ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/713/25

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.

секретар судового засідання: Рудницька Н.В.

за участю представника позивача: Прусов В.М., діє на підставі наказу від 09.08.2024 р., посадової інструкції та довіреності від 27.11.24р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "НАТ ПОЛІССЯ"

2) ОСОБА_1

про стягнення 780379,97 грн.

Процесуальні дії по справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" звернулось до Господарського суду Житомирської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "НАТ ПОЛІССЯ" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення 780379,97 грн., з яких: 634780,87 грн. простроченої заборгованості за лізинговими платежами, 23866,29 грн. пені, 93886,00 грн. штрафу, 18530,70 грн. 24% річних та 9316,10 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою від 04.06.2025р. суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 03.07.2025р.

Ухвалою від 03.07.2025р. суд відклав підготовче засідання на 22.07.2025р.

Ухвалою від 22.07.2025р. суд закрив підготовче провадження та призначив справу №906/713/25 до судового розгляду по суті на 28.08.2025р.

В судовому засіданні 28.08.2025р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

В обґрунтування вимог позивач посилається на невиконання відповідачем-1 умов договору фінансового лізингу №240704-1/ФЛ-Ю-А від 04.07.2024р. в частині внесення лізингових платежів, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в розмірі 634780,87 грн.

Посилаючись на загальні умови пунктів 2.7., 7.1.1. та 7.1.3. договору, у зв`язку з невиконанням зобов`язання щодо своєчасної оплати лізингових платежів, позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню у розмірі 23866,29 грн., 24% річних у розмірі 18530,71 грн., інфляційні у розмірі 9316,10 грн., а також штраф у розмірі 93886,00 грн.

Відповідачі, в порядку ст. 165 ГПК України, не скористалися правом подачі письмового відзиву на позовну заяву, доводи позивача не спростували.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 04.06.2025р. надіслана відповідачу-1 в його електронний кабінет та доставлена 04.06.2025р.

Ухвала від 22.07.2025р. про призначення справи до судового розгляду по суті, також була надіслана відповідачу-1 в його електронний кабінет та доставлена 24.07.2025р.

Відповідно до ч. 7 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, ухвали, повістки та інші процесуальні документи вручаються учасникам справи в електронній формі шляхом їх направлення в електронний кабінет у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Відповідачу-2 ухвали господарського суду направлялись на поштову адресу, вказану в ЄДДР, та були повернуті без вручення адресату з підстав відсутності адресата за вказаною адресою (а.с. 58-60, 70-72, 78-80). З метою повідомлення відповідача-2 про дати слухання справи судом було передано телефонограму за номером телефону НОМЕР_4 та повідомлено про розгляд справи.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання, ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

У відповідності до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи вищевикладене, судом вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідачів про розгляд справи.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Враховуючи викладене, судом було надано учасниками справи можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

04.07.2024р. між ТОВ "Бест Лізинг" (лізингодавець) та ТОВ "НАТ ПОЛІССЯ" (лізингоодержувач) був укладений договір фінансового лізингу №240704-1/ФЛ-Ю-А (надалі - «Договір») (а.с. 24).

Об`єктом лізингу є автомобіль BMW. Загальна вартість предмету лізингу з ПДВ становить 4694300,00 грн. (п. 4 договору лізингу).

Строк лізингу - 36 місяців. Максимальний термін передачі, з урахуванням положень додатку "Загальні умови" - 19.08.2024р. Адреса базування (зберігання): 12132, Житомирська обл., Житомирський р-н, с. Поромівка, вул. Житомирська, буд. 16. Мінімальний строк для дострокового придбання (з дати передачі) - 13 місяців. Гранична дата сплати авансованого лізингового платежу - 18.07.2024р. (п. 5 договору лізингу).

Додатком до договору фінансового лізингу №240704-1/ФЛ-Ю-А від 04.07.2024р. є загальні умови договору (а.с. 25-32).

Відповідно до п. 1.1 загальних умов договору лізингодавець набуває у свою власність і передає на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування об`єкт лізингу, найменування, марка, модель, комплектація, рік випуску, ціна одиниці, кількість, вартість і загальна вартість якого на момент укладення договору наведені в додатку "специфікація", а лізингоодержувач зобов`язується прийняти об`єкт лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору. По закінченню строку лізингу, до лізингоодержувача переходить право власності на об`єкт лізингу згідно умов та на підставі цього договору (за виключенням випадків, передбачених договором та/або законодавством). Найменування фінансової операції: фінансовий лізинг.

