РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2025Справа № 910/3347/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітера"

до Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним та скасування рішення

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Шевчук М.Д.

Представники учасників справи:

від позивача: Омельченко Д.В.

від відповідача: Чернюшок М.І.

В судовому засіданні 14.08.2025 року, відповідно до положень ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітера" (далі - ТОВ "Вітера", позивач) надійшла позовна заява до Антимонопольного комітету України (далі - АМКУ, відповідач) про визнання недійсним та скасування рішення Антимонопольного комітету України від 26.12.2024 № 541-р у справі № 127-26.4/202-4 "Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, у зв`язку із відсутністю ознак вчинення ТОВ "Вітера" порушення визначеного ст. 15-1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", у вигляді поширення інформації, що вводить в оману.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2025 вказаний позов був прийнятий до розгляду, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

14.04.2025 від відповідача надійшов відзив на позов, у якому останній проти позову заперечив, зазначив, що спірне рішення від 26.12.2024 № 541-р було прийняте відповідно до норм закону, а АМКУ у межах розгляду справи у справі № 127-26.4/202-4 було повно та всебічно досліджено усі обставини, у зв`язку з чим АМКУ був зроблений висновок, що дії ТОВ «Вітера» визнані порушенням законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, передбаченим статтею 15-1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», у вигляді поширення інформації, що вводить в оману, шляхом повідомлення невизначеному колу споживачів на упаковці дієтичної добавки під позначенням «Діабетекс баланс» неправдивих відомостей: «Запобігає метаболічним порушенням». «Сприяє нормалізації рівня цукру в крові та обміну речовин». «Контролює апетит та сприяє зниженню ваги». «Сприяє загальному зміцненню організму, нормалізації вуглеводного та ліпідного обміну, рівня цукру в крови; знижує апетит: запобігає виникненню метаболічних порушень та пов`язаних з цим відхилень від фізіологічних норм в організмі людини», що може вплинути на наміри споживачів придбати цю дієтичну добавку. Також вказав, що відповідність зовнішнього оформлення дієтичної добавки законодавству у сфері контролю якості, як зазначає позивач, не означає відсутність порушення Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції». Крім того, за результатами опитування було встановлено, що інформація про властивості дієтичної добавки може сприйматись споживачами як така, що вказує на властивості, які притаманні саме лікарському засобу.

21.04.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач проти доводів, викладених у відзиві відповідача заперечив, вважав їх безпідставними.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2025, занесеною до протоколу судового засідання, підготовче провадження у справі було закрите, розгляд справи призначено по суті.

У судовому засіданні під час розгляду справи по суті 14.08.2025 представник позивача свої вимоги підтримав та обґрунтував, просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві та інших заявах по суті справи, просив відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Антимонопольний комітет України, розглянувши матеріали справи № 127-26.4/202-4 про порушення ТОВ "Вітера" законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, передбачене ст. 15-1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" (далі - Закон), та подання з попередніми висновками Управління розслідувань недобросовісної конкуренції від 13.12.2024 № 127-26.4/202-24/493-спр/кі, прийняв рішення від 26.12.2024 № 541-р (далі - рішення № 541-р), яким:

- визнано, що ТОВ "Вітера" вчинило порушення, передбачене статтею 151 Закону Україн «Про захист від недобросовісної конкуренції», у вигляді поширення інформації, що вводить оману, шляхом повідомлення невизначеному колу споживачів на упаковці дієтичної добавки під позначенням «Діабетекс баланс» неправдивих відомостей: «Запобігає метаболічним: порушенням», «Сприяє нормалізації рівня цукру в крові та обміну речовин», «Контролює апетит та сприяє зниженню ваги», «Сприяє загальному зміцненню організму, нормалізації вуглеводного та ліпідного обміну, рівня цукру в крови; знижує апетит; запобігає виникненні метаболічних порушень та пов`язаних з цим відхилень від фізіологічних норм в організмі людини», що може вплинути на наміри споживачів придбати цю дієтичну добавку;

- за вказане порушення накладено на ТОВ "Вітера" штраф в розмірі 350 000,00 грн;

- зобов`язано ТОВ "Вітера" припинити поширення на упаковці дієтичної добавки під позначенням «Діабетекс баланс» неправдивих відомостей: «Запобігає метаболічним: порушенням», «Сприяє нормалізації рівня цукру в крові та обміну речовин», «Контролює апетит та сприяє зниженню ваги», «Сприяє загальному зміцненню організму, нормалізації вуглеводного та ліпідного обміну, рівня цукру в крови; знижує апетит; запобігає виникненні метаболічних порушень та пов`язаних з цим відхилень від фізіологічних норм в організмі людини»;

- ТОВ "Вітера" повідомити АМКУ про виконання зобов`язання, викладеного у п. 3 резолютивної частини цього рішення, протягом 5 днів із дня його виконання.

