні земельні ділянки. Жодних рішень про реорганізацію санаторію «Світанок», де зазначено про вид його реорганізації та можливе правонаступництво, ДП «Санаторій «Моршинкурорт» не надало, як і не надало жодних рішень про створення ДП «Санаторій «Моршинкурорт», де могло б бути зазначено, що воно є правонаступником санаторію «Світанок». Статут не може бути достатнім та належним доказом того, що третя особа є правонаступником санаторію «Світанок». Щобільше, у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про ДП «Санаторій «Моршинкурорт» (станом на 24.01.2023) зазначено дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа - Відомості відсутні», тобто ДП «Санаторій «Моршинкурорт» не є правонаступником жодної юридичної особи.

Відтак, позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення Моршинської міської ради від 20.10.2022 № 469 і зобов`язати Моршинську міську раду прийняти рішення про надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Моршинське джерело» дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, загальною площею 6,5829 га, по вул. Джерельна в місті Моршин (кадастровий номер :01:006:0045) з метою наступного надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Моршинське джерело» () в оренду земельної ділянки, площею 0,3800 га, по вул. Джерельній, 9Б в місті Моршин для будівництва та обслуговування санаторно-оздоровчих закладів.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 27.03.2025 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач здійснив реконструкцію корпусу санаторію «Світанок», однак не має можливості зареєструвати об`єкт незавершеного будівництва через відсутність речових прав на земельну ділянку. Первинно таку реконструкцію мав здійснювати Маріупольський металургійний комбінат «Азовсталь», однак, з 2014 року його як забудовника замінив позивач відповідно до договору про уступку долі.

Водночас місцевий суд вказав, що у справі відсутні докази того, що Маріупольський металургійний комбінат «Азовсталь» мав речові права на земельну ділянку, на якій проводились роботи. Зокрема, відсутній договір тимчасового користування на земельну ділянку із міською радою, необхідність якого передбачалась рішенням виконавчого комітету Моршинської міської ради від 21.06.2000. Відповідно, Маріупольський металургійний комбінат «Азовсталь» не міг передати права забудовника шляхом укладення договору уступки долі позивачу.

Аналізуючи позовні вимоги, суд зазначив, що чинність Державного акта на право постійного користування землею за № 18 від 22.06.1994, виданого санаторію «Світанок», не скасовано, а право постійного користування у передбачений ст. 141 Земельного кодексу України спосіб не припинено.

Відтак, суд дійшов висновку про відсутність підстав визнавати протиправним в скасовувати рішення про відмову Товариству обмеженою відповідальністю «Моршинське Джерело» у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою про виділ із земельної ділянки, загальною площею 6,5829 кадастровий номер :01:006:0045) та наданні в оренду земельної ділянки, площею 0,3800 га, на вул. Джерельна, 9Б в м. Моршин для будівництва та обслуговування санаторно-оздоровчих закладів.

Щодо другої позовної вимоги, то місцевий суд зазначив,що по-перше, вона є похідною від першої, яка визнана судом не обґрунтованою, а по-друге, її задоволення є втручанням в дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування, що є недопустимим при вирішення спору судом та при невстановленні лише одного правильного варіанту поведінки органу місцевого самоврядування.

Не погодившись з рішенням Господарського суду Львівської області від 27.03.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Моршинське Джерело» звернулось до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 08.05.2025 (вх. № 01-05/1401/25 від 09.05.2025) у якій просить скасувати повністю рішення Господарського суду Львівської області від 27.03.2025 у справі №914/1290/24, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Моршинське Джерело» в повному обсязі.

Апелянт вказує, що судом першої інстанції не з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме, правовий статус об`єкта нерухомості, відсутність прав третьоэ? особи, пов`язаність прав на землю з нерухомістю, добросовісна поведінка позивача, а також системна бездіяльність органу місцевого самоврядування.

На переконання скаржника, висновки суду першої інстанції про правонаступництво, наявність речового права, дійсність відмови органу місцевого самоврядування - не ґрунтуються на належних і допустимих доказах, суперечать наданим позивачем документам та зводяться до припущень.

Разом з тим, апелянт зазначає, що суд безпідставно відмовив у витребуванні ключових доказів, які мали підтвердити чи спростувати заявлені сторонами обставини, зокрема щодо правового статусу третьоэ? особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, зв`язку прав на землю з правами на об`єкт.

