ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"08" вересня 2025 р. № 916/3594/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., розглянувши матеріали позовної заяви (вх. № 3688/25 від 03.09.2025), у справі

за позовом: Заступника керівника Одеської обласної прокуратури (65026, м. Одеса, вул. Італійська, 3; ) в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2),

до відповідача-1: Південнівської міської ради Одеського району Одеської області (65481, Одеська обл., м. Південне, пр-т Григорівського десанту, 18; ),

про усунення перешкод у розпорядженні акваторією шляхом припинення права комунальної власності та зобов`язання повернути земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Південнівської міської ради Одеського району Одеської області, в якій просить суд:

1) Усунути перешкоди власнику державі в особі Кабінету Міністрів України у користуванні та розпорядженні акваторією морського порту Південний та земельною ділянкою під нею шляхом скасування державної реєстрації права комунальної власності Південнівської міської ради Одеського району Одеської області () на земельну ділянку із кадастровим номером :01:002:0118 площею 8,234 га (РНОНМ: 27; номер запису про речове право: 43835682);

2) Усунути перешкоди власнику державі в особі Кабінету Міністрів України у користуванні та розпорядженні майном шляхом зобов`язання Південнівської міської ради Одеського району Одеської області () повернути державі в особі Кабінету Міністрів України земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0118 площею 8,234 га (РНОНМ: 27).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2025 справу № 916/3594/25 передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Нікітенку С.В.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для її повернення без розгляду, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника (ч. 3 ст. 56 ГПК України).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 60 ГПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або у визначених законом випадках іншою особою. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом відповідно до вимог закону) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. Повноваження адвоката як представника підтверджуються: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

В свою чергу, в порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до ч. 3 ст. 56 ГПК України. Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 08.06.2022 у справі № 303/4297/20 вказано, що з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту).

У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень.

У вказаній ухвалі Велика Палата Верховного Суду також вказала, що зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Крім того, суд зазначає, що законодавець не пов`язує момент набуття повноважень посадової особи із внесенням інформації до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та не передбачає прямого обов`язку внесення відомостей про осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, а тому відсутність таких даних не позбавляє особу його повноважень за посадою на підставі наказу. У цьому випадку основним є реалізація повноважень саме за фактом перебування особи на посаді, а не за фактом внесення відомостей про цю особу як про підписанта до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 19.02.2024 у справі №758/10170/20.

Отже, діяти від імені юридичної особи у господарських судах можуть: представники - адвокати або в порядку самопредставництва - керівник чи інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), повноваження якої на самопредставництво мають підтверджуватись документами, з яких вбачається належність такої особи до керівника або суб`єкта, якому надано право на самопредставництво положеннями закону, або статутом, положенням, трудовим договором (контрактом).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.11.2024 по справі № 910/16580/23 дійшла висновків, що у разі, якщо відповідні відомості щодо особи, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи на засадах самопредставництва, внесені до Реєстру, ці відомості є офіційним та достатнім підтвердженням того, що юридична особа діє в суді через певну особу на засадах самопредставництва (з урахуванням відповідних обмежень повноважень, якщо такі є). Отже, за наявності інформації щодо такої особи в Реєстрі, у разі подання її суду, відсутності стосовно цього спору, про який повідомлено суду, підстави додатково підтверджувати ці повноваження документами, які за своїм змістом є тими, що визначені частиною третьою статті 56 ГПК України, - статутом, положенням, трудовим договором (контрактом) - відсутні, оскільки суд може покладатись на відомості з реєстру як на достовірні.

Суд зазначає, що підписання та подання позовної заяви є процесуальною формою реалізації повноважень з представництва.

Як встановлено судом, предметом спору у цій справі є вимоги про усунення перешкод у розпорядженні акваторією шляхом припинення права комунальної власності та зобов`язання повернути земельну ділянку.

Тобто, даний спір, в силу п. 6 ч. 4 ст. 247 ГПК України підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження, а тому участь у судовому процесі можлива лише в порядку самопредставництва юридичної особи, або через представника, яким у даному випадку може бути виключно адвокат.

Так, цю позовну заяву підписано заступником керівника Одеської обласної прокуратури Мерімеріним К.Г.

Проте суд звертає увагу, що заявником до позовної заяви не надано доказів того, що Мерімерін Костянтин Геннадійович є представником позивача в порядку самопредставництва.

Отже, суд дійшов висновку, що до позовної заяви не надано належних доказів в підтвердження обсягу повноважень Мерімеріна К.Г. на підписання позовної заяви від імені Одеської обласної прокуратури.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про повернення заявникові позовної заяви та доданих до неї документів без розгляду.

Суд звертає увагу заявника на те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

У той же час, суд враховує, що позовну заяву подано до суду через систему Електронний суд (тобто в електронній формі), відтак з метою економії бюджетних коштів позовна заява заявнику надсилатись не буде.

Керуючись п. 1 ч. 5 ст. 174, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву заступника керівника Одеської обласної прокуратури (Вх. № 3688/25 від 03.09.2025) та додані до неї документи повернути без розгляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга у відповідності до частини 1 статті 256 ГПК України.

Ухвалу підписано 08.09.2025.

Суддя Нікітенко С.В.