ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2025 року м. Дніпро Справа № 910/12902/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Верхогляд Т.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Фещенко Ю.В.) від 30.12.2024р. у справі № 910/12902/24

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" (м. Київ)

про стягнення орендної плати за договором оренди нерухомого майна № ПР/ВЧД-16-2019-002/НКМ-дч від 24.07.2019 у розмірі 249 267 грн. 39 коп. (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 29.11.2024), -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулося до суду з позовною заявою, в якій просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" орендну плату за договором оренди нерухомого майна № ПР/ВЧД-16-2019-002/НКМ-дч від 24.07.2019 у розмірі 249 267 грн. 39 коп. (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 29.11.2024)

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди нерухомого майна № ПР/ВЧД-16-2019-002/НКМ-дч від 24.07.2019 в частині повної та своєчасної сплати орендної плати за період з 24.07.2024 по 31.10.2024, після закінчення строку договору, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 249 267 грн. 39 коп.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.12.2024р. у справі № 910/12902/24 у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі; судові витрати по сплаті судового збору покладено на позивача.

Рішення обґрунтовано обставинами того, що орендодавець не може вимагати оплати орендної плати за неповернуте майно після закінчення строку дії договору оренди. Згідно ч. 2 ст. 785 ЦК України неустойка у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення була сплачена відповідачем.

До Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Акціонерне товариство "Українська залізниця", в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.12.2024р. у справі № 910/12902/24 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити повністю.

Апелянт посилається на те, що укладаючи договір від 24.07.2019 року № ПР/ВЧД-16-2019-002/НКМ-дч сторони погодили, що нарахування орендної плати здійснюється за весь час фактичного користування майном (пункти 3.6, 3.10 Договору), в зв`язку з чим сам факт закінчення строку дії Договору не звільняє ТОВ "Лемтранс" від оплати орендної плати, адже вона нараховується та, відповідно, сплачується до моменту повернення орендованого майна.

З огляду на невиконання орендарем свого зобов`язання по сплаті орендної плати за весь час фактичного користування майном, як-то передбачено п. 3.6 та п. 3.10 Договору, відповідач за період з 24.07.2024 по 31.10.2024 має сплатити орендну плату у загальному розмірі 249 267 грн. 39 коп.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечує та зазначає, що користування майном після припинення договору є таким, що здійснюється не відповідно до його умов - неправомірне користування майном, у зв`язку з чим вимога щодо орендної плати за користування майном за умовами договору, що припинився, суперечить змісту правовідносин за договором оренди та нормам статей 759, 762, 763 Цивільного кодексу України, статей 283, 284, 286 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України та п. 8.6. договору відповідачем за період з 24.07.2024 року по 31.10.2024 року сплачено за договором неустойку у подвійному розмірі орендної плати на загальну суму 387 741,02 грн.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.02.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою у письмовому провадженні без виклику та повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.07.2019 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (далі - орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" (далі - орендар, відповідач) укладено договір оренди нерухомого майна № ПР/ВЧД-16-2019-002/НКМ-дч (далі - договір, а.с.33-37), відповідно до умов пункту 1.1. якого на умовах та в порядку, визначених договором, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, загальною площею 536,8 кв. м, а саме: частину будівлі компресорної з майстернями, складами (Літ. З-1, прим. №№ 1-1 - 1-9, 1-11, 1-12) структурного підрозділу "Вагонне депо Кам?янське" регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Укрзалізниця", розташовану у м. Кам?янське Дніпропетровської області за адресою: вул. Енергетиків, будинок 28б (двадцять вісім літера "б"), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 245, одноповерхового будинку загальною площею 571,0 кв. м (далі - майно), в тому числі коефіцієнт загальних площ 94 % згідно з планом за поверхами, відповідно до викопіювання з поповерхового плану, що складає невід`ємну частину договору.

Відповідно до умов пунктів 1.2., 1.3, та 1.4. договору майно належить орендодавцю на праві власності. Майно надається орендарю для його використання за цільовим призначенням - виробнича діяльність (проведення ремонту залізничного рухомого складу). Вартість майна згідно з довідкою про балансову вартість 01.04.2019 становить 481 159 грн. 60 коп.

У пункті 11.1. договору сторони визначили, що договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів відбитками печаток сторін з 24.07.2019 і діє до 23.07.2024 включно та до повного виконання зобов`язань у частині здійснення розрахунків.

Відповідно до умов пункту 2.1. договору передача орендареві майна в користування здійснюється на підставі Акта приймання-передачі майна від орендодавця до орендаря, складеного згідно з формою, що є невід`ємною частиною договору (додаток 1). Майно вважається переданим орендодавцем орендарю з дати підписання Акта приймання-передачі майна від орендодавця до орендаря уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (у разі наявності). При цьому ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження майна переходить до орендаря з дати підписання Акта приймання-передачі майна від орендодавця до орендаря.

