УХВАЛА

01 вересня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/11614/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Губенко Н.М., Кондратова І.Д.,

розглянувши матеріали касаційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджиталс Солюшнс",

на постанову Північного апеляційного господарського суду (Тищенко А.І., Михальська Ю.Б., Мальченко А.О.)

від 17.06.2025 (повний текст складений 14.07.2025)

та Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджиталс Солюшнс" й Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія 1+1"

на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду (Тищенко А.І., Михальська Ю.Б., Мальченко А.О.)

від 15.07.2025 (повний текст складено 16.07.2025)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лімон"

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджиталс Солюшнс",

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія 1+1"

про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації,

ВСТАНОВИВ:

1. У вересні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Лімон" (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджиталс Солюшнс" (далі - Відповідач-1, Скаржник-2) і Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія 1+1" (далі - Відповідач-2, Скаржник-1) (разом - Відповідачі, Скаржники) про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що інформація, поширена 01 та 02 серпня 2024 року на YouTube-каналі ТСН, вебсайті ТСН, в облікових записах ТСН у соцмережах Facebook та Х під назвою "Схема на мільярди: за мережею нелегальних онлайн-казино і Україні стоїть Москва", не відповідає дійсності, містить недостовірну інформацію негативного характеру щодо Позивача, чим порушено його немайнове право на недоторканість ділової репутації.

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.02.2025 у справі №910/11614/24 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

4. Рішення суду першої інстанції мотивоване недоведеністю Позивачем наявності повного складу правопорушення, а саме що:

- вся зазначена у відео та публікації спірна інформація стосується саме Позивача;

- розповсюджена інформація будь-яким чином дискредитує Позивача, призвела до негативних наслідків або завдала шкоди його діловій репутації.

5. Суд дійшов висновку, що у спірному відео та публікації не міститься конкретних даних щодо оцінки дій Позивача у контексті вчинення будь-яких кримінальних правопорушень, не наведено фактичних даних щодо будь-якої протиправної діяльності Позивача, а лише висловлюються власні судження автора сюжету щодо суспільно значимої теми функціонування нелегальних онлайн-казино в Україні із застосуванням критичного стилю викладення матеріалу.

6. Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 заяву Відповідача-1 та Відповідача-2 про стягнення витрат на правову допомогу у справі №910/11614/24 задоволено частково. Стягнуто з Позивача на користь Відповідача-1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 500,00 грн. Стягнуто з Позивача на користь Відповідача-2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 500,00 грн. В іншій частині вимог відмовлено.

7. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2025 рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги задоволено повністю.

8. Визнано недостовірною й такою, що посягає на ділову репутацію Позивача, інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 на YouTube-каналі ТСН у відео під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_2 " за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 о 16:30 год. на вебсайті ТСН у публікації під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_2 " за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 о 17:06 год. у обліковому записі ТСН в соцмережі Facebook за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 та поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 o 16:38 год. у обліковому записі ТСН в соцмережі X за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_9, а саме інформацію такого змісту:

1) "Сотні сайтів. Тисячі гравців. І мільярди гривень. Усе це - частина величезної мережі нелегальних онлайн-казино в Україні. І об`єднує їх - єдине програмне забезпечення, технічна платформа та платіжна системи. Називається Chcgreen. В мережі також відома під брендом Champion.

Тут прямо і відверто закликають - зроби власне підпільне казино. Тобто поруш закон. А вони дадуть софт, платежі, підтримку - все, "під ключ". Тобто відкрито спокушають злочином. І, на жаль, спокушають досить успішно".

2) "Але для ділків ця гра, як не дивно, іде не на гроші. Адже на кону дещо цінніше, бо на ділі Chcgreen та "Чемпіон", як кажуть експерти, - це потужна мережа для прикриття брудних нелегальних схем. Та найгірше у цій шахрайській рулетці те, що рулетка ця російська. Буквально".

3) "Але серед низки рекламних сайтів "Чемпіона" натрапляємо на дещо вкрай дивне. Ось кілька рекламних сайтів прямо пишуть, що реалізовують таку ж схему начебто для легального українського казино із ліцензією КРАІЛ. Та і назва його знайома - Champion Casino. І це дійсно офіційно ліцензоване державою казино. І дійсно належить товариству "Лімон".

4) "Тобто легальне українське казино називається як російська нелегальна мережа. Виглядає так. І працює так. То може це одне і те ж?"