Звертаючись з даним позовом, позивач вказує, що рішення є незаконним, в оскаржуваному рішенні необ`єктивно досліджені матеріали справи, а тому вказане рішення Антимонопольного комітету України від 26.12.2024 № 541-р у справі № 127-26.4/202-4 "Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу" має бути визнане недійсним та скасоване у судовому порядку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про захист економічної конкуренції" законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, законів України "Про Антимонопольний комітет України"; Про захист від недобросовісної конкуренції", інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. При цьому, особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.

Приписами ст. 4 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, в тому числі, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом тощо.

Поряд із тим, відповідно до ст. 5 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції"; Про захист від недобросовісної конкуренції", Про державну допомогу суб`єктам господарювання", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" діяльність щодо виявлення, запобігання та припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, проводиться Антимонопольним комітетом України, його органами та посадовими особами з додержанням процесуальних засад, визначених законодавчими актами України про захист економічної конкуренції.

За приписами ст. 40 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особи, які беруть участь у справі, мають право надавати докази, подавати клопотання, усні й письмові пояснення (заперечення), пропозиції щодо питань, які виносяться на експертизу.

Згідно зі статтею 41 Закону України "Про захист економічної конкуренції" доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість, встановити наявність або відсутність порушення. Ці дані встановлюються такими засобами: пояснення сторін і третіх осіб, поясненнями службових осіб та громадян, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів.

Статтею 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що за результатом розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають відповідне рішення.

Також відповідно до пункту 4 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 № 5, у рішенні наводяться мотиви рішення, зазначаються встановлені органом Комітету обставини справи з посиланням на відповідні докази, а також положення законодавства, якими орган Комітету керувався, приймаючи рішення.

З огляду на викладене, органи Комітету приймають рішення у справі про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції на підставі чинного законодавства, за результатом дослідження обставин та оцінки доказів, що мають значення для справи.

Статтею 30 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" визначено, що Органи Антимонопольного комітету України у справах про недобросовісну конкуренцію приймають обов`язкові для виконання рішення про: - визнання факту недобросовісної конкуренції; - припинення недобросовісної конкуренції; - офіційне спростування за рахунок порушника поширених ним неправдивих, неточних або неповних відомостей; - накладання штрафів; - закриття провадження у справі.

Поряд із тим, суд приймає до уваги приписи ч. 1 ст. 1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", яка визначає, що недобросовісною конкуренцією є будь-які дії у конкуренції, що суперечать торговим та іншим чесним звичаям у господарській діяльності. Недобросовісною конкуренцією, зокрема, є такі дії у конкуренції, як поширення інформації, що вводить в оману.

Відносини, пов`язані захистом від недобросовісної конкуренції, регулюються цим Законом, Законом України "Про захист економічної конкуренції", Законом України "Про Антимонопольний комітет України", Паризькою конвенцією про охорону промислової власності від 20 березня 1883 року, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, іншими актами законодавства, виданими на підставі законів чи постанов Верховної Ради України (стаття 3).

Відповідно до приписів ст. 15-1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" поширенням інформації, що вводить в оману, є повідомлення суб`єктом господарювання, безпосередньо або через іншу особу, одній, кільком особам або невизначеному колу осіб, у тому числі в рекламі, неповних, неточних, неправдивих відомостей, зокрема внаслідок обраного способу їх викладення, замовчування окремих фактів чи нечіткості формулювань, що вплинули або можуть вплинути на наміри цих осіб щодо придбання (замовлення) чи реалізації (продажу, поставки, виконання, надання) товарів, робіт, послуг цього суб`єкта господарювання.