Об`єкт оренди було передано від орендодавця орендарю за Актом приймання-передачі майна від 24.07.2019, відповідно до змісту якого орендодавець передав, а орендар прийняв відповідно до умов договору № ПР/ВЧД-16-2019-002/НКМ-дч від 24.07.2019 у будинку за адресою: м. Кам`янське, вул. Енергетиків, 28б, частина будівлі компресорної з майстернями, складами (Літ. З-1, прим. №№ 1-1 - 1-9, 1-11, 1-12) площею 536,8 кв. м, згідно з планом за поверхами. Загальна площа приміщень, прийнятих в оренду: 536,8 кв. м. Перелік майна, як передається в користування, разом з приміщенням (парко-місця): частина будівлі компресорної з майстернями, складами (Літ. З-1, прим. №№ 1-1 - 1-9, 1-11, 1-12) площею 536,8 кв. м; інвентарний номер 002; балансова вартість - 481 159 грн. 60 коп. Дата приймання-передачі майна в користування - 24.07.2019 (а.с.38).

У розділі 3 договору сторонами були визначені умови щодо орендної плати та компенсації витрат орендодавця, зокрема:

- розмір орендної плати визначається за результатами електронних торгів (аукціону) і становить за 1 календарний місяць користування 1 кв. м майна - 54 грн. 87 коп., крім того ПДВ - 10 грн. 97 коп., а всього з ПДВ - 65 грн. 84 коп. (пункт 3.1. договору);

- загальний розмір орендної плати за 1 календарний місяць користування майном становить 29 454 грн. 00 коп., крім того ПДВ - 5 890 грн. 80 коп., а всього з ПДВ - 35 344 грн. 80 коп. (далі - орендна плата). Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України (пункт 3.2. договору);

- орендна плата щороку автоматично збільшується на 5 % від ставок, що діяли за попередній рік оренди через рік з дати укладення договору. При цьому сторони погодилися, що така зміна розміру орендної плати відбуватиметься без укладення будь-яких змін та доповнень до нього договору (пункт 3.3. договору);

- орендна плата нараховується починаючи з дати передачі майна за Актом приймання-передачі майна від орендодавця до орендаря та сплачується орендарем щомісяця, шляхом перерахування у безготівковій формі на поточний банківський рахунок орендодавця до 20-го числа місяця, що передує місяцю, за який здійснюється розрахунок. Невиставлення рахунку орендодавцем не звільняє орендаря від сплати орендної плати за договором (пункт 3.4. договору);

- нарахування орендної плати здійснюється за весь час фактичного користування майном (пункт 3.6. договору).

За положеннями пункту 8.6 договору, у разі невиконання обов`язку щодо повернення майна орендар сплачує неустойку у подвійному розмірі орендної плати за час прострочення зобов`язання щодо повернення.

Як було зазначено вище, у пункті 11.1. договору сторони визначили, що договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів відбитками печаток сторін з 24.07.2019 і діє до 23.07.2024 включно та до повного виконання зобов`язань у частині здійснення розрахунків.

При цьому у розділі 2 договору сторонами були визначені умови, зокрема, щодо повернення орендованого майна, а саме:

- орендар не пізніше останнього дня строку дії договору зобов`язаний повернути, а орендодавець прийняти майно за Актом приймання-передачі майна від орендаря до орендодавця, що складається сторонами відповідно до форми (додатку 2 до договору). Майно має бути повернуто з усіма поліпшеннями, які неможливо відокремити від майна без нанесення шкоди цьому майну, в стані не гіршому, ніж на момент прийняття майна в оренду за Актом приймання-передачі майна від орендодавця до орендаря, з урахуванням його нормального зносу. У випадку погіршення стану майна понад нормальний знос або його знищення орендар повинен за вибором орендодавця відновити майно до відповідного стану або відшкодувати орендодавцю вартість пошкодженого або знищеного майна з вини орендаря (пункт 2.4. договору);

- майно вважається повернутим орендодавцю з дати підписання Акта приймання-передачі майна від орендаря до орендодавця уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (у разі наявності) (додаток 2) (пункт 2.5. договору).

Позивач повідомив відповідача, що не має наміру продовжувати дію договору оренди нерухомого майна № ПР/ВЧД-16-2019-002/НКМ-дч від 24.07.2019, у зв`язку з чим листом №НГ-2/554 від 29.07.2024 повідомив відповідача про необхідність повернення орендованого майна та про необхідність здійснення оплати за весь час його фактичного використання.

Таким чином, з урахуванням пункту 11.1 договору, договір оренди нерухомого майна №ПР/ВЧД-16-2019-002/НКМ-дч від 24.07.2019 є припиненим з 24.07.2024.