5) "То може власники цього легального казино так і зробили? Скористалися розкрученою назвою, зареєструвати її як власну торгову марку і відповідно так співпрацювали із росіянами, уже під "дахом" офіційної ліцензії? І не виключено, що таким чином розповсюджується програмне забезпечення і ця мережа розширюється".

6) "Дивно, що легальне казино не помічає одного з найбільших шахраїв. Може, вони не такі вже й конкуренти? І тільки після нашого інтерв`ю цю частину сайтів таки прикрили. Але не всю схему. А ще цікавіше, хто ж все-таки стоїть на самій вершині цього бізнесу".

9. Зобов`язано Відповідачів протягом 10 (десяти) календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду спростувати поширену ними недостовірну інформацію шляхом опублікування:

- на вебсайті ТСН https://tsn.ua/ вступної та резолютивної частин рішення суду, а також під заголовком "ІНФОРМАЦІЯ_10" тексту такого змісту:

"Редакція вебсайту "ТСН" повідомляє, що інформація, поширена ТОВ "Діджиталс Солюшнс" () про ТОВ "Лімон" () та його бренд "ChampionCasino" на вебсайті ТСН https://tsn.ua, у публікації від ІНФОРМАЦІЯ_6 під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_4 є недостовірною, тобто такою, що не відповідає дійсності.

Зазначена інформація видалена з вебсайту ТСН як така, що порушує право ТОВ "Лімон" на недоторканість ділової репутації";

- в обліковому записі ТСН в соцмережі Facebook за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7 та в обліковому записі ТСН в соцмережі X за посиланням https.//x.com/tsnua, опублікувати дописи під заголовком "ІНФОРМАЦІЯ_11", з гіперпосиланням на спростування зазначеної публікації, розміщене ТОВ "Діджиталс Солюшнс" () на вебсайт! ТСН https://tsn.ua/.

10. Спростування опублікувати, не допускаючи власних коментарів, без права видалення публікації про спростування та відповідних дописів у соцмережах.

11. Зобов`язано Відповідачів протягом 10 (десяти) календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду видалити повністю такі інформаційні матеріали:

- з вебсайту ТСН https://tsn.ua - публікацію від ІНФОРМАЦІЯ_6 під назвою "ІНФОРМАЦІЯ_2", розміщену за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4

- з YouTube-каналу ТСН ІНФОРМАЦІЯ_12 (ідентифікатор каналу UCXoJ8kY9zpLBEz-8saaT3ew) - відеосюжет від ІНФОРМАЦІЯ_13 під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", розміщений за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3

- з облікового запису ТСН у соцмережі Facebook - допис від ІНФОРМАЦІЯ_6 з гіперпосиланням на публікацію під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", розміщений за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5

- з облікового запису ТСН у соцмережі X ІНФОРМАЦІЯ_8 - допис від ІНФОРМАЦІЯ_6 з гіперпосиланням на публікацію під назвою "ІНФОРМАЦІЯ_2", розміщений за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_9;

12. Стягнуто з Відповідача-1 на користь Позивача витрати зі сплати судового збору за подання позову в розмірі 4 542 грн, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 6813 грн.

Стягнуто з Відповідача-2 на користь Позивача витрати зі сплати судового збору за подання позову в розмірі 4 542 грн, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 6813 грн.

13. Постанова суду апеляційної інстанції, зокрема, мотивована таким:

- під час розгляду справи представник Відповідача-1 не заперечував, що є власником веб-сайту://tsn.ua. Представник Відповідача-2 також не оспорював, що веб-сторінки "ТСН" у соціальних мережах Twitter (X) та Facebook належать йому. Канал "ТСН", розміщений на відеохостингу YouTube, належить до сфери управління саме Відповідачів, протилежних доказів матеріали справи не містять. Відтак Позивач правомірно пред`явив вимоги до Відповідачів у частині щодо спростування інформації, поширеної 01 серпня 2024 року на YouTube-каналі ТСН, та видалення цієї інформації з YouTube-каналу ТСН ІНФОРМАЦІЯ_14;

- Представник Позивача звертався з адвокатськими запитами до Відповідачів, у яких, зокрема, просив надати інформацію про автора сюжету під назвою "Схема на мільярди! За мережею нелегальних онлайн - казино в Україні стоїть Москва!". Разом із тим Відповідач-1 відмовив у наданні інформації про автора з посиланням на захист персональних даних фізичної особи. Отже, відсутність інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи позбавляє Позивача можливості встановити її місцезнаходження та, відповідно, включити до складу відповідачів у справі;

