ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року м.Черкаси Справа № 925/679/25

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання А.М.Буднік, у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Барош", м.Черкаси, вул.Луценка,7, оф.3

до фізичної особи-підприємця Тихенка Анатолія Івановича, АДРЕСА_1

про стягнення 524744,09 грн заборгованості за договором поставки,

без участі повноважних представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Барош" звернулось в Господарський суд Черкаської області із позовом до фізичної особи-підприємця Тихенка Анатолія Івановича з вимогами про стягнення 524744,09 грн заборгованості за договором поставки від 14.04.2025, зокрема: 411480,00 грн основного боргу, 16639,57 грн 36% річних, 14328,52 грн пені, 82296,00 грн штрафу, та відшкодування судових витрат.

Ухвалами суду: від 16.06.2025 відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судове засідання 15.07.2025; від 15.07.2025 проведення судового засідання відкладено на 01.09.2025.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення засідання.

Так, відповідно до Господарського процесуального кодексу України:

ч.5 ст.6. Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів);

ч.6 ст.6. Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку;

абз.1 ч.7 ст.6. Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно з відповідями, сформованими засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" за запитами судді Скиби Г.М.:

від 16.06.2025 №11952428 (а.с.21) фізична особа-підприємець Тихенко Анатолій Іванович (РНОКПП НОМЕР_1 ) не має зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд";

від 16.06.2025 №1481312 (а.с.22) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо фізичної особи-підприємця Тихенка Анатолія Івановича, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , наявна наступна інформація: актуальний стан на фактичну дату та час формування зареєстровано; місцезнаходження АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.5 ч.4 ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про фізичну особу-підприємця: місцезнаходження (адреса місця проживання, за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою-підприємцем). Відповідно до ст.27 Господарського процесуального кодексу України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ухвали суду від 16.06.2025 та від 15.07.2025, направлені фізичній особі-підприємцю Тихенку Анатолію Івановичу (відповідач) за адресою його реєстрації як фізичної особи-підприємця, зареєстрованою у встановленому законом порядку (зокрема, вказана адреса міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а.с.22) згідно з рекомендованими повідомленнями за штриховим кодовим ідентифікатором №668 та №948 вручені останньому 21.06.2025 та 19.07.2025 (відповідно).

Відповідно до ч.4 ст.122 Господарського процесуального кодексу України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Оголошення про виклик відповідача у судове засідання розміщені на офіційному вебсайті судової влади України 18.06.2025 (а.с.25) та 15.07.2025 (а.с.35).

Отже, відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак участі повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про причини його неявки до суду не повідомив.

До дня судового засідання від позивача надійшла заява від 28.08.2025 (вх.сдуу №12532/25 від 28.08.2025) про розгляд справи без участі його представника із зазначенням про підтримання позовних вимог у повному обсязі.

Участь представників сторін у засіданні визнавалась обов`язковою.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі учасників справи, які не з`явились.

З огляду на неявку учасників справи у судове засідання, судом відповідно до ст.233, 240 Господарського процесуального кодексу України підписано та приєднано до справи вступну та резолютивну частини судового рішення без його проголошення.

Судом установлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини.

