ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" серпня 2025 р. Справа № 911/3202/24

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В, за участю секретаря судового засідання Литовки А.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮА Торгпром» від 01.08.2025 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, у справі

за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮА Торгпром»

про стягнення 35 275,68 грн

за участю представників

стягувача: Смиковський Є.А. в порядку самопредставництва;

боржника (заявника): Дяковський О.С. адвокат, ордер серії СВ № 1136969 від 31.07.2025,

встановив:

У листопаді 2024 року Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі стягувач, Військова частина) звернулася до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮА Торгпром» (далі боржник, заявник, ТОВ «ЮА Торгпром») про стягнення пені та штрафу в сумі 35275,68 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням ТОВ «ЮА Торгпром» зобов`язань за договором № 131/ВОЗ-2024 від 15.05.2024 в частині своєчасної поставки товару.

Господарський суд Київської області рішенням від 10.02.2025, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.07.2025, задовольнив позов повністю: стягнув з ТОВ «ЮА Торгпром» на користь Військової частини 13855,68 грн пені, 21420,00 грн штрафу та 2422,40 грн судового збору.

На примусове виконання вказаного рішення суд видав 28.07.2025 наказ.

Через підсистему «Електронний суд» 01.08.2025 від ТОВ «ЮА Торгпром» надійшла заява про визнання наказу Господарського суду Київської області від 28.07.2025 в справі № 911/3202/24 таким, що не підлягає виконанню (далі заява).

В обгрунтування заяви ТОВ «ЮА Торгпром» посилається на те, що відповідно до положень пункту 13.11 договору № 131/ВОЗ-2024 від 15.05.2024 наявні підстави для неповернення постачальнику (ТОВ «ЮА Торгпром») сплаченого ним забезпечення виконання умов договору та, відповідно, одержання замовником (Військовою частиною) задоволення своїх грошових вимог, передбачених умовами цього договору за рахунок грошових коштів, переданих постачальником у забезпечення виконання договору. Внесений ТОВ «ЮА Торгпром» забезпечувальний платіж повністю компенсує розмір неустойки, нарахованої Військовою частиною за неналежне виконання боржником своїх зобов`язань, і додаткове стягнення з постачальника коштів суперечило б умовам договору.

Також заявник зазначає, що ТОВ «ЮА Торгпром» надіслало Військовій частині заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог, а тому вважається погашена сума в розмірі 37698,08 грн.

Ухвалою від 04.08.2025 суд призначив указану заяву до розгляду в судовому засіданні на 11.08.2025.

Через підсистему «Електронний суд» 06.08.2025 від Військової частини надійшли заперечення на заяву, відповідно до змісту яких стягувач вважає, що зустрічні вимоги заявника до Військової частини відсутні.

Військова частина зазначає, що положенням пункту 13.11 договору сторони передбачили, що замовник у випадку порушення виконавцем умов договору, залишає за собою право задовольнити їх за рахунок наданого виконавцем забезпечення. На думку стягувача, формулювання «залишає за собою право» передбачає право вибору дій Військової частини у цій ситуації: або задовольнити вимоги за рахунок даного забезпечення, або стягнути їх з порушника умов договору в судовому порядку. В даному випадку, Військова частина скористалась цим правом та задовольнила вимоги щодо сплати неустойки шляхом звернення до суду про стягнення таких сум, а не шляхом задоволення цих вимог за рахунок забезпечення виконання договору. Враховуючи, що забезпечення за договором не повертається заявнику, у зв`язку з простроченням поставки понад 30 календарних днів, відповідно у заявника не виникає право вимоги з повернення забезпечення, а відтак у останнього відсутні будь-які грошові вимоги до Військової частини.

У судовому засіданні 11.08.2025 представники сторін в усному порядку висловили свою позицію щодо заяви.

Дослідивши заяву ТОВ «ЮА Торгпром» від 01.08.2025 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, в сукупності з матеріалами справи, а також заслухавши усні пояснення представників сторін, суд установив таке.

Військова частина (замовник) і ТОВ «ЮА Торгпром» (постачальник) уклали 15.05.2024 договір № 131/ВОЗ-2024 (далі Договір), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити замовникові якісні товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1), а замовник прийняти і оплатити такі товари.

Згідно з пунктом 1.2 Договору найменування, номенклатура, асортимент та кількість товару зазначена в Додатку № 1 до цього Договору. Код ДК 021:2015:15610000-7 Продукція борошномельно-круп`яної промисловості.

За умовами пункту 4.1 Договору ціна договору складає 795600,00 грн, у тому числі податок на додану вартість (далі по тексту ПДВ) 20% 132600,00 грн.