Суд помилково витлумачив норми матеріального права, зокрема ст. 92, 118, 120, 122, 134, 141, 186, 279 ЗК Украэ?ни, ст. 79-1 ЗК Украэ?ни, ст. 104 107 ЦК Украэ?ни, а також проігнорував практику Верховного Суду.

У судове засідання 13.08.2025 з`явився представник позивача, надав пояснення, доводи апеляційної скарги підтримав.

У судове засідання 13.08.2025 з`явився представник відповідача, надав пояснення, проти доводів апеляційної скарги заперечив.

У судове засідання 13.08.2025 з`явились представники третьої особи -1, -2, надали пояснення.

Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

У 1994 році вирішено видати санаторію «Світанок» державний акт на право користування землею, площею 3,40 га. До позову долучено копію державного акта на право постійного користування землею серії ЛВ 11, зареєстрованого за № 18 22.06.1994, виданого санаторію «Світанок» відповідно до рішення Моршинської селищної ради народних депутатів від 22.06.1994 № 110. Земельна ділянка, площею 9,40 га, надана у постійне користування для оздоровчих цілей.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Моршинської міської ради № 153 від 21.06.2000 «Про надання в тимчасове користування земельної ділянки Маріупольському комбінату «Азовсталь» по вул. Джерельній в м. Моршин на період реконструкції корпусу №5» закріплено за спальним корпусом сан. «Світанок», який передано на період реконструкції на баланс Маріупольського металургійного комбінату «Азовсталь», земельну ділянку, площею 0,4251 га; надано Маріупольському металургійному комбінату «Азовсталь» вказану земельну ділянку в тимчасове користування на період будівництва та реконструкції спального корпусу № 5; комбінату укласти договір тимчасового користування на земельну ділянку із міською радою; у випадку зміни власника корпусу № 5 після закінчення реконструкції дане рішення втрачає чинність.

Докази виконання вказаного рішення у спосіб укладення договору тимчасового користування на земельну ділянку відсутні.

Листом від 24.10.2014 ПАТ «МК «Азовсталь» повідомило відповідача, що відповідно до договору уступки долі ПАТ припинило свою участь в будівництві 100-місного спального корпусу на вул. Джерельна, 9б, правонаступником прав і обов`язком забудовника є Товариство з обмеженою відповідальністю «Моршинське Джерело». Стосовно земельної ділянки на вул. Джерельна, 9Б, то ПАТ «МК «Азовсталь» не є користувачем на підставі рішення міської ради від 21.06.2000, та не заперечує щодо оформлення користування вказаною земельною ділянкою Товариством з обмеженою відповідальністю «Моршинське джерело» у встановленому законодавством порядку.

Так, ПАТ «МК «Азовсталь» і ТОВ «Моршинське Джерело» 31.10.2014 підписали договір про уступку долі в договорі № 1533/3/111 від 20.01.1988 та додатковій угоді № 1 від 16.10.2000 стосовно прав та обов`язків забудовника і майнових прав у незвершеній будові 100-місного корпусу в м. Моршин на вул. Джерельна, 9б. У такому договорі сторони засвідчили, що станом на червень 2014 технічний стан незавершеної будови не відповідає акту виконаних робіт від 14.07.2000 про готовність на 67 %, за результатами експертизи відсоток виконаних робіт становить 53,2 % готовності об`єкта.

Сторони цього договору також підписали акт прийому-передачі долі ПАТ «МК «Азовсталь», відповідно до змісту якого сторона 1 уступила на користь сторони 2 права та обов`язки забудовника та майнових прав у незавершеній будові 100-місного корпусу. В акті зазначено характеристики будівлі: 4 поверхи, загальна площа забудови 909,4 м кв., загальна площа будівлі 2 6 м кв., з них підвал 573,3 м кв., будівельний об`єм 13 194,3 м кв., 16 службових приміщень, 2 ліфти, кількість ліжкомісць 100, кількість номерів 58, земельна ділянка у користуванні 0,4251 га.