14.04.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Барош" (постачальник) та фізичною особою-підприємцем Тихенком Анатолієм Івановичем (покупець) укладено договір поставки №90/25 (далі договір, а.с.12), за умовами якого: постачальник зобов`язується передати виробничо-технічного призначення (надалі товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар в кількості та за ціною (вартістю), що наводяться в специфікаціях до цього договору, які підписуються та скріплюються печаткою сторін та є невід`ємною частиною цього договору (п.1.1); за цим договором постачається виключно оригінальна продукція, виробництва відповідних компаній світу, асортимент, кількість, ціна якої визначається специфікаціями та/або накладними, що є невід`ємною частиною цього договору (п.2.1); ціна продукції, що поставляється за цим договором, вказується у специфікаціях в національній валюті та визначається, в залежності від виду товару (засоби захисту рослин (ЗЗР), насіння, міндобрива та мікродобрива). Для товару (ЗЗР, насіння та мікродобрив) сторони встановлюють його вартість у гривнях, а також визначають їх еквівалент у доларах США або євро (п.2.2); загальна сума договору визначається сукупністю специфікацій та/або накладних, що зазначені в п.2.1 та які є невід`ємною частиною цього договору. У випадку розбіжностей даних у специфікаціях щодо кількості і ціни товару в порівнянні з даними у відповідній видатковій накладній перевагу має видаткова накладна. Видаткова накладна є невід`ємною частиною договору та підписується з боку покупця особою. уповноваженою довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей (товару) (п.2.3); порядок розрахунків за поставлений товар визначається в специфікаціях до даного договору (п.3.1); товар, що був переданий покупцю в межах цього договору тільки згідно накладних (без укладення інших письмових угод додатків), має бути ним оплачений не пізніше 10 днів з моменту його отримання за відповідною накладною (п.3.4); покупець при перерахуванні коштів за товар в платіжному документі (в графі "Призначення платежу") повинен зазначити згідно якого договору та якої специфікації перераховано даний платіж. В разі незазначення цих даних, постачальник має право на свій розсуд віднести отримані суми за продукцію, в тому числі, за ту, що поставлена в минулі періоди. Оплата товару вважається здійсненою в момент зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника (п.3.5); покупець заявляє та запевняє, що розуміє суть та бере на себе ризик, тобто імовірність додаткових фінансових витрат внаслідок зміни курсу валюти відповідно до пункту 3.2 договору (п.3.8); трок поставки товару визначається у відповідних специфікаціях до цього договору (п.4.1); поставка продукції здійснюється на умовах визначених у специфікаціях до цього договору (п.6.1); перехід права власності здійснюється в момент передачі товару з одночасним прийманням по кількості та якості. Приймання товару по кількості та якості проводиться покупцем в момент його отримання від постачальника. Покупець зобов`язаний перевірити кількість товару, його вагу, комплектність, цілісність тари, пломб на ній (при їх наявності), а також відсутність ознак пошкодження або псування товару і у випадку їх виявлення негайно, до закінчення приймання, письмово про це заявити постачальнику. При відсутності такої заяви товар вважається прийнятим покупцем по кількості та якості (п.6.2); за порушення умов даного договору винна сторона відшкодовує причинені цим збитки порядку, передбаченому чинним законодавством та з урахуванням даного договору (п.7.1); крім відповідальності, встановленої п.7.1 даного договору покупець за несвоєчасну оплату продукції сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожен день прострочення; /.../ (п.7.1.1); в разі невиконання покупцем зобов`язань щодо оплати отриманого товару та невиконання зобов`язань, передбачених розділом 3 цього договору покупець відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь постачальник крім суми заборгованості тридцять шість відсотків річних, якщо інший розмір відсотків не встановлено відповідною специфікацією до договору. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати (п.7.7); в разі прострочення покупцем конкретного платежу, визначеного окремим додатком більше ніж на 10 днів, покупець сплачує додатково штраф у розмірі 20% від суми несвоєчасно сплаченого товару (п.7.8); сторони домовились про те, що стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів) за даним договором відповідно до п.6 ст.232 Господарського кодексу України, не обмежуються строком нарахування та припиняється в день виконання стороною зобов`язання, а строк позовної даності щодо стягнення штрафних санкцій, відповідно до ст.259 Цивільного кодексу України, продовжується до 3 (трьох) років (п.7.9); у разі неможливості вирішення спорів шляхом переговорів, вони вирішуються господарським судом відповідно до чинного законодавства України (п.8.1); спори (рекламації) щодо якості та кількості товару підлягають обов`язковому досудовому врегулюванню шляхом направлення відповідних претензій. Претензії щодо кількості, яку неможливо було перевірити під части прийняття товару, повинні бути пред`явлені до його повного або часткового використання за призначенням, але не пізніше 2 (двох) календарних днів з моменту отримання товару (п.8.2); договір набуває чинності з дня його підписання представниками обох сторін і діє до повних розрахунків (п.11.2); з моменту укладення цього договору всі попередні домовленості (зокрема протоколи намірів, листи, телеграми, факси тощо) втрачають юридичну силу. Будь-які зміни або доповнення до договору дійсні лише у випадку, якщо вони викладені у письмовій формі та підписані повноважними представниками обох сторін (п.11.4).

