ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

06.08.2025 м.Дніпро Справа № 904/9932/16 (208/4599/22)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання Абадей М.О.

представники сторін у судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ ЗАВОД МІНЕРАЛЬНИХ ДОБРИВ" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2024 року у справі №904/9932/16 (208/4599/22) (суддя Владимиренко І.В.)

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ ЗАВОД МІНЕРАЛЬНИХ ДОБРИВ" (Дніпропетровська область, м. Кам`янське, пр. Аношкіна, 179, )

третя особа, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 )

про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2024 року у справі №904/9932/16 (208/4599/22) клопотання відповідача від 17.07.2024 року про призначення по справі №904/9932/16 (208/4599/22) судової інженерно-технічної експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності залишено без задоволення.

Клопотання відповідача від 04.11.2024 року про призначення по справі №904/9932/16 (208/4599/22) експертизи залишено без задоволення.

Клопотання відповідача від 05.12.2024 року про зупинення провадження по справі №904/9932/16 (208/4599/22) до розгляду заяви ПрАТ "ДНІПРОВСЬКИЙ ЗАВОД МІНЕРАЛЬНИХ ДОБРИВ" про перегляд ухвали Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 13.08.2021 року по справі №207/3315/21 за нововиявленими обставинами та постановлення відповідної ухвали залишено без задоволення.

Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в частині відмови в задоволенні клопотання про призначення експертизи.

Просить:

- скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2024 року у справі №904/9932/16 (208/4599/22);

- задовольнити клопотання ПрАТ "ДНІПРОВСЬКИЙ ЗАВОД МІНЕРАЛЬНИХ ДОБРИВ" про призначення по справі експертизи;

- судові витрати стягнути з позивача.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2025 року відкрито апеляційне провадження, розгляд скарги призначено на 30.06.2025 року на 09:30 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.06.2025 року, у зв`язку з відрядженням судді Паруснікова Ю.Б., судове засідання відкладено на 06.08.2025 року о 10:00 год.

У судове засідання 06.08.2025 року представники сторін не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, до яких віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно зі ст.14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Позиція Європейського суду з прав людини засвідчує, що основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинно чинитися правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

Згідно з ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 року у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями".

Отже, визначення законодавцем переліку судових актів, які підлягають оскарженню, має на меті забезпечити збалансованість процесуальних інтересів сторін у справі, можливість розгляду справи в розумні строки та з пропорційним врахуванням загального та приватного інтересу.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути забезпечене, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.

Наведена правова позиція викладена в рішенні Конституційного Суду України від 25.04.2012 року у справі №1-12/2012.

Відповідно до ч.2 ст.254 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Згідно з ч.1 ст.255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції: 1) про відмову у видачі судового наказу; 2) про забезпечення доказів, відмову в забезпеченні доказів, скасування ухвали про забезпечення доказів; 3) про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову; 4) про скасування забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову, відмову у скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову; 5) про зустрічне забезпечення, зміну чи скасування зустрічного забезпечення; 6) про повернення заяви позивачеві (заявникові); 7) про відмову у відкритті провадження у справі; 8) про передачу справи на розгляд іншого суду; 9) про відмову поновити або продовжити пропущений процесуальний строк; 10) про затвердження мирової угоди; 11) про призначення експертизи; 12) про зупинення провадження у справі; 13) про закриття провадження у справі; 14) про залишення позову (заяви) без розгляду; 15) окрема ухвала; 16) про стягнення штрафу в порядку процесуального примусу; 17) у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства; 18) про внесення, відмову у внесенні виправлень у рішення; 19) про відмову ухвалити додаткове рішення; 20) про роз`яснення чи відмову у роз`ясненні судового рішення; 21) про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; 22) про поновлення, відмову у поновленні пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання; 23) про внесення чи відмову у внесенні виправлень до виконавчого документа, визнання чи відмову у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 24) щодо відстрочки або розстрочки виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання; 25) про розгляд скарг на рішення, дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби, державного виконавця, приватного виконавця; 26) про заміну чи відмову у заміні сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження; 27) про поворот виконання чи відмову у повороті виконання; 28) про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, чи нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку; 29) щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України; 30) про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами; 31) про відмову у відкритті провадження у справі про скасування рішення третейського суду; 32) про повернення заяви про скасування рішення третейського суду; 33) про повернення заяви про видачу наказу за рішенням третейського суду без розгляду; 34) про залишення без розгляду заяви про відновлення втраченого судового провадження; 35) про відновлення чи відмову у відновленні повністю або частково втраченого судового провадження; 36) про відмову у задоволенні заяви про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення; 37) про прийняття або відмову у прийнятті звіту боржника про виконання судового рішення.

Таким чином, у ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України наведено вичерпний перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення.

Однак, оскаржувана ухвала в частині відмови в задоволенні клопотання про призначення експертизи до наведеного переліку не відноситься.

Відповідно до ч.3 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Відповідно п.1 ч.1 ст.261 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Колегія суддів зазначає, що можливість апеляційного оскарження зазначеної ухвали окремо від рішення суду нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачено, а заперечення на неї апелянт мав можливість включити до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте в даній справі.

Статтею 264 Господарського процесуального кодексу України визначені підстави для закриття апеляційного провадження.

Хоча стаття 264 Господарського процесуального кодексу України не містить такої підстави для закриття провадження, як помилково відкрите провадження, однак в цьому випадку процесуально правильними є дії суду апеляційної інстанції щодо закриття апеляційного провадження, оскільки апеляційне провадження у цій справі було відкрите з перегляду судового рішення, що не підлягало апеляційному оскарженню, і в разі апеляційного перегляду оскаржуваного рішення суд апеляційної інстанції буде діяти не як "суд встановлений законом" в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини.

Аналогічна правова позиція відображена у постановах Верховного Суду від 08.01.2019 року у справі № 922/1906/18; від 13.08.2019 року у справі № 5002-17/2743-2009; від 20.08.2019 року у справі №910/1702/15-г; від 29.04.2020 року у справі № 917/1185/18.

Враховуючи, що апеляційним господарським судом відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ ЗАВОД МІНЕРАЛЬНИХ ДОБРИВ" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2024 року у справі №904/9932/16 (208/4599/22) ( в частині відмови задоволенні клопотання про призначення експертизи), яка не підлягає оскарженню в порядку апеляційного провадження, колегія суддів вважає, що таке провадження підлягає закриттю як помилково відкрите.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 254, 255, 264 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ ЗАВОД МІНЕРАЛЬНИХ ДОБРИВ" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2024 року у справі №904/9932/16 (208/4599/22).

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 05.09.2025року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя О.Г. Іванов

Суддя Ю.Б. Парусніков