ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" вересня 2025 р. м. Житомир Справа № 8/643

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді: Давидюка В.К.

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність відділу ДВС у м. Житомирі у справі за позовом:

Військового прокурора Житомирського гарнізону в інтересах держави Міністерства оборони України в особі Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )

до Приватного підприємця Кравчук Галини Степанівни

про стягнення 4570,96 грн

за участю представників сторін:

від стягувача: не з`явився;

від боржника: не з`явився;

від ДВС: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 24.07.2003 стягнуто з Приватного підприємця Кравчук Галини Степанівни на користь Військової частини НОМЕР_2 - 1170,00грн. боргу, 81,67грн. пені. Також стягнуто в доход державного бюджету через Житомирську ОДПІ - 13,96грн. держмита та на користь ДП "Судовий інформаційний центр" - 32,21грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

04.09.2003 Господарським судом Житомирської області видано відповідні накази.

26.08.2025 через систему "Електронний суд" до Господарського суду Житомирської області від ОСОБА_1 надійшла скарга на бездіяльність Корольовського відділу ДВС у м. Житомирі, у якій скаржник просить суд:

- прийняти скаргу до свого провадження та поновити строк на подання відповідної скарги;

- визнати неправомірною бездіяльність Корольовського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ), яка полягає у незнятті арешту, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Корольовського відділу державної виконавчої служби серії АА №506228 від 15.10.2004;

- зобов`язати уповноважену особу Корольовського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) зняти арешт з нерухомого майна, належного ОСОБА_1 (реєстраційний номер обтяження: №1444150 від 05.11.2004), накладений постановою державного виконавця Відділу ДВС Корольовського РУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АА №506228 від 15.10.2004.

Обґрунтовуючи подану скаргу представник скаржника вказав, що у травні 2025 року звернувшись до нотаріуса з метою складання заповіту, заявниця дізналася, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, наявне обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер 1444150, зареєстровано 05.11.2004 року реєстратором Перша Житомирська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова АА506228 від 15.10.2004р. Відділ ДВС Корольовського РУЮ. Отримавши усні роз`яснення від нотаріуса, заявниця звернулась до Корольовського ВДВС у м. Житомирі із заявою від 28.05.2025 стосовно зняття арешту з майна ОСОБА_1 .

У листі від 11.06.2025 Корольовським ВДВС відмовлено у знятті арешту та зазначено, що заявник має право звернутися до суду. Також повідомлено, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження у Корольовському ВДВС у м. Житомирі не перебувають на виконанні відкриті виконавчі провадження боржником по яких виступає гр. ОСОБА_1 .

В обґрунтування поважності пропуску строку на подання скарги, скаржник зазначає, що лист ДВС від 11.06.2025 року отримала простим листом 20.07.2025 року. Скаргу подано на 9-тий день.

Ухвалою від 27.08.2025 суд: поновив ОСОБА_1 строк для подання скарги на бездіяльність Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); прийняв до розгляду скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Корольовському відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); призначив судове засідання для розгляду скарги на 04.09.2025. Вказав Корольовському відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надати суду: письмовий нормативно обґрунтований відзив (пояснення/заперечення) на скаргу; надати належним чином засвідчені матеріали виконавчого провадження по виконанню наказів Господарського суду Житомирської області №8/643 від 04.09.2003 для долучення до матеріалів справи.

03.09.2025 через систему "Електронний суд" від Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов відзив на заяву у якому ДВС просить суд залишити скаргу ОСОБА_1 без задоволення та провести розгляд заяви без його участі. Зазначено, що державний виконавець не мав законних підстав для самостійного зняття арешту з майна, враховуючи, що на момент розгляду заяви ОСОБА_1 про зняття арешту з майна були відсутні відомості щодо виконавчих проваджень в межах яких було накладено арешт на майно боржника та неможливості факту виконання рішень.

У судове засідання 04.09.2025 представники Корольовського ДВС, стягувача та боржника не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч.2 ст.342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги, надані докази, встановивши фактичні обставини справи, господарський суд вважає скаргу заявника такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як зазначалось вище, рішенням Господарського суду Житомирської області від 24.07.2003 стягнуто з Приватного підприємця Кравчук Галини Степанівни на користь Військової частини НОМЕР_2 - 1170,00грн. боргу, 81,67грн. пені. Також стягнуто в доход державного бюджету через Житомирську ОДПІ - 13,96грн. держмита та на користь ДП "Судовий інформаційний центр" - 32,21грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

04.09.2003 Господарським судом Житомирської області видано відповідні накази.