Як зазначив позивач у позовній заяві, 24.07.2024 строк дії договору закінчився, але орендоване майно не було повернуто орендодавцю та орендна плата з 24.07.2024 орендарем не сплачується, що є порушенням умов договору, зокрема, пунктів 2.4 та 3.6. договору. У зв`язку з вказаними обставинами позивачем здійснено розрахунок орендної плати за весь час фактичного користування майном, що передбачено пунктом 3.6 договору, за розрахунком позивача за період з 24.07.2024 по 31.10.2024 підлягає сплаті відповідачем орендна плата в загальній сумі 249 267 грн. 39 коп.

У свою чергу, після закінчення строку дії договору позивачем щомісяця надсилались відповідачу претензії щодо сплати неустойки у подвійному розмірі орендної плати, а саме:

1) претензія вих. № ВПридн-02/2423 від 19.08.2024 про сплату неустойки у розмірі подвійної орендної плати за період з 24.07.2024 по 31.07.2024, що становить 30 712 грн. 16 коп. (а.с.89). Як убачається з матеріалів справи, вказана претензія була у повному обсязі задоволена відповідачем, про що відповідач повідомив позивача листом № 327-В від 10.09.2024 (а.с.90). Неустойка за період з 24.07.2024 по 31.07.2024 в сумі 30 712 грн. 16 коп. була сплачена відповідачем у повному обсязі згідно з платіжною інструкцією № 7112 від 09.09.2024 на суму 30 712 грн. 16 коп. (а.с.93);

2) претензія вих. № ВПридн-04/12 від 17.09.2024 про сплату неустойки у розмірі подвійної орендної плати за період з 01.08.2024 по 31.08.2024, що становить 125 709 грн. 96 коп. (а.с.94). Як убачається з матеріалів справи, вказана претензія була частково задоволена відповідачем, про що відповідач повідомив позивача листом № 383-В від 14.10.2024 (а.с.95), в якому зазначив, що ТОВ "Лемтранс" вважає безпідставним коригування орендної плати на індекс інфляції та збільшення орендної плати щороку на 5% для визначення орендної плати за базовий місяць, який має бути взятий під час розрахунку неустойки після припинення строку дії договору, оскільки пункти 3.2. та 3.3. договору після припинення строку дії договору не застосовуються. Неустойка за період з 01.08.2024 по 31.08.2024 в сумі 119 009 грн. 62 коп. була сплачена відповідачем згідно з платіжною інструкцією № 7896 від 11.10.2024 на суму 119 009 грн. 62 коп. (а.с.98);

3) претензія вих. №ВПридн-04/25 від 17.10.2024 про сплату неустойки у розмірі подвійної орендної плати за період з 01.09.2024 по 30.09.2024, що становить 127 595 грн. 60 коп. (а.с.99). Як убачається з матеріалів справи, вказана претензія була частково задоволена відповідачем, про що відповідач повідомив позивача листом № 430-В від 06.11.2024 (а.с.100), в якому зазначив, що ТОВ "Лемтранс" вважає безпідставним коригування орендної плати на індекс інфляції та збільшення орендної плати щороку на 5% для визначення орендної плати за базовий місяць, який має бути взятий під час розрахунку неустойки після припинення строку дії договору, оскільки пункти 3.2. та 3.3. договору після припинення строку дії договору не застосовуються. Неустойка за період з 01.09.2024 по 30.09.2024 в сумі 119 009 грн. 62 коп. була сплачена відповідачем згідно з платіжною інструкцією № 8380 від 05.11.2024 на суму 119 009 грн. 62 коп. (а.с.103);

4) претензія вих. № ВПридн-04/52 від 13.11.2024 про сплату неустойки у розмірі подвійної орендної плати за період з 01.10.2024 по 31.10.2024, що становить 129 892 грн. 32 коп. (а.с.104). Як убачається з матеріалів справи, вказана претензія була частково задоволена відповідачем, про що відповідач повідомив позивача листом № 479-В від 29.11.2024 (а.с.106), в якому зазначив, що ТОВ "Лемтранс" вважає безпідставним коригування орендної плати на індекс інфляції та збільшення орендної плати щороку на 5% для визначення орендної плати за базовий місяць, який має бути взятий під час розрахунку неустойки після припинення строку дії договору, оскільки пункти 3.2. та 3.3. договору після припинення строку дії договору не застосовуються. Неустойка за період з 01.10.2024 по 31.10.2024 в сумі 119 009 грн. 62 коп. була сплачена відповідачем згідно з платіжною інструкцією № 8867 від 27.11.2024 на суму 119 009 грн. 62 коп. (а.с.108).

Відповідач зазначає, що за період з 24.07.2024 по 31.10.2024 ним була сплачена неустойка, розрахована на підставі частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України, а тому підстави сплачувати додатково орендну плату за цей період відсутні.

Згідно з нормами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).

