УХВАЛА

м. Київ

03.09.2025Справа № 910/6022/25

За заявою Будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами

про розстрочення виконання рішення господарського суду міста Києва від 16.07.2025

у справі № 910/6022/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргазтрейдинг»

до Будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами

про стягнення 3 432 975,07 грн.,

Суддя Ломака В.С.

Секретар судового засідання Видиш А.В.

За участі представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Гордієнко Б.А. (у порядку самопредставництва).

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укргазтрейдинг» (далі - позивач, Товариство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами (далі - відповідач, Будинок відпочинку) грошових коштів у загальному розмірі 3 432 975,07 грн., з яких: 3 419 012,82 грн. - основний борг за поставлену відповідачу протягом листопада-грудня 2024 року електроенергію за укладеним між сторонами 16.08.2024 року договором про постачання електричної енергії споживачу № 311, 7 764,03 грн. - інфляційні втрати, 6 198,22 грн. - 3 % річних.

Крім того, у позовній заяві Товариство просило суд стягнути з Будинку відпочинку понесені позивачем витрати на оплату професійної правничої допомоги у даній справі в розмірі 15 000,00 грн.

Рішенням від 16.07.2025 у справі № 910/6022/25 господарський суд міста Києва позов задовольнив; стягнув з Будинку відпочинку на користь Товариства 3 419 012,82 грн. основного боргу, 6 198,22 грн. 3 % річних, 7 764,03 грн. інфляційних втрат, 20 681,63 грн. витрат по сплаті судового збору, а також 9 000,00 грн. витрат на оплату професійної правничої допомоги.

05.08.2025 року через систему «Електронний суд» надійшла заява відповідача від 05.08.2025 № 02/332, у якій останній просив суд розстрочити виконання рішення господарського суду міста Києва від 16.07.2025 у справі № 910/6022/25.

В обґрунтування поданої заяви Будинок відпочинку зазначав, що є установою, яка утримується за рахунок коштів загального та спеціального фондів державного бюджету, тоді як доходи (прибутки) відповідача використовуються виключно для фінансування видатків на утримання та реалізацію мети і напрямків діяльності Будинку відпочинку.

Крім того, відповідач вказував на відсутність у його розпорядженні майна та коштів на рахунку, достатніх для виконання вищевказаного рішення суду.

Ухвалою від 12.08.2025 господарський суд міста Києва призначив розгляд вищенаведеної заяви Будинку відпочинку до розгляду у судовому засіданні на 28.08.2025 року.

25.08.2025 року через систему «Електронний суд» надійшла заява Товариства від 25.08.2025, у якій останнє зазначило, що не заперечує проти задоволення заяви Будинку відпочинку від 05.08.2025 про розстрочення виконання рішення господарського суду міста Києва від 16.07.2025 у справі № 910/6022/25 та просив суд розглянути вказану заяву без участі представника позивача.

У судовому засіданні 28.08.2025 року суд оголосив перерву у розгляді заяви до 03.09.2025 року.

01.09.2025 року через систему «Електронний суд» надійшла заява Будинку відпочинку, у якій останній уточнив запропонований графік розстрочення виконання рішення, а саме: до 15.09.2025 року - 858 243,77 грн., до 15.10.2025 року - 858 243,77 грн., до 15.11.2025 року - 858 243,77 грн., до 15.12.2025 року - 858 243,76 грн. заборгованості, 20 681,63 грн. витрат по сплаті судового збору та 9 000,00 грн. витрат на оплату професійної правничої допомоги.

У судовому засіданні 03.09.2025 року представник Будинку відпочинку надав пояснення по суті поданої заяви, просив суд її задовольнити та розстрочити виконання рішення господарського суду міста Києва від 16.07.2025 у справі № 910/6022/25 згідно з запропонованим відповідачем графіком.

Позивач про дату, час і місце розгляду заяви був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку, проте явку своїх уповноважених представників у призначене судове засідання не забезпечив.

Розглянувши подану Будинком відпочинку заяву про розстрочення виконання рішення від 05.08.2025 № 02/332, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, господарський суд міста Києва встановив наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За умовами статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року № 18-рп/2012).

Згідно з частинами 1-3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, що підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної чи касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Підставою для відстрочення, розстрочення, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (частина 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочення або відстрочення виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Підставами для задоволення заяви про відстрочку, розстрочку виконання рішення можуть бути обставини, якими його виконання ускладнюється чи видається неможливим. Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання розстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.07.2020 у справі № 908/1884/19.

Як зазначав суд, Товариство у заяві від 25.08.2025 вказувало, що не заперечує проти задоволення заяви відповідача від 05.08.2025 про розстрочення виконання рішення господарського суду міста Києва від 16.07.2025.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чижов проти України» зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У даному випадку суд зважає на те, що передбачена процесуальним законом можливість розстрочення виконання судового рішення жодним чином не звільняє сторону боржника від виконання взятих на себе зобов`язань та виконання вимог стягувача, проте, надає сторонам можливість врегулювати фінансові питання зі зменшенням ризику негативних наслідків для обох сторін, а саме: для боржника - загроза неможливості подальшого виконання своїх зобов`язань та припинення своєї господарської діяльності, а для стягувача - загроза можливості неотримання одразу протягом тривалого часу присудженої до стягнення суми коштів внаслідок переходу боржника у стан неплатоспроможності.

При цьому, суд вважає, що розстрочення виконання рішення суду для боржника в даному випадку не є інструментом ухилення від виконання судового рішення, натомість відповідач намагається забезпечити повне виконання рішення та погашення заборгованості перед стягувачем у майбутньому через існування певних обставин, які таке виконання ускладнюють.

Надання розстрочки виконання рішення суду у даній справі, на думку суду, сприятиме належному виконанню заявником своїх зобов`язань, можливості запланувати та здійснити відповідні витрати, а отже, належним чином виконати рішення суду у справі та, як наслідок, буде сприяти захисту інтересів обох сторін та переслідуватиме мету недопущення значного погіршення фінансового стану боржника.

Особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

Відповідно до частини 3 статті 13, а також частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи зазначене вище, оцінивши обґрунтування заявника та долучені до заяви докази, суд дійшов висновку, що наведені відповідачем доводи підтверджують наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення у розумінні частини 2 статті 331 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, проаналізувавши матеріали заяви, взявши до уваги баланс інтересів сторін, а також врахувавши думку стягувача щодо поданої заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви Будинку відпочинку від 05.08.2025 та розстрочення виконання рішення господарського суду міста Києва від 16.07.2025 за наступним графіком: до 15.09.2025 року - 858 243,77 грн., до 15.10.2025 року - 858 243,77 грн., до 15.11.2025 року - 858 243,77 грн., до 15.12.2025 року - 887 925,39 грн.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву Будинку відпочинку «Конча-Заспа» Державного управління справами від 05.08.2025 № 02/332 про розстрочення виконання рішення господарського суду міста Києва від 16.07.2025 у справі № 910/6022/25, - задовольнити.

2. Розстрочити виконання рішення господарського суду міста Києва від 16.07.2025 у справі № 910/6022/25 за наступним графіком:

- до 15.09.2025 року - 858 243,77 грн.;

- до 15.10.2025 року - 858 243,77 грн.;

- до 15.11.2025 року - 858 243,77 грн.;

- до 15.12.2025 року - 887 925,39 грн.

3. Згідно з приписами статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення (03.09.2025 року) та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено та підписано 04.09.2025 року.

Суддя В.С. Ломака