ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

03 вересня 2025 року Справа № 903/753/25

Господарський суд Волинської області у складі судді Вороняка А. С., за участі секретаря судового засідання Коритан Л. Ю., розглянувши матеріали по справі

за позовом першого заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивачів:

1) Волинської обласної ради

2) Волинської обласної державної (військової) адміністрації

до відповідачів:

1) Княгининівського ліцею Волинської обласної ради

2) Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньелектрозбут

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 83408,27 грн,

за участю представників-учасників справи:

від позивача-1: н/з;

від позивача-2: Б`яла І. В., витяг з ЄДРПОУ;

від відповідача-1: н/з;

від відповідача-2: Мірчук В. В., довіреність № 219 від 17.06.2025;

від прокуратури: Лопоха О. С., прокурор відділу, посвідчення № 071773 від 01.03.2023, Шарунович Є. В., прокурор відділу, посвідчення № 082091 від 22.08.2025.

Права та обов`язки учасникам судового процесу роз`яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

У с т а н о в и в:

28.07.2025 Луцька окружна прокуратура звернулася до суду в інтересах держави в особі Волинської обласної ради та Волинської обласної державної (військової) адміністрації з позовом до Княгининівського ліцею Волинської обласної ради та Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньелектрозбут в якому просить:

- визнати недійсними додаткові угоди № 2 від 04.08.2021, № 3 від 29.09.2021, № 4 від 20.10.2021, № 5 від 23.11.2021, № 6 від 23.11.2021, № 7 від 23.11.2021, № 9 від 15.12.2021, № 10 від 20.12.2021, укладені до договору про постачання електричної енергії споживачу № 23-21/264/01 від 15.01.2021;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньелектрозбут на користь Княгининівського ліцею Волинської обласної ради кошти в сумі 83408,27 гривень.

При обґрунтуванні позовних вимог вказує, що спірні додаткові угоди до договору про постачання електричної енергії від 15.01.2021 № 23-21/264/01 укладені з порушенням вимог п.2 ч.5 ст.41 Закону України Про публічні закупівлі, безпідставно змінено істотні умови договору та не дотримано процедуру їх укладення, кожного разу при укладенні спірних угод сторонами належним чином не обґрунтовано коливання ціни на електроенергію на ринку після укладення первісного договору або первісної додаткової угоди, змінено ціну товару після його передачі(споживаня покупцем), збільшено ціну товару більше як на 10% від ціни товару, яка була визначена сторонами у договорі за результатами процедури закупівлі, тому на підставі ч.1 ст. 203 та ч.1 ст. 215 Цивільного кодексу України просить визнати їх недійсними. Додатково зазначають, що збільшення сторонами вартості одиниці предмету закупівлі за відсутності визначених законом умов, призвело до безпідставного витрачання коштів, які підлягають поверненню в сумі 83408,27 грн.

Ухвалою суду від 04.08.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.09.2025, запропоновано відповідачам надати відзив на позов, позивачу та прокурору відповідь на відзив.

19.08.2025 відповідач-2 через систему «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву в якому просить у задоволенні позову відмовити повністю. При цьому вказує, що укладаючи додаткові угоди, сторони не виходили за рамки 10 % збільшення ціни за одиницю товару, загальна сума договору не збільшувалась, а зменшувався обсяг закупівлі, що було погоджено з замовником. Вказує, що сторони обрали як джерело для отримання інформації про коливання ціни на ринку оприлюднені державним підприємством ''Оператор ринку'' результати торгів на ринку ''на добу наперед'' і загальна відкритість офіційної інформації підтверджує, на переконання відповідача, що внесення змін до договору відбулося у прозорий спосіб, згідно з домовленістю сторін, закріпленою у договорі. Звертає увагу суду, що у процесі виконання договору обидві сторони дотримувалися основних принципів ЗУ «Про публічні закупівлі», а саме максимальної ефективності, економії та пропорційності при закупівлі товару. Дане твердження пов`язане з тим, що при піднятті ціни по договору внаслідок значного росту ціни на електроенергію (як от у серпні 2021 року на 47,30%) Постачальник піднімав ціну не більше, ніж на 9,99%, та постачав товар за цінами, що значно нижче ринкових, що завдало нам значних фінансових збитків. Крім того, звертає увагу суду, що додаткова угода №2 від 04.08.2021, якою передбачено підвищення ціни на 9,99%, є правомірною, дійсною, такою, що відповідає чинному законодавству, та не може бути визнана недійсною ані повністю, ані частково з підстав, заявлених позивачем. Також у відзиві просить у разі якщо суд дійде висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог - відмовити у визнанні недійсною додаткової угоди №2 від 04.08.2021, якою ціна за одиницю товару була збільшена на 9,99% та обмежити розмір стягнення сумою, що не перевищує 71637,69 грн, з урахуванням правомірності додаткової угоди №2 від 04.08.2021.

