ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про визначення частки майна боржника у майні,

яким він володіє спільно з іншими особами

"01" вересня 2025 р. Cправа №902/384/24

Господарський суд Вінницької області у складі головуючої судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., за участю:

приватного виконавця: Целіної Я.І. (посвідчення №0879 від 17.08.2022),

інші учасники справи - не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця Виконавчого округу Вінницької області Целіної Я.І. б/н від 13.08.2025 (вх. канц. суду №01-34/8477/25 від 13.08.2025) про визначення частки майна боржника у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон", м.Дніпро

до Фермерського господарства "Дуби", с.Спичинці Вінницького району Вінницької області,

до фізичної особи ОСОБА_1 , с.Спичинці Вінницького району Вінницької області

про солідарне стягнення 762035,64 грн заборгованості у вигляді 70% річних за договором фінансового лізингу

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебувала справа №902/384/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон" про солідарне стягнення з Фермерського господарства "Дуби" та фізичної особи ОСОБА_1 762035,64 грн заборгованості у вигляді 70% річних, що нараховані на підставі ч.2 ст.625 ЦК України в зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань щодо своєчасного внесення лізингових платежів за договором фінансового лізингу №23АН-21 від 06.10.2021, виконання зобов`язань за яким забезпечено договором поруки №1П/23АН-21 від 07.10.2021, поручителем за яким є фізична особа ОСОБА_1 .

13.11.2024 Господарським судом Вінницької області прийнято рішення, залишене без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.03.2025, яким позов у справі №902/384/24 задоволено частково.

04.04.2025 на виконання вказаного рішення суду були видані відповідні накази.

13.08.2025 на адресу суду надійшло подання приватного виконавця Виконавчого округу Вінницької області Целіної Я.І. б/н від 13.08.2025 про визначення частки майна фізичної особи ОСОБА_1 в майні, яким вона володіє спільно зі своїм чоловіком - фізичною особою ОСОБА_2 .

В обґрунтування подання б/н від 13.08.2025 зазначено, що на виконанні приватного виконавця Целіної Я.І. перебуває зведене виконавче провадження НОМЕР_2, до складу якого входить:

- виконавче провадження НОМЕР_3, відкрите постановою від 22.04.2025, з примусового виконання наказу, виданого 04.04.2025 на виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 13.11.2024 в справі №902/384/24, про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон" 381017,82 грн 70% річних;

- виконавче провадження НОМЕР_4, відкрите постановою від 22.04.2025, з примусового виконання наказу, виданого 04.04.2025 на виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 13.11.2024 в справі №902/384/24, про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон" 5715,27 грн витрат зі сплати судового збору.

Як зазначив приватний виконавець, в ході проведення виконавчих дій в межах зведеного виконавчого провадження НОМЕР_2, на підставі повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №2 від 19.05.2025 встановлено, що боржник (фізична особа ОСОБА_1 ) з 05.08.1989 перебуває в шлюбі з фізичною особою ОСОБА_2 .

Приватним виконавцем встановлено, що за час шлюбу боржником (фізичною особою ОСОБА_1 ) набуто право власності на:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельні ділянки площею 0,2500 га з кадастровим номером :09:005:0055, площею 0,2900 га з кадастровим номером :09:005:0056, площею 0,3300 га з кадастровим номером :09:005:0057, площею 0,3300 га з кадастровим номером :09:005:0058.

За твердженням приватного виконавця, оскільки згадане вище майно набуто боржником під час шлюбу, таке майно знаходяться у спільній сумісній власності подружжя, а частки співвласників фізичної особи ОСОБА_1 та фізичної особи ОСОБА_2 є рівними, тобто по 1/2 у кожного співвласника.

З огляду на викладене, виникла необхідність у визначенні судом частки майна боржника (фізичної особи ОСОБА_1 ) у майні, яким вона володіє спільно з іншим з членом подружжя.

Ухвалою суду від 18.08.2025 подання приватного виконавця Виконавчого округу Вінницької області Целіної Я.І. б/н від 13.08.2025 призначено до розгляду в судовому засіданні на 27.08.2025.

На визначену судом дату, 27.08.2025, з`явився приватний виконавець Целіна Я.І.

Інші учасники справи правом участі в судовому засіданні не скористались; хоча про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, що підтверджується відтиском штемпелю вихідної кореспонденції суду про направлення ухвали від 18.08.2025 на адреси електронної пошти (вих. канц. суду №4пр. від 19.08.2025) та до електронних кабінетів в підсистемі ЄСІТС сторін.

Також копію ухвали суду від 18.08.2025 направлено на адресу місця проживання заінтересованої особи - ОСОБА_2 , що підтверджується відтиском штемпелю вихідної кореспонденції суду (вих. канц. суду №1пр. від 18.08.2025).

В судовому засіданні, 27.08.2025, приватний виконавець Целіна Я.І. підтримала подання б/н від 13.08.2025.

Розглядаючи подання б/н від 13.08.2025 про визначення частки майна боржника, суд виходить з такого.