Інформацією, що вводить в оману, є, зокрема, відомості, які:

- містять неповні, неточні або неправдиві дані про походження товару, виробника, продавця, спосіб виготовлення, джерела та спосіб придбання, реалізації, кількість, споживчі властивості, якість, комплектність, придатність до застосування, характеристики, особливості реалізації товарів, робіт, послуг, ціну і знижки на них, а також про істотні умови договору;

- містять неповні, неточні або неправдиві дані про фінансовий стан чи господарську діяльність суб`єкта господарювання;

- приписують повноваження та права, яких не мають, або відносини, в яких не перебувають;

- містять посилання на обсяги виробництва, придбання, продажу чи поставки товарів, виконання робіт, надання послуг, яких фактично не було на день поширення інформації.

Вчинення суб`єктами господарювання дій, визначених цим Законом як недобросовісна конкуренція, тягне за собою накладення штрафу у розмірі до п`яти відсотків доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) суб`єкта господарювання за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Якщо доходу (виручки) немає або відповідач на вимогу органів Антимонопольного комітету України, голови його територіального відділення не надав відомостей про розмір доходу (виручки), штраф, передбачений частиною першою цієї статті, накладається у розмірі до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Накладення штрафу здійснюється відповідно до частин третьої - сьомої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Суми стягнутих штрафів та пені за прострочення їх сплати зараховуються до державного бюджету (стаття 21).

Так, у позові позивач вказує, що дієтичну добавку під позначенням «Діабетекс баланс» прирівняно до харчового продукту, а не до лікарських засобів, а тому контроль якості, випуск, оформлення упаковок, реалізація кінцевому споживачу, регулюється законодавством у сфері контролю якості харчових продуктів, а опитування, проведене відповідачем під час розгляду справи № 127-26.4/202-4, не є достовірним.

Правовий зміст приписів частин третьої та п`ятої статті 13 ЦК України, статті 10bis Паризької конвенції, частини першої статті 1 та статті 15-1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" визначають, що чесним звичаям у господарській діяльності суперечать та, відповідно, можуть бути визнані актом недобросовісної конкуренції будь-які дії, здатні ввести в оману споживачів певного товару.

Поширення неправдивих відомостей суб`єктом господарювання, що вводить в оману невизначене коло осіб, зокрема, внаслідок обраного способу їх викладення щодо назви продукту, його споживчих властивостей та стандарту, якому відповідає продукт, може вплинути на наміри цих осіб щодо придбання (замовлення) товару цього суб`єкта господарювання. Такі дії тягнуть за собою відповідальність, передбачену Законом України "Про захист від недобросовісної конкуренції".

Суд зазначає, що саме на органи АМК України покладено контроль за здійсненням суб`єктами господарювання в конкурентному середовищі впливу на вибір споживача щодо придбання товарів (послуг) у суб`єкта господарювання, який поширює інформацію у неправомірний спосіб.

Як було роз`яснено Верховним Судом у постанові від 27.01.2022 у справі № 910/20506/20 поширення інформації, що вводить в оману, з огляду на положення частини другої статті 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції", має оцінюватися в контексті "дій у конкуренції".

Для кваліфікації дій суб`єкта господарювання за ознаками порушення, передбаченого статтею 15-1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" органу Комітету необхідно встановити не лише факт поширення інформації, що вводить в оману, а й вчинення відповідних дій саме в конкурентних відносинах. Зокрема, необхідно встановити і довести обставини, пов`язані з наданням аналогічних послуг іншими суб`єктами господарювання; існуванням економічної конкуренції між ними і суб`єктом господарювання; досягнення суб`єктом господарювання у такій конкуренції (за її наявності) неправомірних переваг і за наявності таких переваг зазначити, у чому конкретно вони полягали чи могли полягати.

Таким чином, під час розгляду справ про порушення статті 15-1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" органи Комітету досліджують питання вчинення суб`єктом господарювання дій, визначених законом як недобросовісна конкуренція, а не дотримання виробником вимог законодавства щодо порядку розміщення інформації на етикетках та контретикетках відповідного товару.

При цьому, як було вказано Верховним Судом у постанові від 16.08.2022 у справі № 910/2682/21 доведенню органом Комітету в розгляді справи, що поширення інформації, яка вводить в оману, у розумінні статті 15-1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", має здійснюватись щодо продукції саме суб`єкта господарювання, стосовно якого й прийнято рішення.