Пунктом 1.2 загальних умов договору передбачено, що строк користування лізингоодержувачем об`єктом лізингу (строк лізингу) складається з періодів (місяців) лізингу зазначених в додатку "Графік сплати лізингових платежів" до договору та починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкта лізингу, але в будь-якому випадку не може бути менше одного року.

Остаточна загальна вартість об`єкта лізингу - вартість об`єкта лізингу вказана в акті, або в останньому по даті акті коригування вартості об`єкта лізингу, направленому лізингодавцем лізингоодержувачу (п. 2.1.5 загальних умов договору).

Відповідно до п. 2.1.6. Загальних умов договору лізингу акт - це акт приймання-передачі об`єкта лізингу в лізинг.

Згідно з п. 2.1.7 загальних умов договору, число сплати - це число (порядковий номер дня у відповідному календарному місяці) сплати чергових лізингових платежів кожного календарного місяця, яке визначається згідно п. 2.1.7.1 загальних умов договору.

Відповідно до п. 2.1.7.1 загальних умов договору, у випадку, якщо авансовий лізинговий платіж, визначений у Графіку, становить менше ніж 20% від загальної вартості об`єкту лізингу, визначеної в п. 4.2 індивідуальної частини договору, то числом сплати лізингового платежу 1-го періоду лізингу є порядковий номер дня у відповідному календарному місяці дати, яка визначається шляхом додавання двадцяти календарних днів до дати підписання акту. (Наприклад: дата підписання сторонами акту - 03 червня 2024 року. Черговий лізинговий платіж 1-го періоду лізингу сплачується 07 червня 2024 року. Наступні чергові лізингові платежі - кожного 07 числа календарного місяця протягом усього строку лізингу). В разі відсутності такого числа у відповідному календарному місяці (наприклад, якщо числом сплати є 31-ше число, а у календарному місяці 30-ть днів), платіж сплачується у останній робочий день відповідного календарного місяця.

Відповідно до п. 2.1.8. Загальних умов договору лізингу період лізингу - це період строку лізингу, який дорівнює 1 (одному) місяцю. Перший період лізингу починається з дати підписання акту.

Як встановлено у п. 2.4 загальних умов договору, якщо строк сплати будь-якого лізингового платежу припадає на неробочий (вихідний, святковий або ін.) день, лізингоодержувач зобов`язаний сплатити такий платіж не пізніше останнього робочого дня, який передує такому вихідному (святковому та ін.) дню.

Згідно з п. 2.7 загальних умов договору, у разі, якщо лізингоодержувач прострочить сплату лізингових платежів, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України сторони погодили, що лізингодавець має право нарахувати, а лізингодавець зобов`язується сплатити 24 проценти річних від простроченої суми, протягом всього періоду існування простроченої заборгованості. Сторони домовились, що такі проценти в бухгалтерському обліку відносяться на винагороду (комісію) лізингодавцю за отриманий в лізинг об`єкт лізингу, у зв`язку із чим розмір винагороди (комісії) лізингодавцю за отриманий в лізинг об`єкт лізингу збільшується на суму таких сплачених процентів.

Відповідно до п. 5.2.1 загальних умов договору, лізингоодержувач зобов`язаний щоквартально (не пізніше 10 календарних днів з моменту закінчення відповідного звітного кварталу) письмово інформувати лізингодавця про стан та адресу базування предмета лізингу шляхом направлення лізингодавцю звіту у формі встановленою додатком "Довідка" до загальних умов. В разі настання з об`єктом лізингу подій, які мають ознаки страхового випадку, лізингоодержувач зобов`язаний негайно, але в будь-якому випадку не пізніше 24 годин з моменту настання таких подій, письмово та засобами електронного зв`язку інформувати про це лізингодавця шляхом направлення йому звіту у формі, встановленій додатком "Довідка" до договору.