14.04.2025 між сторонами укладено специфікацію №1 до договору (а.с.14), в якій сторонами обумовлено, що поставці підлягають товари: Квантум Діафан АСТion 8-24-0 в кількості 3750,00 кг, вартістю 42,92 грн без ПДВ, на суму 160,950,00 грн без ПДВ; Єврокуб в кількості 3,000 шт., вартістю 3500,00 грн без ПДВ, на суму 10500,00 грн без ПДВ; Квантум Діафан АСТion 5-20-5 в кількості 3750,00 кг, вартістю 42,92 грн без ПДВ, на суму 160,950,00 грн без ПДВ; Єврокуб в кількості 3,000 шт., вартістю 3500,00 грн без ПДВ, на суму 10500,00 грн без ПДВ (п.1); загальна сума товару за специфікацією складає 411480,00 грн (еквівалент у доларах США 9927,14 USD); строк поставки до 19.04.2025 (п.2); оплата товару: покупець оплачує постачальнику 100% вартості товару, що складає 411480,00 грн (еквівалент у доларах США: 9927,14 USD) шляхом її перерахування на розрахунковий рахунок постачальника в строк до 30.04.2025 (п.3); оплата вартості товару здійснюється покупцем із врахуванням п.3.2 та п.3.4 договору (п.4); поставка (передача) товару здійснюється в строки, вказані в п.1 даної специфікації, відповідно до Правил ІСС з використанням термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі "ІНКОТЕРМС 2010" на умовах DAP (постачання в пункті призначення): Черкаська область, Черкаський район, с.Носачів (п.5); організація транспортування товару покладається на постачальника (п.7).

17.04.2025 постачальником на виконання умов договору та на підставі товарно-транспортної накладної від 17.04.2025 №Р417/3 на суму 411480,00 грн (а.с.16), здійснено поставку покупцю товару (Квантум Діафан АСТion 8-24-0 в кількості 3750,00 кг, вартістю 42,92 грн без ПДВ, на суму 160,950,00 грн без ПДВ; Єврокуб в кількості 6,000 шт., вартістю 3500,00 грн без ПДВ, на суму 25200,00 грн без ПДВ; Квантум Діафан АСТion 5-20-5 в кількості 3750,00 кг, вартістю 42,92 грн без ПДВ, на суму 160,950,00 грн без ПДВ). Факт передачі постачальником товару покупцю підтверджується видатковою накладною від 17.04.2025 №417/3 на суму 411480,00 грн (а.с.15).

Однак покупцем зобов`язання за договором щодо оплати поставленого товару у визначені договором та специфікацією до нього строки виконано не було.

Направлена постачальником на адресу покупця вимога від 04.06.2025 №49 про проведення розрахунку за отриманий відповідно до специфікації від 14.04.2025 №1 товар загальною вартістю 411480,00 грн згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за штриховим кодовим ідентифікатором №180 отримана останнім 11.06.2025, однак залишена без задоволення чи й належного реагування, як і лист від 09.05.2025 №41 (аналогічного змісту), направлений постачальником на електронну адресу покупця, зазначену ним у договорі у розділі "Реквізити сторін".

Вказані обставини стали підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Барош" в Господарський суд Черкаської області із позовом до фізичної особи-підприємця Тихенка Анатолія Івановича з вимогами про з вимогами про примусове стягнення заборгованості за договором поставки від 14.04.2025 №90/25 в сумі 411480,00 грн, а також нарахованих за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до п.7.1.1 та 7.8 договору штрафних санкцій: 14328,52 грн пені і 82296,00 грн штрафу, та п.7.7 договору 16639,57 грн 36% річних відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України.

Відповідачем доказів виконання у повному обсязі умов договору поставки від 14.04.2025 №90/25 до суду не надано; вимог позивача не спростовано та не заперечено. Відзив не подано.

Інших доказів та документів не подано.