Згідно з пунктом 13.9 Договору не пізніше дати укладання договору постачальник, перераховує на розрахунковий рахунок замовника, забезпечення виконання договору, грошові кошти в розмірі 5% ціни вказаної в пункті 4.1 Договору.

Відповідно до платіжної інструкції № 1019 від 13.05.2024 ТОВ «ЮА Торгпром» перерахувало на рахунок Військової частини 39780,00 грн із призначенням платежу «Забезпечення вионання договру,UA-2024-04-19-006277-a, без ПДВ».

Пунктом 13.10 Договору обумовлено, що замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю після виконання учасником-переможцем договору, а також у разі визнання судом результатів процедури закупівлі або договору про закупівлю недійсними та у випадках, передбачених статтею 27 Закону України «Про публічні закупівлі», але не пізніше ніж протягом п`яти банківських днів з дня настання зазначених обставин.

Згідно з пунктом 13.11 Договору за порушення умов Договору передбачених розділом 2 (щодо якості та безпечності) або розділом 6 (прострочення поставки понад 30 календарних днів) Договору, замовник не повертає забезпечення виконання умов Договору, внесеного постачальник та залишає за собою право одержати задоволення своїх грошових вимог, передбачених умовами цього Договору за рахунок грошових коштів, переданих постачальником у забезпечення виконання договору.

Як уже було зазначено, рішенням від 10.02.2025, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.07.2025, Господарський суд Київської області стягнув з ТОВ «ЮА Торгпром» на користь Військової частини 13855,68 грн пені та 21420,00 грн штрафу у зв`язку із порушенням обумовлених Договором строків поставки товару, а також 2422,40 грн судового збору. На примусове виконання цього рішення суд видав відповідний наказ.

31.07.2025 ТОВ «ЮА Торгпром» надіслало на адресу Військової частини заяву-повідомлення про залік зустрічних однорідних вимог.

Відповідно до змісту цієї заяви, в силу положень пункту 13.11 договору ухвалення судом рішення про стягнення 37698,08 грн (штрафні санкції та судовий збір) є підставою для неповернення постачальнику сплаченого ним забезпечення виконання умов договору та, відповідно, одержання замовником задоволення своїх грошових вимог, передбачених умовами цього договору за рахунок грошових коштів, переданих постачальником у забезпечення виконання договору. Внесений відповідачем (ТОВ «ЮА Торгпром») забезпечувальний платіж повністю компенсує розмір неустойки, нарахованої позивачем за неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, і додаткове стягнення з постачальника коштів суперечило б умовам договору.

Посилаючись на положення статті 601 Цивільного кодексу України, ТОВ «ЮА Торгпром» у заяві-повідомленні про залік зустрічних однорідних вимог зазначило, що з моменту отримання цієї заяви сторони не вважають собі пов`язаними будь-якими правами та обов`язками за договором № 131/ВОЗ-2024 від 15.05.2024 на суму взаємозаліку. Зазначені вище зобов`язання за Договором припиняються у розмірі 37698,08 грн. Загалом із зарахування вважається погашена сума в розмірі 37698,08 грн.

Згідно із частиною першою статті 327 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої статті 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За змістом частини першої статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, у разі зарахування зустрічної однорідної вимоги.

Господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони (частина третя статті 203 Господарського кодексу України).

Статтею 601 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань: в одному одна сторона є кредитором, а інша боржником, а в другому навпаки (боржник у першому зобов`язанні є кредитором у другому). Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. У такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

За змістом статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Отже заява про зарахування зустрічних вимог є одностороннім правочином. Зарахування зустрічних однорідних вимог, про яке заявила одна із сторін у зобов`язанні, здійснюється в силу положень статті 601 Цивільного кодексу України та не пов`язується із прийняттям такого зарахування іншою стороною. Якщо інша сторона не погоджується з проведенням зарахування, має спір щодо суми зобов`язання, вона вправі на підставі статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду.

Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду: від 28.02.2018 у справі № 910/4312/17, від 04.07.2018 у справі № 910/16430/16, від 05.07.2018 у справі № 914/3013/16, від 19.07.2018 у справі № 910/14503/16, від 26.09.2018 у справі № 910/20105/17, від 04.04.2019 у справі № 918/329/18.

Стаття 602 Цивільного кодексу України містить підстави, за яких зарахування зустрічних вимог не допускається, та серед вказаного переліку відсутні заборони щодо зарахування зустрічних однорідних вимог на стадії виконавчого провадження як засобу виконання зобов`язання, визначеного рішенням суду, у зв`язку з чим таке зарахування можливе на будь-якій стадії провадження у справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 761/33621/18.