Щодо відзиву відповідача-2 суд зазначає таке.

Згідно з ч.1 ст.178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копії відзиву та доданих до нього документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Частиною 7 ст. 42 ГПК України визначено, що якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами,шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Відповідно до ч.5,6 ст. 165 ГПК України копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи надсилаються (надаються) одночасно з надсиланням (наданням) відзиву до суду з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу. До відзиву додаються: 1) докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; 2) документи, що підтверджують надсилання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідачем-2 до відзиву не додано документи, що підтверджують надсилання (надання) відзиву і доданих до нього доказів Луцькій окружній прокуратурі.

В той же час, чинна редакція ГПК України не містить порядку дій суду в разі недотримання вимог ст. 165 ГПК України при поданні відзиву на позов, у зв`язку з чим, для недопущення порушення прав інших учасників справи, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону відповідно до ч. 10 ст. 11 ГПК України та на підставі ч. 11 ст.176 ГПК України, залишити відзив на позов без руху, надавши строк для усунення виявлених недоліків протягом три дні з дня вручення ухвали про залишення пояснення без руху.

29.08.2025 прокурор через систему «Електронний суд» подав відповідь на відзив в якій просить відхилити заперечення відповідача-2 наведені у відзиві. При цьому вказує, що укладаючи додаткову угоду № 2 від 04.08.2021, сторони збільшили не на 9,99 % ціну за одиницю електроенергії, а на 13,24% від тієї ціни, яка була визначена при укладанні договору на закупівлю. Зазначає, що відповідач-2, подавши відзив на позовну заяву, не спростував належними та допустимими доказати доводи прокурора про те, що оспорювані додаткові угоди, укладені з додержанням умов договору та Закону України «Про публічні закупівлі», а тому, позовні вимоги є вмотивованими та підтверджені належними доказами.

29.08.2025 позивач-1 через систему «Електронний суд» подав заяву про проведення судового засідання 03.09.2025 без участі його представника, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Дана заява з додатками долучена до матеріалів справи.

01.09.2025 відповідач-2 через систему «Електронний суд» подав клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст. 228 ГПК України до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24, при обґрунтуванні клопотання зазначає, що на переконання відповідача-2, правовідносини у справі №903/753/25 та у справі №920/19/24, розгляд якої передано до Великої Палати Верховного суду ухвалою від 29.01.2025 та прийнято до розгляду ВП Верховного Суду ухвалою від 09.04.2025, з урахуванням критеріїв подібності, є подібними, оскільки, йдеться про визнання недійсними додаткових угод до договору про постачання електричної енергії, що укладений за результатами закупівель, якими збільшувалась ціна за одиницю електричної енергії згідно з п.2 ч.5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі». Дане клопотання долучено до матеріалів справи.

03.09.2025 прокурор через систему «Електронний суд» подав заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки підвищення ціни понад 10 % на електричну енергію було лише однією із підстав, якими обґрунтовується недійсність оспорюваних додаткових угод у справі № 903/753/25, перегляд Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24 не є підставою для зупинення провадження у даній справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України. Дане заперечення з додатками долучено до матеріалів справи.

03.09.2025 відповідач-1 через систему «Електронний суд» подав клопотання про проведення судового засідання 03.09.2025 без участі його представника, вказав, що позовні вимоги заперечує в повному обсязі. Дане клопотання з додатками долучена до матеріалів справи.

У судовому засіданні 03.09.2025 представник відповідача-2 підтримав клопотання про зупинення провадження у справі та просив його задовольнити, прокурори та представник позивача-2 заперечували проти задоволення даного клопотання.

Щодо клопотання про зупинення провадження у справі, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що Верховний Суд постановив ухвалу від 29.01.2025 про передачу на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи №920/19/24 за позовом керівника Конотопської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Управління освіти Конотопської міської ради Сумської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичне партнерство" про визнання недійсним додаткових угод до договору публічної закупівлі та стягнення коштів у сумі 692623,48 грн, з метою відступу (шляхом уточнення) від висновків про застосування п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону №922-VIII, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22.