Відповідно до п. 7.1 загальних умов договору, лізингоодержувач несе відповідальність за порушення своїх обов`язків:

- п.п. 7.1.1. За порушення обов`язку з своєчасної сплати платежів, передбачених даним договором та/або чинним законодавством України - сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від простроченої заборгованості за платежами за кожен день прострочення, та відшкодовує всі збитки, завдані цим лізингодавцеві, понад вказану пеню. Сторони домовились, що нарахування такої пені за прострочення сплати платежів, передбачених цим договором та/або чинним законодавством України, припиняється через двадцять місяців, від дня коли сплата мала відбутися;

- п.п. 7.1.3. За порушення п. 5.2. Загальних умов договору лізингоодержувач сплачує лізингодавцю сплачує у розмірі 1 (один) відсоток остаточно загально вартості об`єкта лізингу, за кожен та будь-який випадок зазначеного порушення. Сторони погодили, що даний штраф є визначеною грошовою сумою, яка не змінюється (після встановлення остаточно загально вартості об`єкту лізингу) протягом строку ді договору.

Остаточна загальна вартість об`єкту лізингу згідно акту прийому-передачі майна від 10.07.2024 р. становить 4694300,00 грн.

Даний договір набирає чинності (вважається укладеним) після його підписання сторонами (в т.ч. обов`язкового підписання сторонами додатків "Загальні умови договору", "Специфікація", "Довідка", "Страхування", "Акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності на об`єкт лізингу", "Графік сплати лізингових платежів", "Технічний асістанс", "Поняття нормального зносу" до договору) (п. 10.1 Договору).

Додатком до договору сторонами узгоджено "Графік сплати лізингових платежів", у якому визначено періоди лізингу, лізингові платежі, розмір відшкодування (компенсації) частини вартості об`єкта лізингу, в т.ч. ПДВ у кожен період лізингу, винагороду (комісію) лізингодавця за отриманий в лізинг об`єкт лізингу, без ПДВ, та загальний лізинговий платіж, в т. ч. ПДВ (а.с. 33 на звороті).

Специфікацією до договору лізингу, яка є додатком до Договору, передбачено, що предметом лізингу є автомобіль BMW X7 2023 року випуску, ціна без урахування податку на додану вартість 3911916,67 грн. (а.с. 32 на звороті).

04.07.2024р. між ТОВ «Бест Лізинг» (кредитор) та ОСОБА_1 (поручитель) укладено договір поруки № 240704-8/П, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурашковською О.С. за реєстровим №1852 (надалі - «Договір поруки») (а.с. 22-23).

Відповідно до п. 2 вказаного договору за цим договором поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед кредитором за виконання боржником усіх грошових зобов`язань за контрактом в повному обсязі, а саме: сплату кредитору лізингових платежів у встановлені контрактом строки. Розмір лізингових платежів відповідно до умов контракту може бути змінений (збільшений); сплату кредитору санкцій (неустойки, штрафів, пені, інших санкцій), процентів річних, збитків та усіх інших витрат та виплат, сплата яких покладається на боржника у відповідності до положень контракту та/або чинного законодавства України.

Пунктом 3 договору поруки передбачено, що при невиконанні або неналежному виконанні боржником зобов`язань за контрактом, виконання яких забезпечується цим договором, поручитель і боржник будуть відповідати перед кредитором солідарно, тобто кредитор має право на власний розсуд зажадати виконання зобов`язань за контрактом як від боржника, так і від поручителя окремо, так і від боржника та поручителя одночасно, як в повному обсязі, так і в частині боргу.

10.07.2024р. позивач та відповідач 1 склали та підписали акт прийому-передачі об`єкта лізингу за договором, згідно якого лізингодавець передав об`єкт лізингу, а саме: новий загальний легковий хетчбек BMW X7 2023 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , а лізингоодержувач прийняв вищевказаний об`єкт лізингу в користування (фінансовий лізинг) (а.с. 21).

11.03.2025р. позивач направив вимогу №830-ТФП на адресу ТОВ "НАТ ПОЛІССЯ" про сплату заборгованості за договором фінансового лізингу №240704-1/ФЛ-Ю-А від 04.07.2024р., в загальному розмірі 93886,00 грн. (а.с. 15).

14.05.2025р. позивач направив вимогу №1442-ТФП на адресу відповідача-1 та вимогу №1443-ТФП на адресу відповідача-2, про сплату заборгованості за договором фінансового лізингу №240704-1/ФЛ-Ю-А від 04.07.2024р., в загальному розмірі 1249809,97 грн. (а.с. 17, 19).