Щодо основного договору № 1533/3/111 від 20.01.1988, то такий був укладений Ждановським металургійним комбінатом «Азовсталь» як забудовником і Прикарпатською територіальною радою з управління курортами профспілок як Радакурорт для проведення в 1987 - 1992 роках реконструкції спального корпусу № 5 за рахунок власних капіталовкладень. На час реконструкції будівля передається на баланс забудовнику, а по закінченню будівництва підгтовлений до експлуатації спальний корпус, прийнятий Державною приймальною комісією, передається Радакурорту. Остання після виконання забудовником обов`язків і введення об`єкта в експлуатацію щорічно виділяє йому путівки в цей корпус.

Додатковою угодою № 1 від 16.10.2000, укладеною між Закритим акціонерним товариством «Укрпрофоздоровниця» як власником майна санаторію «Світанок» та Відкритим акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь», узгоджено завершення реконструкції спального корпусу № 5 санаторію «Світанок» і закріплення права власності Комбінату в майні спального корпусу після її завершення. Зокрема, визначено, що після завершення реконструкції сторони виконають усі дії для закріплення права власності Комбінату у майні спального корпусу санаторію на суму, яка визначається експертною оцінкою.

Рішенням Моршинської міської ради № 1141 від 04.06.2015 «Про надання дозволу на розроблення детального плану території по вул. Джерельна, 9б, в м. Моршин» надано дозвіл виконавчому комітету на розроблення детального плану території із реконструкції незавершеного будівництвом спального корпусу під курортний готель по вул. Джерельна, 9б, фінансування робіт здійснити на підставі тристороннього договору за кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Моршинське Джерело». У той же день сторони уклали відповідний договір на виготовлення містобудівної документації.

Моршинська міська рада 17.12.2015 рішенням № 45 «Про затвердження детального плану території по вул. Джерельній в м. Моршині» затвердила детальний план території для будівництва та обслуговування курортного готелю по вул. Джерельній в м. Моршин, розроблений приватним підприємством «Ардім» на замовлення виконавчого комітету Моршинської міської ради відповідно до рішення Моршинської міської ради № 1141 від 04.06.2015.

Метою розроблення детального плану був аналіз існуючої забудови та розробка варіанту планувальної структури з уточненням та встановленням меж земельних ділянок. Відповідно до детального плану ділянка знаходиться на вул. Джерельна у м. Моршин, площа детального плану території становить орієнтовно 0,4332 га, площа ділянки, запропонованої для відведення 0,3200 га, на момент проектування на території детального плану території знаходиться об`єкт незавершеного будівництва, безпосередньо територія проектування розташована в кварталі курортної забудови. Крім будівництва та обслуговування курортного готелю, інших видів використання території не передбачено.

Проект містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки передбачає наміри забудови курортний готель, документ, що підтверджує право власності або користування земельною ділянкою відсутній, площа земельної ділянки 0,3200 га.

Відповідно до заяви позивача від 23.02.2016, адресованої відповідачу, надано копії документів, які стосуються розгляду заяви, поданої 28.12.2015, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відведення земельної ділянки для передачі позивачу в оренду для будівництва та обслуговування курортного готелю, орієнтовною площею 0,42 га.

Натомість рішенням Моршинської міської ради від 21.04.2016 № 135 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою для встановлення меж земельних ділянок в натурі(на місцевості) в м. Моршині ДП «Санаторій «Моршинкурорт» надано Дочірньому підприємству «Санаторно-курортний комплекс «Моршинкурорт» Закритого акціонерного товариства лікувально оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою для встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) в м. Моршин: санаторію «Світанок», санаторію «Дністер», санаторію «Черемош», санаторію «Лаванда», бальнеоологічної лікарні, Палац культури з метою передачі їх в оренду для будівництва та обслуговування санаторно-оздоровчих закладів за рахунок земель оздоровчого призначення.

Позивач звернувся до міського голови м. Моршин із заявою від 30.09.2020 про те, що у м. Моршин на вул. Джерельна, 9б розташований об`єкт нерухомості, належний йому на праві власності, у зв`язку з чим просить поділити земельну ділянку, площею 6,5829 га, яка перебуває у користуванні ДПСКК «Моршинкурорт» з метою закріплення земельної ділянки на умовах оренди за таким об`єктом, площею 0,4251 га, яка визнана згідно з рішенням від 21.06.2000 № 153 «Про надання в тимчасове користування земельної ділянки Маріупольському комбінату «Азовсталь» по вул. Джерельній в м. Моршин на період реконструкції корпусу №5».