Так, ТОВ «Вітера» замовлення виробництва дієтичної добавки під позначенням «Діабетекс баланс» здійснює у ТОВ «Актілайф Нутрішн», офіційним дистриб`ютором якої є ТОВ «ЮК Дистрибьюшн».

Дієтична добавка має такий склад: джимнема сильвестра екстракт - 200 mg (мг), кульбаби кореню екстракт - 50 mg (мг), L-цистеїн - 50 mg (мг), L-гліцин - 50 mg (мг), магній (магнію цитрат) - 100 mg (мг), цинк (цинку оксид) - 7 mg (мг), вітамін Е (D- альфа токоферол) - 10 mg (мг), вітамін РР (нікотинова кислота) - 7 mg (мг), вітамін В6 (піридоксину гідрохлорид) - 1 mg (мг), вітамін В2 (рибофлавін) - 2 mg (мг), вітамін В9 (фолієва кислота) - 50 мкг, вітамін В7 (біотин) - 50 мкг, хром (хрому піколінат) - 30 мкг, селен (селену хелат) - 25 мкг, вітамін 03-10 мкг, аскорбат кальцію, оксис кремнію.

Упаковка добавки містить наступну інформацію про властивості добавки: «Запобігає метаболічним порушенням» (далі - властивість 1); «Сприяє нормалізації рівня цукру в крові та обміну речовин» (далі - властивість 2); «Контролює апетит та сприяє зниженню ваги» (далі - властивість 3); «Сприяє загальному зміцненню організму, нормалізації вуглеводного та ліпідного обміну, рівня цукру в крови; знижує апетит; запобігає виникненню метаболічних порушень та пов`язаних з цим відхилень від фізіологічних норм в організмі людини» (далі - властивість 4).

Також на упаковці (баночці) дієтичної добавки вказується, що це: «комплекс натуральних рослинних екстрактів Е118А Франція, вітамінів, амінокислот та мінералів».

Разом з тим, як вбачається зі змісту спірного рішення, на запит АМКУ Держпродспоживслужбою було повідомлено, що відповідно до відомостей з переліку висновків державної санітарно-епідеміологічної експертизи, які видала Держпродспоживслужба, висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи щодо вказаної дієтичної добавки відсутні. Виробництво та введення в обіг дієтичних добавок має відповідати вимогам наказу МОЗ від 19.12.2013 № 1114 «Про затвердження Гігієнічних вимог до дієтичних добавок» (далі - Гігієнічні вимоги до дієтичних добавок).

Так, згідно з пунктом 3.3 розділу III Гігієнічних вимог до дієтичних добавок етикетування й реклама дієтичних добавок не повинні містити вислови щодо можливої лікувальної дії, втамування болю; листи подяки, визнання, поради, якщо вони пов`язані з лікуванням чи полегшенням умов перебігу захворювань, а також посилання на таку інформацію.

Крім того, як було повідомлено АМКУ МОЗ, такі терміни як «фармакологічна дія», «імунологічна дія», «метаболічна дія» притаманні лікарським засобам, а не харчовим продуктам.

Проте, у Державному реєстрі лікарських засобів України Дієтична добавка «Діабетекс баланс" у якості лікарського засобу не зареєстрована.

Також, як вбачається зі змісту спірного рішення, з метою з`ясування сприйняття споживачами інформації щодо Властивостей 1-4, а також впливу та/або можливості впливу такої інформації на наміри споживача щодо придбання Дієтичної добавки, на підставі відповідного доручення Відділеннями АМКУ було проведене опитування споживачів.

За результатами проведеного опитування, АМКУ було встановлено, що інформацію про Властивості 1-4 Дієтичної добавки споживачі можуть сприймати як таку, що вказує на властивості, що притаманні саме лікарському засобу, та що зазначена інформація може вплинути на наміри споживачів стосовно придбання Дієтичної добавки, про що АМКУ вказував у спірному рішенні.

Також слід зазначити, що відповідно до частини четвертої статті 4 Закону України «Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів» інформація про харчові продукти не повинна приписуватись будь-яким харчовим продуктам, крім природних мінеральних вод та харчових продуктів для спеціальних медичних цілей, властивостей, що сприяють запобіганню чи лікуванню захворювань, або посилатися на такі властивості.