Порядок розгляду подання про визначення частки майна боржника у спільному майні передбачений ст.335 ГПК України, згідно з якою питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.10 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 Заходами примусового виконання рішень є, зокрема звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

З огляду на доданий до подання б/н від 13.08.2025 повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №2 від 19.05.2025 фізична особа ОСОБА_1 з 05.08.1989 перебуває у шлюбі з фізичною особою ОСОБА_2

09.09.2012 між фізичною особою ОСОБА_3 (продавець) та фізичною особою ОСОБА_1 (покупець) укладено:

- договір купівлі-продажу житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Погребищенського районного нотаріального округу Заболотною Т.М. за №853, за умовами п.1.1 якого продавець продав, а покупець купив житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- договір купівлі-продажу земельних ділянок, посвідчений приватним нотаріусом Погребищенського районного нотаріального округу Заболотною Т.М. за №856, за умовами п.1.1 якого продавець продав, а покупець купив земельні ділянки площею: 0,2500 га з кадастровим номером :09:005:0055, площею 0,2900 га з кадастровим номером :09:005:0056.

Відповідно до наявних у справі інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: 09.09.2012 проведено державну реєстрацію права власності фізичної особи ОСОБА_1 на житловий будинок площею 52,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (номер запису 33141391); земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером :09:005:0055 (номер запису 33141428) та земельну ділянку площею 0,2900 га з кадастровим номером :09:005:0056 (номер запису 33141679).

22.10.2019 між фізичною особою ОСОБА_4 (продавець) та фізичною особою ОСОБА_1 (покупець) укладено:

- договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Погребищенського районного нотаріального округу Заболотною Т.М. за №984, за умовами п.1.1 якого продавець передає у власність покупця, а покупець приймає у власність земельну ділянку площею 0,3300 га з кадастровим номером :09:005:0057;

- договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Погребищенського районного нотаріального округу Заболотною Т.М. за №987, за умовами п.1.1 якого продавець передає у власність покупця, а покупець приймає у власність земельну ділянку площею 0,3300 га з кадастровим номером :09:005:0058.

З огляду на долучені до матеріалів справи інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 22.10.2019 проведено державну реєстрацію права власності фізичної особи ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,3300 га з кадастровим номером :09:005:0057 (номер запису 33788258) та земельну ділянку площею 0,3300 га з кадастровим номером :09:005:0058 (номер запису 33789040).

Положеннями ст.60 Сімейного кодексу України №2947-III від 10.01.2002, визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Положеннями ч.1, 2 ст.57 Сімейного кодексу України №2947-III від 10.01.2002 визначено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є:

1) майно, набуте нею, ним до шлюбу;

2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування;

3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто;

4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду";

5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя.

З огляду на висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28.08.2025 у справі №242/812/23: "Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує."

В рішенні Конституційного Суду України №17-рп/2012 від 19.09.2012 зазначено: "...власність у сім`ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя. Підставами набуття права спільної сумісної власності подружжя є юридично визначений факт шлюбних відносин або проживання чоловіка і жінки однією сім`єю, а особистої приватної власності кожного з подружжя є, зокрема, поділ, виділ належної частки за законом та спадкування."

Суд зауважує, що назване вище майно, набуте фізичною особою ОСОБА_1 під час шлюбу, не належить до категорій, вказаних в п.1, 2, 4, 5 ч.1 ст.57 Сімейного кодексу України №2947-III від 10.01.2002.

Також суд констатує, що фізичною особою ОСОБА_1 не надано суду жодних заперечень відносно набуття вказаного майна за час шлюбу, але за кошти, які належали їй особисто.

Таким чином, суд доходить висновку, що назване вище майно знаходяться у спільній сумісній власності подружжя (фізичної особи ОСОБА_1 та фізичної особи ОСОБА_2 ).

Відповідно до ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України №2947-III від 10.01.2002 у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з ч.1, 2 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Частиною 1 ст.356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.06.2025 у справі №914/1663/23 зазначено, що: "...частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

Таким чином, для спільної сумісної власності характерною є неконкретизованість часток співвласників. Так, відповідно до припису норми стаття 372 Цивільного кодексу України закон встановлює презумпцію рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності. Дана презумпція може бути спростована домовленістю співвласників або законом, або рішенням суду. Достатніми підставами для зміни розміру часток можуть послугувати міра фінансової, трудової чи іншої участі кожного із співвласників в придбанні, утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, вчинення співвласником дій, що порушують права інших співвласників тощо. Обставини, які можуть послугувати для збільшення або зменшення частки співвласників мають мати істотне значення."

Водночас у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.10.2020 у справі №2-24/494-2009, зазначено, що під час розгляду подання державного чи приватного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, не можуть застосовуватися норми Господарського процесуального кодексу України, які регулюють позовне провадження. Отже, розгляд подання державного чи приватного виконавця за правилами статті 335 Господарського процесуального кодексу України (аналогія статті 443 Цивільного процесуального кодексу України) не забезпечує учасникам судового провадження дієву, реальну можливість надання суду своїх доказів та аргументів, як того вимагає пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за наявності спору про право. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що стаття 335 Господарського процесуального кодексу України підлягає застосуванню виключно за відсутності спору про право. У цьому разі відповідно до статті 338 Господарського процесуального кодексу України подання державного чи приватного виконавця розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від суб`єктного складу боржника та інших співвласників майна. Натомість за наявності спору про право стаття 335 Господарського процесуального кодексу України не підлягає застосуванню. Виконавець вправі звернутися до суду з поданням про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, незалежно від того, чи відсутній спір про право, чи він наявний. Водночас в останньому випадку виконавець звертається з таким поданням (позовною заявою) в порядку позовного провадження.