Оскільки направлена позивачем відповідачам 1 і 2 вимога про добровільне погашення заборгованості залишилася без реагування, що свідчить про ухилення відповідачів від належного виконання зобов`язання, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права у передбачений законом спосіб

Позивач зазначає, що відповідач-1 неналежним чином виконує свої зобов`язання щодо сплати лізингових платежів та враховуючи, що зобов`язання відповідача-1 були забезпечені порукою, просить суд солідарно стягнути з відповідачів 780379,97 грн., з яких: 634780,87 грн. простроченої заборгованості за лізинговими платежами, 23866,29 грн. пені, 93886,00 грн. штрафу, 18 530,7 грн. 24% річних та 9316,10 грн. інфляційних втрат.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Укладений сторонами договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків та за своєю правовою природою є договором фінансового лізингу, який підпадає під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України.

Матеріалами справи встановлено, що 04.07.2024р. між позивачем та відповідачем-1 був укладений договір фінансового лізингу №240704-1/ФЛ-Ю-А.

Стаття 806 ЦК України унормовує, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно статті 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

У статті 2 Закону України "Про фінансовий лізинг" зазначено, що відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

За договором лізингу майновий інтерес лізингодавця полягає у розміщенні та майбутньому поверненні з прибутком грошових коштів, а майновий інтерес лізингоодержувача - в можливості користуватися та придбати предмет лізингу у власність.

Отже договір фінансового лізингу поєднує в собі елементи договорів оренди та купівлі-продажу, у зв`язку із цим лізингові платежі включають як плату за надання майна у користування, так і частину покупної плати за надання майна у власність лізингоодержувачу по закінченні дії договору.

Згідно зі статтею 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.

Стаття 21 Закону України "Про фінансовий лізинг" до обов`язків лізингоодержувача відносить, зокрема, зобов`язаний: своєчасну сплату передбачених договором фінансового лізингу лізингових та інших платежів; у разі закінчення строку, на який лізингоодержувачу передано об`єкт фінансового лізингу у володіння та користування (якщо до лізингоодержувача не переходить право власності на об`єкт фінансового лізингу), а також у разі дострокового розірвання договору фінансового лізингу та в інших випадках достроково повернути об`єкт фінансового лізингу, повернути об`єкт фінансового лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння та користування, з урахуванням нормального зносу, або у стані, визначеному договором фінансового лізингу та супровідною документацією на об`єкт фінансового лізингу.

Судом встановлено, що акт приймання-передачі об`єкта лізингу між сторонами підписано 10.07.2024р., у зв`язку з чим, відповідно до п. 2.1.7.1 загальних умов договору, обов`язок зі сплати лізингових платежів у відповідача-1 виник щомісячно 30 числа кожного календарного місяця у розмірі, визначеному графіком платежів.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що ТОВ "НАТ ПОЛІССЯ" лізингові платежі за 8-10 періоди не здійснив, тому сума лізингових платежів за 8 період лізингу в розмірі 210568,92 грн., за 9 період лізингу в розмірі 214705,40 грн. та за 10 період лізингу в розмірі 209506,55 грн. підлягає стягненню в судовому порядку, а відповідна позовна вимога - задоволенню.

Позивачем також нараховано пеню, 24% річних та інфляційні втрати на прострочену заборгованість зі сплати лізингових платежів.

Відповідно до ч. 1 статті 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено законом або договором.

Згідно з статями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.1.1 Договору лізингу передбачено, що за порушення обов`язку з своєчасної сплати платежів передбачених даним Договором та/або чинним законодавством України - лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочки, від простроченої заборгованості за платежами за кожен день прострочки, та відшкодувати всі збитки, завдані цим лізингодавцеві, понад вказану пеню. Сторони домовились, що нарахування даної пені за прострочення сплати платежів, передбачених даним Договором та/або чинним законодавством України, припиняється через дванадцять місяців, від дня коли сплата мала відбутися.

Як зазначено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 02.10.2020 року у справі №911/19/19, суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

Судом здійснено перерахунок пені, наданий позивачем, та встановлено, що він є арифметично правильним, відповідає умовам договору та вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим заявлена до стягнення сума 23866,29 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 24% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Відповідно до п. 2.7 загальних умов договору та з урахуванням положень статті 625 ЦК України, сторони визначили, що у разі прострочення виконання грошового зобов`язання лізингодавець має право нараховувати 24% річних від простроченої суми, що становить погоджену сторонами міру відповідальності за порушення зобов`язання.