Наказом МОЗ від 15.05.2020 № 1145, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 04.08.2020 за № 745/35028, затверджено Вимоги до тверджень про поживну цінність харчових продуктів та тверджень про користь для здоров`я харчових продуктів (далі - Вимоги до тверджень), які містять, зокрема, вимоги до тверджень про зниження ризику захворювань.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Вимог до тверджень забороняється використовувати твердження про користь для здоров`я, які не містяться в додатку 2 або додатку 3 до цих вимог.

Так, відповідно до додатка 2 до Вимог до тверджень тексти тверджень містять такі словосполучення: «сприяє зниженню», «сприяє зменшенню», «сприяє підтриманню», «сприяють збільшенню», «сприяють підтриманню нормального рівня», «сприяє нормальному метаболізму» тощо.

Тобто, використання аналогічних за змістом словосполучень, що вказують на сприяння поліпшенню, підтриманню чи нормалізацію функцій організму, фактично є твердженнями про користь для здоров`я.

Проте, твердження: «Запобігає метаболічним порушенням», «Сприяє нормалізації рівня цукру в крові та обміну речовин», «Контролює апетит та сприяє зниженню ваги», «Сприяє загальному зміцненню організму, нормалізації вуглеводного та ліпідного обміну, рівня цукру в крови; знижує апетит; запобігає виникненню метаболічних порушень та пов`язаних з цим відхилень від фізіологічних норм в організмі людини», які розміщено на упаковці Дієтичної добавки, не є твердженнями про користь для здоров`я харчових продуктів, оскільки, зазначені твердження не містяться в додатку 2 або додатку 3 до Вимог до тверджень.

У той час, як відповідальність за поширення відомостей щодо Дієтичної добавки на її упаковці несе позивач.

Також пунктом 7 розділу II Вимог до тверджень передбачено, що оператор ринку, що використовує твердження про поживну цінність або твердження про користь для здоров`я, повинен мати докази відповідності харчового продукту умовам використання такого твердження для цього продукту, що зазначені в додатках 1, 2 або 3 до Вимог до тверджень. Такими доказами можуть бути результати лабораторних досліджень (випробувань), проведених в акредитованих лабораторіях, розрахунок кількості вмісту інгредієнтів/окремих речовин в харчовому продукті, призначеному для кінцевого споживача, відповідно до кількості інгредієнтів, що використовувалися при його виробництві.

Проте, позивачем відповідних доказів надано не було.

Отже, позивачем не надано належних доказів на підтвердження наявності у Дієтичній добавці «Діабетекс баланс» властивостей 1-4, а тому інформація, що вказана добавка, «Запобігає метаболічним порушенням», «Сприяє нормалізації рівня цукру в крові та обміну речовин», «Контролює апетит та сприяє зниженню ваги», «Сприяє загальному зміцненню організму, нормалізації вуглеводного та ліпідного обміну, рівня цукру в крови; знижує апетит; запобігає виникненню метаболічних порушень та пов`язаних з цим відхилень від фізіологічних норм в організмі людини», є неправдивою.

Суд вважає, що поширюючи неправдиву інформацію про властивості 1-4 Дієтичної добавки, позивач фактично може посилити своє конкурентне становище та отримати перед суб`єктами господарювання, які виготовляють та/або реалізовують лікарські засоби, неправомірні переваги в конкуренції не завдяки власним досягненням, а завдяки поширенню неправдивих відомостей про властивості Дієтичної добавки.

Згідно зі ст. 73, 74, 76 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи, а вірогідні докази - це ті, які на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Указані норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Отже, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що АМКУ за результатами розгляду справи № 127.26-4/202-24 правомірно був зроблений висновок про наявність порушення позивачем статті 15-1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" шляхом поширення інформації, що вводить в оману, а саме повідомлення невизначеному колу споживачів на упаковці Дієтичної добавки неправдивих відомостей: «Запобігає метаболічним порушенням», «Сприяє нормалізації рівня цукру в крові та обміну речовин», «Контролює апетит та сприяє зниженню ваги», «Сприяє загальному зміцненню організму, нормалізації вуглеводного та ліпідного обміну, рівня цукру в крови; знижує апетит; запобігає виникненню метаболічних порушень та пов`язаних з цим відхилень від фізіологічних норм в організмі людини», що може вплинути на наміри споживачів придбати цю дієтичну добавку.

Щодо розміру штрафу, накладеного на ТОВ "Вітера", то суд зазначає наступне.