Третя особа 1 зверталась до міського голови м. Моршин листом від 18.12.2020, в якому також заявлено вимоги щодо поділу земельної ділянки санаторію «Світанок» на чотири земельні ділянки, орієнтовними площами: 3 383,18 кв. м на вул. Джерельній, 9б, 920 кв. м на вул. Проліскова, 2 208,0 кв. на вул Проліскова, 59 317,82 кв. м на вул. Проліскова (сан. Світанок).

Рішенням Моршинської міської ради № 43 від 22.12.2020 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки по вул. Джерельна в м. Моршині ДП «Санаторій «Моршинкурорт», надано Дочірньому підприємству «Санаторій «Моршинкурорт» Приватного акціонерного товариства «Укрпрофоздоровниця» дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, загальною плошею 3,9360 (кадастровий номер :01:006:0045) площею 6,5829 га для будівництва та обслуговування санаторно-оздоровчих закладів для оздоровчих цілей по вул. Джерельна в м. Моршині. Розроблену та погоджену технічну документацію надати на затвердження в міську раду.

Надалі Моршинська міська рада рішенням № 112 від 25.02.2021 надала Дочірньому підприємству «Санаторій «Моршинкурорт» Приватного акціонерного товариства «Укрпрофоздоровниця» дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, загальною плошею 3,9360 (кадастровий номер :01:006:0032) для будівництва та обслуговування санаторно-оздоровчих закладів для оздоровчих цілей по вул. Паркова площа, 3 в м. Моршині за рахунок земель оздоровчого призначення; надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, загальною плошею 3,9360 (кадастровий номер :01:006:0045) площею 6,5829 га для будівництва та обслуговування санаторно-оздоровчих закладів для оздоровчих цілей по вул. Проліскова в м. Моршині.

Заявою від 31.03.2022 позивач звернувся до відповідача (вх. № 402 від 06.04.2022), повідомивши про обставини уступки долі ПАТ «Азовсталь» в незавершеному будівництві 100-місного спального корпусу в м. Моршин на вул. Джерельна, 9б, і клопотав вирішити питання оренди землі, площею 0,38 га, за вказаною адресою.

Відповідач відповів листом від 28.04.2022 про необхідність надання витягу з реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно на відповідній земельній ділянці і згоду Дочірнього підприємства «Санаторій «Моршинкурорт» Приватного акціонерного товариства «Укрпрофоздоровниця» на поділ земельної ділянки, площею 6,5829 га.

Надалі, упродовж 2022 року позивач звертався до відповідача стосовно поділу земельної ділянки, розроблення технічної документації із землеустрою для будівництва та обслуговування санаторно-оздоровчих закладів для оздоровчих цілей на вул. Джерельна, 9б, що підтверджується листом позивача від 02.05.2022; про отримання інформації та підтверджуючих документів стосовно суб`єкта права власності та користування земельною ділянкою, площею 6,5829 га, що підтверджується листом відповідача від 24.05.2022, запитами позивача від 01.08.2022 і від 04.10.2022.

Крім цього, директор позивача звернувся до відповідача листом від 22.09.2022, в якому зазначив про територіальне знаходження земельної ділянки, площею 0,38 га, у складі земельної ділянки, площею 6,5829 га, яка знаходиться у користуванні ДП «Санаторій «Моршинкурорт», про нереалізацію останнім рішення міської ради від 22.12.2020 № 43 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки по вул. Джерельна в м. Моршині ДП «Санаторій «Моршинкурорт» і не виготовлення технічної документації із землеустрою. Тому просив винести на засідання ради питання внесення змін до рішення Моршинської міської ради від 22.12.2020 № 43 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки по вул. Джерельна в м. Моршині ДП «Санаторій «Моршинкурорт» та про надання ТзОВ «Моршинське Джерело» дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою про виділ із земельної ділянки, загальною плошею 6,5829 (кадастровий номер :01:006:0045), та надання в оренду земельної ділянки, площею 0,3800 га по вул. Джерельна, 9Б в м. Моршин для будівництва та обслуговування санаторно-оздоровчих закладів для оздоровчих цілей.