При перерахунку втрат від інфляції судом враховується позиція Об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладена у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19, згідно якої сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Судом здійснено перерахування інфляційних втрат, за результатами якого встановлено, що позивач двічі нарахував інфляційні на заборгованість, яка виникла за 8 період і мала бути сплачена в березні місяці 2025 р. У зв`язку з чим позивачем неправомірно заявлено до стягнення інфляційні в сумі 3158,53 грн. нараховані на сумі 210568,92 грн., тому суд відмовляє в стягненні інфляційних втрат в розмірі 3158,53 грн.

Позивач також просить суд стягнути штраф за невиконання обов`язку з інформування про стан та місцезнаходження майна

.

Судом встановлено, що відповідно до п. 5.2.1 Загальних умов договору лізингу лізингоодержувач зобов`язаний щоквартально (не пізніше 10 календарних днів з моменту ваідповідного звітного кварталу) інформувати лізингодавця про стан та адресу об`єкта лізингу шляхом направленння лізингодавцю звіту у формі, встановленій додатком "Довідка" до договору. Проте, доказів виконання цього обов`язку ТОВ «НАТ ПОЛІССЯ» суду не надано.

За умовами п. 7.1.3 Загальних умов договору за невиконання обов`язку з інформування лізингоодержувач несе відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 1% від остаточної загальної вартості об`єкта лізингу за кожен випадок порушення. Як передбачено п. 2.1.5 Загальних умов, така вартість визначається в акті приймання-передачі або в останньому акті коригування, і згідно з актом від 10.07.2024р. становить 4694300,00 грн.

Позивач нарахував штраф у розмірі 93886,00 грн., виходячи з 1% від зазначеної вартості об`єкта лізингу за два випадки порушення (два квартали 2025 року) 4694300,00 грн. х 1% х 2 = 93886,00 грн.

Перевіривши розрахунок, суд дійшов висновку про його арифметичну правильність та відповідність положенням договору і статті 549 ЦК України, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З метою забезпечення виконання лізингоодержувачем своїх зобов`язань за договором лізингу, 04.07.2024р. між ТОВ "Бест Лізинг" та ОСОБА_1 укладено договір поруки №240704-8/П, за умовами якого поручитель зобов`язався солідарно відповідати перед кредитором за виконання боржником усіх грошових зобов`язань, зокрема за договором лізингу, а саме:

- сплату кредитору платежів у встановлені договором лізингу строки. Розмір платежів відповідно до умов договору лізингу;

- сплату кредитору санкцій (неустойки, штрафів, пені, інших санкцій), процентів річних збитків та усіх інших витрат та виплат, сплата яких покладається на боржника у відповідності до положень договору лізингу та/або чинного законодавства України (п. 2 договору поруки).

Статтею 553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 зобов`язаний солідарно відповідати перед позивачем за неналежне виконання умов договору лізингу, тому позовні вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими.

Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 777221,44 грн., а саме: 634780,87 грн. заборгованість, 23866,29 грн. пеня, 18530,71 грн. 24% річні, 6157,57 грн. інфляційні, 93886,00 грн. штраф.

Суд відмовляє в задоволенні позову в частині вимог про стягнення 3158,53 грн. інфляційних.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що спір у даній справі виник внаслідок неправомірних дій ТОВ "НАТ ПОЛІССЯ", суд дійшов висновку про покладення витрат зі сплати судового збору у розмірі 9326,66 грн. на відповідача-1 у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути в солідарному порядку з Товариства з обмеженою відповідальністю "НАТ ПОЛІССЯ" (12132, Житомирська обл., Житомирський р-н, с. Поромівка, вул. Житомирська, 16, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд.13/2, літера Б, ):

- 634780,87 грн. - заборгованість;

- 23866,29 грн. - пеня;

- 18530,71 грн. - 24 % річних;

- 6157,57 грн. - інфляційні;

- 93886,00 грн. - штраф.

3. В решті позову відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НАТ ПОЛІССЯ" (12132, Житомирська обл., Житомирський р-н, с. Поромівка, вул. Житомирська, 16, )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд.13/2, літера Б, ) - 9326,66 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 03.09.25

Суддя Сікорська Н.А.

1 - в справу

2 - відповідачу-2 (рек. з пов.)