Так, відповідно до статті 20 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» вчинення дій, визначених цим Законом як недобросовісна конкуренція, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Законом.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» органи Комітету у справах про недобросовісну конкуренцію приймають обов`язкові для виконання рішення, зокрема, про визнання факту недобросовісної конкуренції, припинення недобросовісної конкуренції, накладання штрафів.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» вчинення суб`єктами господарювання дій, визначених цим Законом як недобросовісна конкуренція, тягне за собою накладення штрафу у розмірі до п`яти відсотків доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) суб`єкта господарювання за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Розрахунок розміру штрафу здійснюється відповідно до Порядку визначення розміру штрафу, що накладається за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затвердженого розпорядженням АМКУ № 22-рп від 14.12.2023.

Згідно з пунктом 11 розділу IV Порядку визначення розміру штрафу за вчинення порушення, передбаченого статтями 1, 4-19 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», у разі якщо можливо встановити розмір доходу (виручки), пов`язаного з порушенням, базовий розмір штрафу визначається в розмірі до 15 відсотків від розміру такого доходу (виручки) залежно від ступеня негативного впливу на конкуренцію, що встановлюється в кожному конкретному випадку вчинення порушення з урахуванням обставин справи та положень пункту 2 цього розділу.

Відповідно до наданої позивачем інформації щодо обсягів реалізації Дієтичної добавки в оформленні упаковки з інформацією про властивості 1-4, у період з 07.06.2017 по 26.11.2024 ТОВ «Вітера» реалізувало Дієтичну добавку на загальну суму 1 700 931 грн.

Згідно з пунктом 1 розділу V Порядку визначення розміру штрафу у разі наявності обставин, що беруться до уваги під час визначення розміру штрафу, базовий розмір штрафу збільшується або зменшується з урахуванням цих обставин.

Під час визначення розміру штрафу АМКУ було враховано, що порушення статті 15-1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» охоплювало більше ніж два регіони України, та станом на 26.11.2024 ТОВ «Вітера» продовжує реалізацію Дієтичної добавки із зазначеними на її упаковці властивостями 1-4.

Згідно з пунктом 1 розділу VI Порядку визначення розміру штрафу розмір доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, у якому накладається штраф, відповідно до якого визначається граничний розмір штрафу, встановлюється: на підставі документально підтверджених відомостей, наданих відповідачем; на підставі відомостей, визначених формою № 2 «Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід)», наведеною в додатку 1 до Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73.

Відповідно до Звіту про фінансові результати за 2023 рік (код рядка 2000) ТОВ «Вітера», наданого ДПС листом від 28.10.2024 № 13555/5/99-00-04-03-01-05, чистий дохід ТОВ «Вітера» від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2023 рік становить 7 229 500,00 грн.

Отже, розмір накладеного на ТОВ «Вітера» штрафу не перевищує п`яти відсотків доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, тому накладена на позивача сума штрафу є обгрунтованою.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Комітету є, зокрема:

- неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи;

- недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими;

- невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи;

- порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Проте, позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність визначених частиною першою статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підстав для визнання недійсним та скасування рішення № 541-р від 26.12.2024, а також порушення або неправильне застосування АМКУ норм матеріального чи процесуального права.

Доводи позивача про неповноту дослідження обставин справи АМКУ, мають надто загальний характер, який свідчить про незгоду позивача із висновками відповідача, а не про відсутність належного мотивування рішення № 541-р як такого.

Водночас, зміст рішення № 541-р та матеріали справи підтверджують, що АМКУ надало вичерпне обґрунтування своєї позиції та повно і об`єктивно з`ясувало обставини справи, з урахуванням доказів зібраних під час дослідження справи та/чи поданих сторонами.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Отже, з огляду на наведені вище обставини суд дійшов висновку, що під час розгляду справи № 127-26.4/202-24 АМКУ повно та всебічно досліджено всі обставини, що мають значення для справи, що вказує на відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки оскаржуване рішення № 541-р від 26.12.2024 прийняте відповідно до вимог Закону України "Про захист економічної конкуренції", Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а тому відсутні підстави для визнання його недійсним та скасування.

Таким чином, у позові ТОВ "Вітера" суд відмовляє у повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору, а також витрати на правничу допомогу, викладені позивачем у заяві, доданій до відповіді на відзив, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28.08.2025 року.

Суддя О.В. Котков