Розглянувши таке клопотання, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності ТОВ «Моршинське Джерело» на об`єкт нерухомого майна (об`єкт незавершеного будівництва), та відсутністю виду технічної документації із землеустрою про виділ із земельної ділянки, враховуючи те, що вказана земельна ділянка перебуває у користуванні ДП «Санаторій «Моршинкурорт», рішенням Моршинської міської ради від 20.10.2022 № 469 «Про відмову ТОВ «Моршинське джерело» у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою про виділ земельної ділянки по вул. Джерельна у місті Моршин» відмовлено Товариству обмеженою відповідальністю «Моршинське Джерело» у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою про виділ із земельної ділянки, загальною площею 6,5829 кадастровий номер :01:006:0045) та наданні в оренду земельної ділянки, площею 0,3800 га, на вул. Джерельна, 9Б в м. Моршин для будівництва та обслуговування санаторно-оздоровчих закладів.

Представник позивача отримав Інформацію Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0045, відповідно до якого площа ділянки 6,5829, цільове призначення 06.01 для будівництва і обслуговування санаторно-оздоровчих закладів, категорія земель землі оздоровчого призначення, а суб`єктом речового права на неї є санаторій «Світанок» (код 02649905).

Позивач долучає витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якого за кодом 02649905 зареєстровано Дочірнє підприємство «Санаторій Моршинкурорт» Приватного акціонерного товариства Лікувально оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», дата реєстрації 01.03.2000, дата запису 16.02.2006, водночас графа «дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа» не має відомостей.

У лютому 2023 року позивач отримав від третьої особи копію Статуту Дочірнього підприємства «Санаторій Моршинкурорт» Приватного акціонерного товариства лікувально оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (код 02649905) в новій редакції, затвердженій рішенням Загальних зборів акціонерів ПрАТ лікувально оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» 26.04.2021.

Відповідно до п. 1.1 Статуту Дочірнє підприємство «Санаторій Моршинкурорт» Приватного акціонерного товариства лікувально оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» створене одним засновником - Приватним акціонерним товариством лікувально оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» згідно з рішенням загальних зборів ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» від 22.01.2003. У зв`язку з набранням чинності Законом України «Про акціонерні товариства» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» змінило найменування в частині зміни типу товариства із закритого на приватне. Проведена зміна найменування не є складовою організаційно-правових змін, тобто реорганізацією, на підставі яких виникають відносин правонаступництва.

Відповідно до п. 1.4 Статуту у зв`язку з реорганізацією шляхом приєднання за рішенням Загальних зборів акціонерів від 25.05.2003 Підприємство є правонаступником, серед іншого Дочірнього підприємства Санаторій «Світанок» Закритого акціонерного товариства лікувально оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» стосовно всього майна, усіх прав та обов`язків, а також зобов`язань стосовно всіх кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами, стосовно прав користування земельними ділянками, родовищами, іншим майном, майнових і немайнових прав.

Відповідно до п. 3.8 Статуту майно підприємства складається з основних фондів, обігових коштів, а також інших цінностей, набутих згідно із законодавством України, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства, у тому числі майно приєднаних дочірніх підприємств згідно з передавальними актами.

Позивач також отримав відповідь Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 12.08.2022 про те, що земельна ділянка, площею 6,5829 га, кадастровий номер :01:006:0045, перебуває в користуванні санаторію «Світанок»; державний акт на право постійного користування землею за № 18 від 22.06.1994. Земельна ділянка перенесена з державного реєстру земель в Державний земельний кадастр на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, за замовленням ДП СК «Моршинкурорт» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця».

До того часу, листом від 04.06.2015 виконавчий комітет Моршинської міської ради повідомив позивача, що рішення про надання в постійне користування земельної ділянки по вул. Джерельна, 9б в м. Моршин Дочірньому підприємству «Санаторно-курортний комплекс «Моршинкурорт» Закритого акціонерного товариства «Укрпрофоздоровниця» Моршинською міською радою не приймалося.