Оцінюючи пояснення учасників та докази сторін у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до повного задоволення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Сторони за договором є суб`єктами господарювання на ринку товарного сільськогосподарського виробництва України, самостійними юридичними особами з присвоєнням ідентифікаційного коду, визначенням видів діяльності, що підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ положення ст.93 Цивільного кодексу України.

Позивач звернувся в Господарський суд Черкаської області із позовом про стягнення з відповідача 411480,00 грн основної заборгованості за поставлений відповідно до умов договору поставки від 14.04.2025 №90/25 товар (Квантум Діафан АСТion 8-24-0 в кількості 3750,00 кг, вартістю 42,92 грн без ПДВ, на суму 160,950,00 грн без ПДВ; Єврокуб в кількості 6,000 шт., вартістю 3500,00 грн без ПДВ, на суму 25200,00 грн без ПДВ; Квантум Діафан АСТion 5-20-5 в кількості 3750,00 кг, вартістю 42,92 грн без ПДВ, на суму 160950,00 грн без ПДВ). На суму заборгованості нараховані обтяження.

Відповідно до положень ст.ст.6, 11, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах письмового двостороннього строкового консенсуального оплатного договору поставки від 14.04.2025 №90/25; договір не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним, не розірваний сторонами та є дійсним на момент спірних правовідносин. Суд враховує презумпцію правомірності правочину (приписи ст.204 Цивільного кодексу України).

Договір відповідає положенням глави 54 Цивільного кодексу України поставка товару як різновид відносин "купівлі-продажу".

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до Цивільного кодексу України:

п.1 ч.2 ст.11. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини;

ч.1, 2 ст.509. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу;

ст.525. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом;

ст.526. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться;

ст.530. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства;

ст.599. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином;

ст.610. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання);

ст.611. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом;

ст.629. Договір є обов`язковим для виконання сторонами;

ч.1, 2 ст.712. За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін;

ч.1 ст.655. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму;

ч.1 ст.663. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу;

ч.1 ст.692. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору поставки від 14.04.2025 №90/25 здійснено поставку відповідачу товару (Квантум Діафан АСТion 8-24-0 в кількості 3750,00 кг, вартістю 42,92 грн без ПДВ, на суму 160,950,00 грн без ПДВ; Єврокуб в кількості 6,000 шт., вартістю 3500,00 грн без ПДВ, на суму 25200,00 грн без ПДВ; Квантум Діафан АСТion 5-20-5 в кількості 3750,00 кг, вартістю 42,92 грн без ПДВ, на суму 160950,00 грн без ПДВ) загальною вартістю 411480,00 грн.

За умовами договору (п.3.1) порядок розрахунків за поставлений товар визначається в специфікаціях до даного договору. У специфікації від 14.04.2025 №1 сторони обумовили, що оплата товару здійснюється у розмірі 100% (411480,00 грн, еквівалент у доларах США: 9927,14 USD) шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника у строк до 30.04.2025 (п.3).

Відповідачем розрахунок за отриманий за договором товар у визначений договором та специфікацією строк не здійснено. Заборгованість відповідача становить 411480,00 грн.

Доказів об`єктивної неможливості заперечити вимоги чи провести обумовлений розрахунок відповідачем не подано; вимоги позивача не спростовано в належний спосіб. Станом на день розгляду справи відповідачем доказів погашення заборгованості до суду не подано.

Невиконання відповідачем взятого на себе зобов`язання у строки, встановлені п.3.1 договору поставки від 14.04.2025 №90/25 та п.3 специфікації від 14.04.2025 №1 є правовою підставою для стягнення заявленої позивачем суми основного боргу (411480,00 грн) у примусовому порядку.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України позивач вправі вимагати стягнення з відповідача грошової заборгованості з урахуванням офіційного індексу інфляції та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сторонами у договорі (п.7.7) узгоджено інший розмір річних 36% від простроченої суми. Відповідно до наведеного позивачем у позовній заяві розрахунку, розмір 36% річних за користування чужими грошовими коштами за період з 01.05.2025 до 10.06.2025 складає 16639,57 грн (411480,00 х 36% х 41 : 365 : 100).

