УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Київ

08.09.2025Справа № 910/10579/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Український енергетичний інжиніринг» (02094, м. Київ, вул. Магнітогорська, буд. 1 е) до Медичного реабілітаційного центру Міністерства внутрішніх справ України «Хутір Вільний» (03026, м. Київ, Дніпровське шосе, буд. 3) про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Український енергетичний інжиніринг» (далі позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Медичного реабілітаційного центру Міністерства внутрішніх справ України «Хутір Вільний» (далі відповідач) про стягнення коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за договором №28 про постачання теплової енергії від 07.02.2022, не у повному обсязі розрахувався за поставлену електричну енергію, у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення основний борг у розмірі 1097275,65 грн, 3% річних у розмірі 98935,18 грн та інфляційні втрати у розмірі 399392,83 грн.

Дослідивши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Український енергетичний інжиніринг», суд дійшов висновку, що вона підлягає поверненню на підставі статті 174 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 58 ГПК України).

Згідно частини 4 статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

За умовами пункту 2 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правничої допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правничої допомоги, зокрема представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Таким чином, судові органи чітко відокремлені від інших органів державної влади.

Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №9901/847/18.

Згідно з підпунктом 12.4 пункту 12 Положення про ордер надання правничої допомоги (нова редакція), затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 року № 41, ордер має містити назву органу, у якому надається правнича допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога».

Судом встановлено, що у долученому до позову ордері на надання правничої (правової) допомоги, серії СВ №1040819 від 05.08.2025, в графі назва органу, в якому надається правова допомога, зазначено: «всіх підприємствах, установах, організаціях, незалежно від форм власності».

Враховуючи наведені вище норми Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Положення про ордер надання правничої допомоги (нова редакція), затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 року № 41, положення ордеру на надання правової допомоги, яким передбачено можливість її надання «всіх підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності», не можуть тлумачитися як такі, що поширюється на органи судової влади, у тому числі суди.

Органи судової влади не є підприємствами, установами чи організаціями у розумінні чинного законодавства, а мають особливий статус, визначений Конституцією України та законами України.

Відповідно, наведене формулювання ордера не є достатньою правовою підставою для здійснення представництва або реалізації процесуальних прав у суді.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Оскільки адвокат Шевченко К.Ю. не надала належного ордера на підтвердження своїх повноважень як представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Український енергетичний інжиніринг», а саме: всупереч вимогам законодавства до суду подала ордер, у якому не зазначено конкретної назви органу (суду), в якому надається правова допомога, у суду відсутні підстави стверджувати, що адвокатом належним чином підтверджено право представляти інтереси позивача у Господарському суді міста Києва.

За таких обставин, вказана позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Суд вважає за доцільне наголосити, що звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №9901/847/18).

За змістом ч. 6 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

При цьому, суд звертає увагу заявника на те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Український енергетичний інжиніринг» позовну заяву та додані до неї документи.

2. Ухвала набирає законної сили 08.09.2025 та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

СуддяТ.В. Васильченко