Позивач також отримав відповідь Фонду державного майна України від 08.02.2023 про те, що майновий комплекс санаторію «Світанок» не віднесений у встановленому порядку до сфери управління Фонду; Санаторій «Світанок» (смт. Моршин, вул. Джерельна, 2) Прикарпатського відділення закритого акціонерного товариства «Укрпрофоздоровниця» увійшов до Переліку організацій, установ і підприємств, які станом на 24.08.1991 знаходились у віданні Української Республіканської ради по управлінню курортами профспілок Федерації профспілок України Загальної конфедерації профспілок СРСР; до прийняття спеціального закону, який остаточно на законодавчому рівні, визначить суб`єктів права власності на майно, яке знаходиться у віданні загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР, які розташовані на території України, спори з питань щодо прав власності на таке майно можуть вирішуватися у судовому порядку. Водночас відповідно до актів законодавства загальносоюзне майно є державним, тому до прийняття закону змінювати власника майна, окрім майна, яке повернуто судами у державну власність, Фонд вважає неприпустимим.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Моршинське Джерело» в 2023 році зверталося із позовом до Моршинської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Моршинської міської ради від 20.10.2022 № 469, зобов`язання Моршинської міської ради прийняти рішення про надання позивачу дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою до суду адміністративної юрисдикції, однак, постановою від 23.02.2024 у справі № 380/16842/22 Восьмий апеляційний адміністративний суд закрив провадження і вказав, що спір належить розглядати за правилами господарського судочинства через наявність спору про право.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи позивач здійснював реконструкцію одного з корпусів санаторію «Світанок». Первинно таку реконструкцію мав здійснювати Маріупольський металургійний комбінат «Азовсталь», однак, з 2014 року його як забудовника замінив позивач відповідно до договору про уступку долі.

Водночас у справі відсутні докази того, що Маріупольський металургійний комбінат «Азовсталь» мав речові права на земельну ділянку, на якій проводились роботи. Зокрема, відсутній договір тимчасового користування на земельну ділянку із міською радою, необхідність якого передбачалась рішенням виконавчого комітету Моршинської міської ради від 21.06.2000 «Про надання в тимчасове користування земельної ділянки Маріупольському комбінату «Азовсталь» по вул. Джерельній в м. Моршин на період реконструкції корпусу №5».

З матеріалів справи встановлено, що із 2015 року позивач неодноразово звертався до відповідача з метою врегулювання питання оформлення прав на земельну ділянку, на якій знаходиться реконструйований корпус. Підтвердженням цього є рішення Моршинської міської ради № 1141 від 04.06.2015 «Про надання дозволу виконавчому комітету на розроблення детального плану території, фінансування якого здійснюється за кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Моршинське Джерело»; заява позивача від 23.02.2016 про подання копій документів, які стосуються розгляду заяви, поданої 28.12.2015, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відведення земельної ділянки для передачі позивачу в оренду для будівництва та обслуговування курортного готелю, орієнтовною площею 0,42 га; заява позивача від 30.09.2020 про поділ земельної ділянки, площею 6,5829 га, з метою закріплення земельної ділянки на умовах оренди.

Крім цього, як видно з матеріалів справи, чинність Державного акта на право постійного користування землею за № 18 від 22.06.1994, виданого санаторію «Світанок», не скасовано, а право постійного користування у передбачений ст. 141 Земельного кодексу України спосіб не припинено.

Відповідно до Статуту ДП «Санаторій «Моршинкурорт» ПрАТ Лікувально- оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» у зв`язку з реорганізацією шляхом приєднання за рішенням Загальних зборів акціонерів від 25.05.2006 року Підприємство є правонаступником Дочірнього підприємства «Санаторій «Світанок» стосовно всього майна, усіх прав та обов`язків, а також зобов`язань стосовно всіх кредиторів та боржників.

Верховний Суд у постанові від 15.11.2021 у справі № 906/620/19 зазначив, що «приписи наведених у … підпункті «в» частини 1 статті 141 ЗК України підстав потрібно розуміти таким чином, що припинення права користування земельною ділянкою з підстав припинення установи допускається лише у випадку, коли припинення останньої виключає правонаступництво» (п. 51 постанови).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду 15.02.2022 у cправі № 906/707/19 також підтримав вказану позицію і, крім того, дійшов висновку, що право постійного користування земельною ділянкою, набуте у встановленому законодавством порядку, відповідно до законодавства, що діяло на момент набуття права постійного користування, не втрачається та не припиняється навіть у тому разі, якщо особа, яка за чинним законом не може набути таке право, не здійснить переоформлення цього права в інший правовий титул. Право постійного користування зберігається і є чинним до приведення прав та обов`язків щодо такої земельної ділянки у відповідність до вимог чинного законодавства й переоформлення права постійного користування у право власності чи оренду. Подібні правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 179/1043/16-ц, на яку посилається відповідач, та у постановах Верховного Суду від 31.01.2019 у справі № 914/839/18, від 02.09.2020 у справі № 918/194/19.