За змістом пункту 3 частини першої статті 3 (свобода договору як засада цивільного законодавства), пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 509, частини першої статті 627 ЦК України укладення договору із погодженням сторонами його умов, що визначені на розсуд сторін з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, та становлять зміст договору, зобов`язує сторони виконувати зобов`язання за цим договором належним чином відповідно до його умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526, частина перша статті 628, стаття 629 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За частиною першою статті 773 ЦК України на наймача покладений обов`язок користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору.

Згідно з частиною першою статті 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Частиною першою статті 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Статтею 785 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно з частиною другою статті 795 Цивільного кодексу України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Отже, виходячи із змісту частини першої статті 759 та частини першої статті 785 Цивільного кодексу України, договір найму (оренди) зумовлює право наймача (орендаря) користуватися орендованим майном упродовж строку дії договору зі сплатою наймодавцю (орендодавцю) орендної плати, погодженої умовами договору оренди; припинення договору найму зумовлює обов`язок наймача негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України визначено, що коли наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Таким чином, після спливу строку дії договору невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в найм (оренду). Тому права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві.

Судом першої інстанції були вірно встановлені обставини щодо припинення спірного договору оренди нерухомого майна з 24.07.2024, а також відсутність доказів звільнення приміщення відповідачем чи підписання сторонами акту приймання-передачі на повернення приміщення у спірний період.

З матеріалів справи вбачається, що неустойка, яка підлягала сплаті за період неправомірного користування майном у період з 24.07.2024 по 31.10.2024, у відповідності до вимог частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України, була у повному обсязі сплачена відповідачем до моменту звернення позивача із даним позовом до суду відповідно до наявних в матеріалах справи платіжних інструкцій.

Апеляційний суд відхиляє доводи позивача, що укладаючи спірний договір, сторони погодили, що нарахування орендної плати здійснюється за весь час фактичного користування майном, у зв`язку з чим позивач у відповідності до положень пункту 3.6. договору має право на стягнення орендної плати за період фактичного користування майном в період з 24.07.2024 по 31.10.2024 в сумі 249 267 грн. 39 коп.

Суд першої інстанції підставно послався на усталену практику розгляду аналогічних спорів, викладену у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.04.2021 у справі № 910/11131/19.

Так правова природа плати за користування річчю (орендної плати) безпосередньо пов`язана із правомірним користуванням річчю протягом певного строку, і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин, що випливає зі змісту регулятивних норм статей 759, 762, 763 Цивільного кодексу України, статей 283, 284, 286 Господарського кодексу України. Із припиненням договірних (зобов`язальних) відносин за договором у наймача (орендаря) виникає новий обов`язок - негайно повернути наймодавцеві річ.

Відтак, користування майном після припинення договору оренди є таким, що здійснюється не відповідно до його умов - неправомірне користування майном, у зв`язку з чим вимога щодо орендної плати за користування майном за умовами договору, що припинився (у разі закінчення строку, на який його було укладено тощо), суперечить змісту правовідносин за договором найму (оренди) і регулятивним нормам Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма статті 762 Цивільного кодексу України ("Плата за користування майном") і охоронна норма частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України ("Обов`язки наймача у разі припинення договору найму") не можуть застосовуватися одночасно, адже орендар не може мати одночасно два обов`язки, які суперечать один одному: сплачувати орендну плату, що здійснюється за правомірне користування майном, і негайно повернути майно.

Отже, положення пункту 3 частини 1 статті 3 та статті 627 Цивільного кодексу України про свободу договору не застосовуються до договорів оренди в тій їх частині, якою передбачені умови щодо здійснення орендної плати за період від моменту припинення дії договору до моменту повернення орендованого майна, оскільки сторони в такому випадку відступають від положень актів цивільного законодавства (стаття 6 Цивільного кодексу України).

Тому, яким би способом у договорі оренди не регламентувалися правовідносини між сторонами у разі невиконання (несвоєчасного виконання) наймачем (орендарем) обов`язку щодо повернення речі з найму (оренди) з її подальшим користуванням після припинення такого договору, проте ці правовідносини не можуть врегульовуватись іншим чином, ніж визначено частиною 2 статті 785 Цивільний кодекс України (зокрема, з установленням для наймача (орендаря) будь-якого іншого (додаткового) зобов`язання, окрім того, що передбачений вказаною нормою).

Інших доводів щодо непогодження з оскаржуваним рішенням суду першої інстанції апелянт не наводить.

За викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Оскільки доводи позивача не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення зміні або скасуванню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та виходячи з результату розгляду апеляційної скарги, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги слід віднести на апелянта.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.12.2024р. у справі № 910/12902/24 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.12.2024р. у справі № 910/12902/24 залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору, понесені у суді апеляційної інстанції, віднести на апелянта.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя Т.А. Верхогляд