УХВАЛА

м. Київ

02.09.2025Справа № 910/10768/25
Суддя Мудрий С.М., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтехнік Плюс" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з товариства з обмеженою відповідальністю "ЮСБ-Логістик" у розмірі 30 400,10 грн за Договором про надання послуг з перевезення вантажу №24/11/23 від 24.11.2023,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю "Спецтехнік Плюс" звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості з товариства з обмеженою відповідальністю "ЮСБ-Логістик" у розмірі 30 400,10 грн за Договором про надання послуг з перевезення вантажу №24/11/23 від 24.11.2023. Також заявником заявлено вимогу про стягнення з боржника вартості послуг адвоката у розмірі 5 000,00 грн.

Частиною 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Згідно зі ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (у тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, у наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Частиною 1 ст. 123 ГПК України унормовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 155 ГПК України встановлено, що у судовому наказі зазначаються: сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.

Заявником не надано доказів понесення судових витрат у розмірі 5 000,00 грн (вартість послуг адвоката), а тому вказані витрати не підлягають покладенню на боржника.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 150, 152, 154, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. У видачі судового наказу в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "ЮСБ-Логістик" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтехнік Плюс" 5 000 (п`яти тисяч) грн 00 коп. - відмовити.

2. Повідомити, що ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню.

Суддя Сергій МУДРИЙ