Крім цього, рішенням Конституційного Суду України № 5-рп/2005 від 22.09.2005 передбачається, що використання терміну «набувають», що означає «ставати власником чого-небудь, здобувати що-небудь», після набрання чинності статтею 92 Земельного кодексу свідчить, що ця норма не обмежує і не скасовує діюче право постійного користування земельними ділянками, набуте громадянами в установлених законодавством випадках за станом на 1 січня 2002 року до його переоформлення. Вказаним рішенням також визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 6 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення; пункту 6 Постанови Верховної Ради України «Про земельну реформу» від 18 грудня 1990 року з наступними змінами в частині щодо втрати громадянами, підприємствами, установами і організаціями після закінчення строку оформлення права власності або права користування землею раніше наданого їм права користування земельною ділянкою.

Доводи апелянта про те, що рішення про надання в постійне користування земельної ділянки по вул. Джерельна, 9б в м. Моршин Дочірньому підприємству «Санаторно-курортний комплекс «Моршинкурорт» Закритого акціонерного товариства «Укрпрофоздоровниця» Моршинською міською радою не приймалося, не спростовує наведеного вище, так як право постійного користування належить третій особі 1 у порядку переходу прав та обов`язків від санаторію «Світанок».

Тому, враховуючи наведене та беручи до уваги правові висновки Верховного суду України пункт статті 141 Земельного кодексу України потрібно застосовувати таким чином, що коли відбувається припинення особи без правонаступництва, то у такому випадку виникають підстави для припинення права користування земельною ділянкою. У разі реорганізації особи, зміни її організаційно-правової форми чи назви, підстави для припинення права користування земельною ділянкою не виникають. Подібний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 27.01.2021 у справі №906/706/19. З урахуванням даних норм та відсутності будь якого рішення щодо скасування Державного акту на право постійного користування серія ЛВ 11 від 22.06.1994 року, останній є дійсним, а право користування земельною ділянкою ДП «Санаторій «Моршинкурорт» ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» не припинено.

Так, відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про землеустрій» замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі, а також інші юридичні та фізичні особи. Тому позивач має підстави реалізувати право на отримання документації із землеустрою.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розробляються у разі формування нових земельних ділянок із земель державної, комунальної власності (крім випадків формування земельних ділянок за іншою документацією із землеустрою) та у разі зміни цільового призначення земельних ділянок у випадках, визначених законом. Проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки також можуть передбачати поділ, об`єднання земельних ділянок, які перебувають у власності однієї особи (ч. 1 ст. 50 Закону України «Про землеустрій»).

Вказаним законом (ст. 25) передбачено види документації із землеустрою, серед яких в пп. й) вказано технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Документації щодо виділу земельної ділянки не передбачено. Тобто позивач мав звертатися із заявою про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки кадастровий номер :01:006:0045.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду у справі № 910/2500/22 (постанова від 09.05.2023) про те, що формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Виходячи з аналізу положень ч. ч. 5-10 ст. 79-1 ЗК України можна дійти висновку, що підставою для формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення, є технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Крім цього, відповідно до ст. 79-1 Земельного кодексу України поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у користуванні, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Стаття 56 Закону України «Про землеустрій» також передбачає, що технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок розробляється за рішенням власників земельних ділянок за згодою заставодержателів, користувачів земельних ділянок.

Однак докази отримання від землекористувача третьої особи 1 згоди на поділ земельної ділянки, якою останній користується на підставі Державного акта на право постійного користування серія ЛВ 11 від 22.06.1994 і таке право не припинене, відсутні.

За таких обставин, підстав вносити зміни до існуючого рішення міської ради № 43 від 22.12.2020 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки по вул. Джерельна в м. Моршині ДП «Санаторій «Моршинкурорт» яким надано Дочірньому підприємству «Санаторій «Моршинкурорт» Приватного акціонерного товариства «Укрпрофоздоровниця» дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, загальною плошею 3,9360 (кадастровий номер :01:006:0045) площею 6,5829 га для будівництва та обслуговування санаторно-оздоровчих закладів для оздоровчих цілей по вул. Джерельна в м. Моршині у органу місцевого самоврядування не було.