Відповідно до обставин цієї справи, зобов`язання ТОВ «ЮА Торгпром» на суму 37698,08 грн виникло на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, а отже строк його виконання настав. Водночас, у ТОВ «ЮА Торгпром» наявна зустрічна грошова вимога до Військової частини щодо повернення забезпечення в розмірі 39780,00 грн, яке замовник не повернув.

Варто також зазначити, що зобов`язання, які стали предметом зарахування, виникли з одного й того самого договору. У зобов`язанні щодо сплати неустойки та судового збору ТОВ «ЮА Торгпром» є боржником, Військова частина кредитором. У зобов`язанні щодо повернення забезпечення Військова частина боржник, ТОВ «ЮА Торгпром» кредитор.

Наявність такого «перехресного» характеру зобов`язань повністю відповідає критеріям, визначеним у статтях 601 Цивільного кодексу України та 203 Господарського кодексу України для проведення взаємного зарахування.

Сума зарахування, зазначена ТОВ «ЮА Торгпром» у відповідній заяві (37698,08 грн), не перевищує розміру сплаченого забезпечення (39780,00 грн). Таким чином, постачальник здійснив часткове зарахування, яке не порушує прав Військової частини як стягувача, і цілком покриває присуджену до стягнення з боржника суму.

Суд не бере до уваги твердження стягувача про те, що звернення до суду із позовом про стягнення штрафних санкцій саме по собі є реалізацією права, передбаченого пунктом 13.11 договору, альтернативного праву на утримання суми забезпечення. Така позиція є юридично необґрунтованою, суперечить змісту відповідного положення договору, а також принципам добросовісності та справедливості.

З аналізу пункту 13.11 Договору вбачається, що у разі порушення виконавцем умов договору, зокрема щодо строків поставки, замовник має право не повертати забезпечення виконання договору та залишає за собою право задовольнити свої грошові вимоги за рахунок такого забезпечення. При цьому формулювання «залишає за собою право» вказує на можливість, а не обов`язок замовника скористатися саме цим механізмом.

Разом з тим, обрання замовником іншого способу реалізації права на стягнення неустойки шляхом звернення до суду не може розглядатися як така, що автоматично унеможливлює застосування загальних механізмів припинення зобов`язань, зокрема зарахування зустрічних однорідних вимог, передбаченого статтями 202, 203 Господарського кодексу України та статтею 601 Цивільного кодексу України.

Крім того, такий підхід стягувача фактично створює ситуацію подвійного задоволення одних і тих самих вимог, що суперечить основоположним принципам права та є неприпустимим. Так, сума неустойки, стягнута на користь Військової частини у судовому порядку, повністю покривається за рахунок грошових коштів, сплачених ТОВ «ЮА Торгпром» як забезпечення виконання договору. Якщо при цьому забезпечення не повертається, а додатково ще й виконується наказ на стягнення тієї ж суми відбувається фактичне подвоєння розміру відповідальності, що є неправомірним.

Суд також вважає безпідставним твердження стягувача про відсутність зустрічної вимоги з боку ТОВ «ЮА Торгпром», оскільки саме умовами Договору передбачено повернення забезпечення після належного виконання договору або у випадках, визначених законодавством. Оскільки ж Військова частина не використала забезпечення як джерело задоволення своїх грошових вимог, звернувшись замість цього до суду, у ТОВ «ЮА Торгпром» наявне право вимоги на повернення відповідної суми.

Наявність у боржника забезпечувального платежу, який у повному обсязі покриває суму присуджених грошових зобов`язань, і здійснене ним зарахування такої зустрічної однорідної вимоги, свідчить про відсутність у боржника зобов`язання, яке підлягає примусовому виконанню.

З огляду на викладене та керуючись положеннями статті 328 ГПК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви ТОВ «ЮА Торгпром» і визнає наказ Господарського суду Київської області від 28.07.2025 таким, що не підлягає виконанню повністю.

Керуючись статтями 234, 235, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮА Торгпром» від 01.08.2025 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

2. Визнати наказ від 28.07.2025, виданий Господарським судом Київської області на примусове виконання рішення Господарського суду Київської області від 10.02.2025 у справі № 911/3202/24, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮА Торгпром» (54017, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Соборна, буд. 12; ) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) 13 855 грн 68 коп. пені, 21 420 грн 00 коп. штрафу та 2 422 грн 40 коп. судового збору таким, що не підлягає виконанню повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення і може бути оскаржена в порядку та у строки, передбачені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 05.09.2025.

Суддя О.В. Щоткін