Підставою для передачі даної справи на розгляд Великої Палати зазначено необхідність відступити (шляхом уточнення) від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, щодо застосування пункту 2 частини 5 статті 41 Закону "Про публічні закупівлі" (у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору).

У цьому випадку підставами для відступу від уже сформованої правової позиції Верховного Суду є:

- зміна законодавства: Велика Палата Верховного Суду хоч і зробила висновок щодо застосування пункту 2 частини 5 статті 41 Закону "Про публічні закупівлі" в редакції Закону №114-ІХ від 19.09.2019, втім, не робила висновок щодо застосування пункту 2 частини 5 статті 41 Закону "Про публічні закупівлі" в редакції із змінами, внесеними Законом №1530-IX від 03.06.2021;

- порушення принципу належного урядування з огляду на неоднакове праворозуміння пункту 2 частини 5 статті 41 Закону "Про публічні закупівлі": Мінекономіки вважає, що сторони договору про закупівлю можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку за наявності відповідних умов, в той час як Велика Палата Верховного Суду вважає, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 09.04.2025 у справі №920/19/24 прийнято до розгляду справу №920/19/24 та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Судом встановлено, що предмет і підстави позову, суб`єктивний склад учасників та обставини справи №920/19/24 є подібними зі справою № 903/753/25, так як спір у справі №920/19/24 виник як і у даній справі № 903/753/25, через стягнення з постачальника грошових коштів внаслідок заявлених вимог щодо визнання додаткових угод до договору недійсними.

Спір у справі №920/19/24, як і у справі № 903/753/25, виник у зв`язку з тим, що внаслідок укладення додаткових угод до договору про постачання електричної енергії вартість 1кВт-год електроенергії сукупно зросла, і це призвело до підвищення ціни на понад 10% від тієї, яка визначена основним договором.

Крім того, у справі №920/19/24, так і у даній справі № 903/753/25 підставою для визнання додаткових угод недійсними, у позовні заяві зазначено - порушення вимог пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" в редакції із змінами, внесеними Законом №1530-IX від 03.06.2021, відповідно судом надається правова оцінка правовідносинам за договором про постачання, правомірності і обґрунтованості дій сторін при внесенні змін до договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару (укладення додаткових угод до договору).

Суд зауважує, що подібність правовідносин означає, зокрема, схожість суб`єктного складу учасників господарських відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, підстав позову, а також умов застосування правових норм. Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема єдністю судової практики.

Статтею 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" також передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Відповідно до частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 228 ГПК України, за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи суд може зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Зупинення провадження у справі це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені. Тобто на відміну від відкладення розгляду справи, зупинення провадження у справі здійснюється без зазначення строку до усунення обставин, які зумовили зупинення провадження. Тому провадження у справі потрібно зупиняти за наявності беззаперечних підстав для цього.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду такої справи.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку. Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України (далі - ЄСПЛ).

ЄСПЛ зазначає, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепо-нам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (див.mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", від 27.04.2000 у справі "Фрідлен-дер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Згідно з приписами пункту 11 частини 1 статті 229 ГПК України, провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку судового рішення у подібних правовідносинах.

Враховуючи підстави та вимоги даного позову у справі № 903/753/25, з огляду на подібність правовідносин у справі №903/753/25 та у справі №920/19/24, суд дійшов висновку, що висновки Великої Палати Верховного Суду у справі №920/19/24 матимуть суттєве значення для вирішення спору в цій справі та забезпечать єдність судової практики у спорах з подібними правовідносинами. Відтак, з метою забезпечення єдності судової практики, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі № 903/753/25 до завершення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24.

Керуючись ст.ст. 228, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

постановив:

1. Відзив відповідача-2 залишити без руху та запропонувати відповідачу-2 протягом трьох днів з дня отримання даної ухвали суду усунути вказані недоліки, попередивши, що у випадку невиконання даної ухвали відзив не може бути досліджений судом під час розгляду справи та справа буде розглянута за наявними у ній матеріалами.

2. Клопотання відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньелектрозбут про зупинення провадження у справі задовольнити.

3. Зупинити провадження у справі № 903/753/25 за позовом Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Волинської обласної ради та Волинської обласної державної (військової) адміністрації до Княгининівського ліцею Волинської обласної ради та Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньелектрозбут про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 83408,27 грн до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повна ухвала виготовлена

та підписана

08.09.2025.

Суддя А. С. Вороняк