Враховуючи зазначене, місцевий суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав визнавати протиправним і скасовувати рішення від 20.10.2022 №469 про відмову Товариству обмеженою відповідальністю «Моршинське Джерело» у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою про виділ із земельної ділянки, загальною площею 6,5829 кадастровий номер :01:006:0045) та наданні в оренду земельної ділянки, площею 0,3800 га, на вул. Джерельна, 9Б в м. Моршин для будівництва та обслуговування санаторно-оздоровчих закладів.

Щодо другої позовної вимоги, то, суд першої інстанції правомірно вказав, що її задоволення є втручанням в дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування, що є недопустимим при вирішення спору судом та при невстановленні лише одного правильного варіанту поведінки органу місцевого самоврядування.

Так, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку. Такого правового висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 23.05.2018 у справі № 825/602/17.

Зобов`язання за рішенням суду відповідача надати позивачу дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з метою наступного надання в оренду земельної ділянки набуде ознак втручання суду у дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування у сфері регулювання земельних відносин.

Крім цього, задоволення такої позовної вимоги призведе до позбавлення існуючих, не оскаржених і чинних прав третьої особи, якої стосувалося рішення № 43 від 22.12.2020 Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки (кадастровий номер :01:006:0045) для будівництва та обслуговування санаторно-оздоровчих закладів для оздоровчих цілей по вул. Джерельна в м. Моршині.

Підсумовуючи вищенаведене, місцевий суд дійшов вірного висновку про те, що заявлені в цій справі позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Моршинське Джерело» не підлягають задоволенню.

Разом з тим, щодо доводів апелянта про те, що місцевий суд безпідставно відмовив у витребуванні ключових доказів, які мали підтвердити чи спростувати заявлені сторонами обставини, колегія суддів вказує наступне.

08.10.2024 позивач звернувся до суду із клопотанням про витребування доказів, у якому просив суд поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Моршинське Джерело» строк для подання до суду клопотання про витребування доказів та витребувати у Моршинської міської ради, Дочірнього підприємства «Санаторій «Моршинкурорт» Приватного акціонерного товариства Лікувально оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця», Приватного акціонерного товариство Лікувально оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» визначені у п. 2 прохальної частини клопотання документи.

Відповідно до ст. 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. Частиною 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України перебачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Частиною 4, частиною 5 вказаної статті також визначено, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об` єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Порядок поновлення та продовження процесуальних строків регламентовано ст. 119 Господарського процесуального кодексу. Зокрема, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Позивач в обґрунтування підстав для поновлення строку на звернення до суду із клопотанням про витребування доказів зазначає, що клопотання не подавалося раніше, оскільки позивач очікував, що на спростування доводів позовної заяви відповідач та треті особи подадуть ці докази самостійно.

Натомість у позовній заяві позивач зазначив, що жодних рішень про реорганізацію санаторію Світанок, де зазначено про вид його реорганізації та можливе правонаступництво, третьою особою 1 не надано, як і не надно жодних рішень про створення Дочірнього підприємства «Санаторій «Моршинкурорт» Приватного акціонерного товариства Лікувально оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця», де могло б бути зазначено, що воно є правонаступником санаторію Світанок, а Статут не може бути достатнім та належним доказом того, що третя особа є правонаступником санаторію «Світанок».

Водночас, у позовній заяві, сформований в системі «Електронний суд» 18.05.2024, позивач не заявив клопотання про витребування доказів, а звернувся до суду із таким клопотанням 08.10.2024, через п`ять місяців після подання позову.

Тому, Господарський суду Львівської області правомірно відмовив у задоволенні

клопотання позивача про поновленні строків на витребування доказів.

Підсумовуючи все вищевказане, колегія суддів зазначає, що доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу рішення Господарського суду Львівської області від 27.03.2025 у справі №914/1290/24.

За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

З огляду на вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ :

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Моршинське Джерело» б/н від 08.05.2025 (вх. № 01-05/1401/25 від 09.05.2025) залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Львівської області від 27.03.2025 року у справі № 914/1290/24 залишити без змін.

3. Судовий збір сплачений за апеляційну скаргу покласти на апелянта.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Головуючий суддя О.С. Скрипчук

Суддя О.В. Зварич

Суддя О.І. Матущак