Суд встановив, що 21.12.2004 року Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Корольовського району Житомирського міського управління юстиції, при примусовому виконанні наказів Господарського суду Житомирської області про стягнення з ПП Кравчук Галини Степанівни на користь юридичних осіб заборгованості, постановлено накласти арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 , а саме: 1/3 ід. ч. квартири АДРЕСА_2 (а.в.с. 31 (на звороті)).

Станом на 08.07.2025 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, наявне обтяження: арешт нерухомого майна (невизначене майно, все майно) реєстраційний номер 1444150, зареєстровано 05.11.2004 року реєстратором Перша Житомирська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова АА506228 від 15.10.2004р. Відділ ДВС Корольовського РУЮ.

28.05.2025 ОСОБА_1 звернулась до Корольовського ВДВС у м. Житомирі із заявою від 28.05.2025 стосовно зняття арешту з майна.

У листі від 11.06.2025 Корольовським ВДВС повідомлено, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження у Корольовському ВДВС у м. Житомирі не перебувають на виконанні відкриті виконавчі провадження боржником по яких виступає гр. ОСОБА_1 . Також зазначено, що перевірити інформацію щодо надходження відповідних виконавчих документів про стягнення з ОСОБА_1 , як боржниці, також не вбачається можливим, оскільки журнали обліку вхідних документів та журнали переданих державному виконавцю виконавчих проваджень до 2014 року знищено, у зв`язку із закінченням терміну зберігання (а.в.с. 27).

Стаття 39 Закону України "Про виконавче провадження" містить перелік підстав за яких виконавче провадження підлягає закінченню. При цьому стаття 40 визначає наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 40 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна (ч. 2 ст. 40 ЗУ "Про виконавче провадження).

Отже, зазначена норма встановлює, що у разі винесення постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець має в ній зазначити про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Водночас, перевірити дії ДВС неможливо, оскільки матеріали виконавчого провадження щодо гр. ОСОБА_1 , були знищені у зв`язку із закінченням строків зберігання.

Так, відповідно до Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 470/7 від 05.07.99, Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 та в подальшому Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017, строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить 3 (три) роки, після закінчення якого виконавчі провадження підлягають знищенню.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд звертає увагу на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначає, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно він не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відмінну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зміст цієї статті свідчить, що нею на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були. У рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи є вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

За відсутності у Відділі ДВС будь-яких матеріалів виконавчого провадження, у суду відсутня можливість достеменно встановити чи було державним виконавцем при закінченні виконавчого провадження знято арешт з майна ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належить права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Не зняття державним виконавцем арешту з належного відповідачу майна стало наслідком обмеження розпоряджатись відповідачем власним майном, що є недопустимим.

Відділ ДВС жодних належних та допустимих доказів того, що державним виконавцем вчинено дії щодо зняття арешту з майна боржника після закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказів Господарського суду Житомирської області, як це визначено Законом України "Про виконавче провадження", не подав.

В постанові від 14.08.2023 у справі № 927/322/14 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду суд зазначив, що наявність протягом тривалого часу (майже 10 років) не скасованого арешту на майно боржника за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що при відсутності будь-якої інформації стосовно відкритих виконавчих проваджень щодо боржниці та наявність протягом тривалого часу арешту на належне ОСОБА_1 на праві власності майно, порушує її законні права та інтереси як власника належного їй нерухомого майна в частині вільного володіння, користування і розпорядження своєю власністю, що є неприпустимим.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З урахуванням вищезазначеного, скарга ОСОБА_1 на бездіяльність Відділу ДВС підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 341, 234, 235, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність відділу ДВС у м. Житомирі у справі №8/643 задовольнити.

2.Визнати неправомірною бездіяльність Корольовського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ), яка полягає у незнятті арешту, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Корольовського відділу державної виконавчої служби серії АА №506228 від 15.10.2004;

3. Зобов`язати Корольовський відділ державної виконавчої служби у Житомирському районі Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) зняти арешт з нерухомого майна, належного ОСОБА_1 (реєстраційний номер обтяження: №1444150 від 05.11.2004), накладений постановою державного виконавця Відділу ДВС Корольовського РУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АА №506228 від 15.10.2004.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена.

Дата підписання: 08.09.2025.

Суддя Давидюк В.К.