Розрахунок позивача перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу "Еліт: Ліга Закон". Розрахунок позивача за вказаний ним період є правильним і відповідачем не оспорюються.

За невиконання грошового зобов`язання, відповідно до ч.6 ст.231 та ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, п.7.1.1 договору, позивач має право на стягнення пені за прострочення сплати боргу. Договір про забезпечення виконання зобов`язання у вигляді пені укладено в письмовому виді відповідно до приписів ст.ст.546, 549 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Наведеною нормою передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Отже, встановивши розмір, термін і порядок нарахування штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання, законодавець передбачив також і право сторін врегулювати ці відносини у договорі.

Тобто, сторони мають право визначити у договорі не лише інший строк нарахування штрафних санкцій, який обчислюється роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч.1 ст.252 Цивільного кодексу України), а взагалі врегулювати свої відносини щодо нарахування штрафних санкцій на власний розсуд (ч.3 ст.6 Цивільного кодексу України), у тому числі, мають право пов`язувати період нарахування пені з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (фактичний момент оплати). Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 21.06.2017 у справі №910/2031/16, від 10.04.2018 у справі №916/804/17 та від 10.09.2020 у справі №916/1777/19.

Сторонами у п.7.1.1 та п.7.9 договору досягнуто згоди, що нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої суми заборгованості буде здійснюватись за кожний день прострочення розрахунків, при цьому її стягнення відповідно до п.6 ст.232 Господарського процесуального кодексу України не обмежується строком нарахування, та припиняється в день виконання стороною зобов`язання.

Поданий позивачем розрахунок пені за період з 01.05.2025 до 10.06.2025 на суму 14328,52 грн перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу "Еліт: Ліга Закон". Розрахунок позивача за вказаний ним період є правильним і відповідачем не оспорюються.

Крім того, позивачем відповідно до п.7.8 договору за прострочення оплати поставленого товару на строк більше ніж 10 днів нараховано відповідачу штраф у розмірі 20% від суми несвоєчасно оплаченого товару 82296,00 грн.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною другою статті 231 Господарського кодексу України (правові позиції Верховного Суду України у постанові від 27.04.2017 у справі №3-24гс12 /справа №06/5026/1052/2011 Господарського суду Черкаської області).

Розрахунок штрафних санкцій на суму 82296,00 грн перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу "Еліт: Ліга Закон". Розрахунок позивача за вказаний ним період є правильним і відповідачем не оспорюються.

Відповідно до ст.ст.74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Суд зазначає, що сплата заборгованості відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу про оплату має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання до суду відзиву чи й доказів проведення розрахунку з позивачем.

Відповідачем всупереч вимог та приписів ч.1 ст.74, ст.76, 77 ГПК України факту належного виконання зобов`язання перед позивачем у визначений договором строк не доведено; доводів та документів позивача не спростовано.

За вказаних обставин суд вважає, що позивачем використано належний спосіб захисту свого порушеного права, передбачений приписами ст.ст.15-16 Цивільного кодексу України, тому позов підлягає до повного задоволення. Належить стягнути з відповідача на користь позивача 524744,09 грн заборгованості за договором поставки від 14.04.2025 №90/25, 411480,00 грн основного боргу, 16639,57 грн 36% річних, 14328,52 грн пені та 82296,00 грн штрафу.

Законом України №475/97 від 17.07.1997 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) та Перший протокол до Конвенції, а відтак в силу статті 9 Конституції України вони є частиною національного законодавства України.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п.4 ст.11 ГПК України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія А, №303-А, п.29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).

Відповідно до п.1 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відтак, належить покласти на відповідача та стягнути на користь позивача 6296,93 грн судового збору.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

1.1. Стягнути з фізичної особи-підприємця Тихенка Анатолія Івановича ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Барош" (м.Черкаси, вул.Луценка,7, оф.3, ) 411480,00 грн основного боргу за договором поставки від 14.04.2025 №90/25, 16639,57 грн 36% річних, 14328,52 грн пені, 82296,00 грн штрафу та 6296,93 грн судового збору.

2. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 256-258 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 04.09.2025.

Суддя Г.М.Скиба