Велика Палата Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №2-591/11 сформувала підхід, згідно з яким для констатації наявності або відсутності спору про право у справах, що розглядаються за правилами статті 335 Господарського процесуального кодексу України, визначальне значення має встановлення (з`ясування) позиції іншого співвласника щодо визначення частки майна боржника у спільному майні.

З огляду на висновки щодо застосування норм ст.335 ГПК України, викладені в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.06.2025 у справі 914/1663/23: "Спір про право в контексті цієї норми виникає лише за наявності обґрунтованої та підтвердженої позиції іншого співвласника, яка вказує на конкретне порушення його суб`єктивного майнового права, виражене у вигляді заперечення щодо правомірності або допустимості визначення частки боржника у спільному майні.

У свою чергу, відсутність судового спору між співвласниками не є безумовним свідченням відсутності спору про право, оскільки визначальною у цьому контексті є не процесуальна активність особи, а зміст її правової позиції, яка може бути реалізована зокрема, у вигляді письмових заперечень, заяв або іншим способом, з якого вбачається наявність суперечності у можливості реалізації боржником речового права.

Таке заперечення має супроводжуватися наданням доказів або посиланням на норми матеріального права, які б свідчили про існування дійсного юридичного конфлікту щодо обсягу чи змісту речових прав."

В контексті вищевказаного суд зауважує, що від фізичної особи ОСОБА_1 та фізичної особи ОСОБА_2 не надійшло жодних заперечень з відповідними доказами в обґрунтування, які б підтверджували наявність спору щодо майна, набутого у шлюбі.

Також відомостями офіційного вебсайту Судової влади України стверджується відсутність судових проваджень щодо майна, набутого у шлюбі фізичної особи ОСОБА_1 та фізичної особи ОСОБА_2 .

За вказаних обставин суд констатує відсутність спору про майно, набуте у шлюбі, станом на час ухвалення цього рішення.

Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи презумпцію рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності, яку спростовано не було, суд доходить висновку, що подання б/н від 13.08.2025 підлягає задоволенню та частку боржника у майні, набутому у шлюбі, слід визначити в розмірі 1/2 частини.

Ухвалюючи це рішення суд також враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 11.04.2018 року по справі №464/2227/17, за якими: "...задовольняючи подання державного виконавця про визначення частки майна боржника, яким він володіє спільно із іншими особами, суд першої інстанції правомірно виходив із того, що визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення з нього боргу. Визначення частки не призведе до звуження належних боржнику прав на житло, оскільки предметом розгляду подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності."

Керуючись ст.234, 235, 236, 326, 335 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Подання приватного виконавця Виконавчого округу Вінницької області Целіної Я.І. б/н від 13.08.2025 (вх. канц. суду №01-34/8477/25 від 13.08.2025) про визначення частки майна боржника у справі №902/384/24 задовольнити.

2. Визначити частку фізичної особи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) у нерухомому майні:

- житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 234) - у розмірі 1/2 частини;

- земельній ділянці площею 0,2500 га з кадастровим номером :09:005:0055, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234) - у розмірі 1/2 частини;

- земельній ділянці площею 0,2900 га з кадастровим номером :09:005:0056, для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234) - у розмірі 1/2 частини;

- земельній ділянці площею 0,3300 га з кадастровим номером :09:005:0057, для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234) - у розмірі 1/2 частини;

- земельній ділянці площею 0,3300 га з кадастровим номером :09:005:0058, для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234) - у розмірі 1/2 частини.

3. Ухвала суду від 01.09.2025 у справі №902/384/24 підписана суддею та набрала законної сили 08.09.2025 і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку ст.257, 258 ГПК України.

4. Примірники ухвали суду від 01.09.2025 у справі №902/384/24 надіслати згідно з переліком.

Суддя Нешик О.С.

кількість прим. ухвали:

1 - до справи;

2 - Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон" - в електронній формі до електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС;

3, 4 - представнику ТОВ "Компанія "Альбіон" адвокату Гладкій В.О. - в електронній формі до електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС та на адресу електронної пошти ( ІНФОРМАЦІЯ_2 );

5, 6 - Фермерському господарству "Дуби" - в електронній формі до електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС та на адресу електронної пошти ( );

7, 8 - фізичній особі ОСОБА_1 - в електронній формі до електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС та на адресу електронної пошти ( ІНФОРМАЦІЯ_3 );

9 - представнику фізичної особи ОСОБА_1 адвокату Мартинюк А.В. - в електронній формі до електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС;

10, 11 - приватному виконавцю Виконавчого округу Вінницької області Целіній Я.І. - в електронній формі до електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС та на адресу електронної пошти ( ІНФОРМАЦІЯ_4 );

12 - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) - рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення