ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
28.08.2025 Справа № 914/1590/25
Господарський суд Львівської області у складі судді Зоряни Горецької, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання
матеріали заяви Приватного підприємства «Преміум-1»,
про ухвалення додаткового рішення
у справі № 914/1590/25
за позовом Приватного підприємства «Преміум-1»,
до відповідача Фізичної особи підприємця Кононової Ганни Валеріївни,
про стягнення заборгованості,
Рішенням Господарського суду Львівської області від 14.08.2025 у справі №914/1590/25 позовні вимоги задоволено повністю.

За вх. №3441/25 від 18.08.2025 на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення у даній справі.

Ухвалою від 21.08.2025 заяву про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду. Розгляд заяви постановлено здійснювати без призначення судового засідання та виклику сторін.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу долучено наступні докази:

- копію ордера на надання правничої допомоги №1902320 від 21.05.2025;

- копію свідоцтва адвоката про право на заняття адвокатською діяльністю;

- копію договору про надання правничої допомоги від 05 травня 2025 року №05/05 2025/1;

- копію акта приймання-передачі №1 від 26 травня 2025 року до договору про надання правничої допомоги від 05 травня 2025 року №05/05-2025/1;

- детальний опис робіт (наданих послуг) від 18.08.2025, виконаних адвокатом для надання правничої допомоги у даній справі;

- копію платіжної інструкції №2561 від 28.05.2025 про зарахування коштів як оплату правничої допомоги.

Відповідач не заперечив проти стягнення витрат на правову допомогу в заявленому розмірі.

Суд розглянувши заяву про стягнення витрат на правову допомогу, зазначає наступне.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до статті 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом з тим, згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1)попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому, частиною третьою вказаної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року по справі №922/1964/21 зауважує, що ч. 3 ст. 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У позовній заяві зазначено про орієнтовний розмір витрат на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом встановлено, що між Приватним підприємством «Преміум-1» та Адвокатським об`єднанням «Лефорс» укладено договір про надання правничої допомоги від 05/05-2025/1 від 05.05.2025, відповідно до якого Позивач зобов`язався виплачувати щомісяця гонорар за абонентське обслуговування у розмірі 25 000,00 грн (п. 13 Договору).

Відповідно до п. 18 цього ж Договору послуги з правничої допомоги вважаються наданими з моменту підписання акту приймання-передачі наданих послуг обома Сторонами. З метою заявлення вимог від імені Клієнта щодо стягнення відшкодування судових витрат на правничу допомогу, пов`язаних із участю адвокатів Виконавця у судових справах у якості представників Клієнта, допускається складання окремих актів приймання-передачі щодо окремо виконаних послуг в межах гонорару (із зазначенням обсягу та вартості послуг), визначеного пунктом 13 цього Договору.

Попередньо вартість підготовки та подання цього позову оцінена сторонами у розмірі 10 000,00 грн, що є сумою в межах гонорару, визначеного п. 13 Договору (на виконання вимог ч. 1 ст. 124 ГПК України приватним підприємством «Преміум-1» у позовній заяві вказано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи).

Станом на 15 серпня 2025 року Приватним підприємством «Преміум-1» понесено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн за складання, оформлення та подачу до Господарського суду Львівської області позовної заяви про стягнення з Фізичної особи-підприємця Кононової Ганни Валеріївни заборгованості за договором купівлі-продажу продукції №КПП-240723 від 24.07.2023, що підтверджується актом приймання-передачі №1 від 26 травня 2025 року до договору про надання правничої допомоги від 05 травня 2025 року №05/05-2025/1.

28.05.2025 ПП «Преміум-1» сплатило 25 000,00 грн за надані послуги, що підтверджується платіжною інструкцією № 2561.

Таким чином, ПП «Преміум-1» прийняло надані йому послуги та повністю оплатило їх відповідно до умов Договору. Витрати на професійну правничу допомогу Приватного підприємства «Преміум-1» у зв`язку із розглядом даної справи в суді першої інстанції складають 10 000,00 грн, які Позивач просить стягнути з Відповідача.

Проаналізувавши документи, які додані до заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що відображена інформація в цих документах щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) відповідає документам та інформації, що містяться у матеріалах судової справи, а такий розмір витрат є обґрунтованим і відповідає критеріям співмірності та розумної необхідності таких витрат.

Отже, дослідивши заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, надані заявником докази, застосовуючи зазначені вище критерії розумності розміру заявлених заявником до відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, їх необхідності та співмірності зі складністю справи і виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, враховуючи всі аспекти та характер спірних правовідносин у справі та, виходячи із загальних засад господарського законодавства щодо принципів диспозитивності, змагальності сторін, рівності усіх учасників, ціну позову, складність та значення для сторін цієї справи, суд зазначає, що загальний розмір витрат на правничу допомогу заявлений представником позивача є пропорційним до предмета спору.

З врахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про задоволення заяви Приватного підприємства «Преміум-1» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі, оскільки суд встановив, що цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, співмірності та пропорційності, з урахуванням складності справи.

Керуючись, ст. ст. 126, 129, 244, Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за вх. №3441/25 від 18.08.2025 задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кононової Ганни Валеріївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Приватного підприємства «Преміум-1» (04212, м. Київ, вул. Богатирська, буд. 1, ) 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257ГПК України.

Суддя Горецька З.В.