- Доводи Відповідачів про те, що спірні висловлювання у поширених спірних відео та публікації містять оціночні судження, які мають під собою необхідне фактичне підґрунтя, а також те, що спірні відео та публікація не стосуються саме Позивача, є безпідставними. Висновок експерта від 11.09.2024 №82/24 суд не може розцінити як належний та допустимий доказ. Водночас підстав для відхилення висновку експерта від 04.10.2024 №СЕ-19/102-24/19475-ЛД суд не встановив; обґрунтованих сумнів у об`єктивності вказаного висновку сторони не навели. У спірній публікації міститься інформація, що має стверджувальний характер, в ній йдеться про встановлені факти, така інформація є негативною і завдає шкоди діловій репутації Позивача. Доказів спростування вказаної інформації Відповідачами не надано;

- Позивач не заявляв про стягнення збитків у зв`язку з поширенням Відповідачами недостовірної інформації, а відтак не зобов`язаний доводити склад правопорушення, у тому числі наявність шкоди, яку не просить компенсувати;

- Відповідачі не наводили, а суд першої інстанції не зазначив та не обґрунтував, у чому полягає суспільний інтерес щодо Позивача, і що висвітлена у статті інформація стосується суспільного інтересу в розумінні частини другої статті 29 Закону України "Про інформацію";

- Верховний Суд виснував, що в умовах воєнного стану асоціювання певної фізичної або юридичної особи з країною-агресором, безумовно, має негативний характер, особливо якщо йдеться про співпрацю з країною-агресором чи сприяння їй у будь-якій формі. Вислови про пов`язаність суб`єкта господарювання з країною-агресором здатні завдати шкоди його діловій репутації, викликати негативні конотації у контрагентів, споживачів, ворожий настрій у суспільстві, а тому виклад відповідної інформації слід здійснювати обачно, спираючись на обставини, що підтверджуються доказами, мають високий ступінь достовірності та вірогідності, є взаємоузгодженими й достатніми (постанови Верховного Суду від 14.11.2023 у справі №910/8562/22 та від 06.02.2024 у справі №910/7750/22).

14. Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2025 заяви Позивача задоволено частково. Стягнуто солідарно з Відповідача-1 та Відповідача-2 на користь Позивача 558 892,00 грн витрат на правничу допомогу, понесених Позивачем у Господарському суді міста Києва.

Стягнуто солідарно з Відповідача-1 та Відповідача-2 на користь Позивача 462 432,00 грн витрат на правничу допомогу, понесених Позивачем у Північному апеляційному господарському суді.

В іншій частині заяви відмовлено.

15. 04 серпня 2025 року Відповідач-1 (Скаржник-2) із використанням підсистеми "Електронний суд" подав касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2025, в якій просить:

- прийняти касаційну скаргу до розгляду та відкрити касаційне провадження;

- скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2025;

- залишити в силі рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2025;

- зупинити виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2025 до закінчення її перегляду в касаційному порядку;

- здійснити розподіл судових витрат за наслідками перегляду справи.

16. Скаржник-2 повідомив, що розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 18 168 грн; судові витрати, які він очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді касаційної інстанції, становлять 15 000 грн; докази судових витрат, зокрема, витрат на правничу допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду відповідно до частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

17. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

18. У тексті касаційної скарги Скаржник-2 посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 287 ГПК України з посиланням на пункт 8 частини першої статті 310 цього Кодексу, а саме:

- пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України - суд апеляційної інстанції не врахував висновків Верховного Суду щодо:

1) юридичного складу дифамаційного правопорушення - з посиланням на статтю 277 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) (пункт 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" від 27.02.2009 №1; постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.12.2021 у справі №905/902/20 та від 12.11.2019 у справі №904/4494/18, аналогічні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 10.07.2018 у справі №910/15148/17, від 10.04.2019 у справі №398/4136/15-ц, від 15.04.2019 у справі №182/6720/17, від 22.05.2019 у справі №757/22307/17-ц, від 06.10.2021 у справі №761/41954/18, від 29.11.2023 у справі №761/6087/22, від 08.08.2024 у справі №910/8562/22; постанову Верховного Суду від 27.09.2024 у справі №757/19001/21-ц; постанови Верховного Суду від 10.07.2018 у справі №910/15148/17 та від 19.07.2018 у справі №910/5117/17, від 05.09.2024 у справі №911/994/23);

2) відмінностей між фактичними твердженнями та оціночними судженнями - з посиланням на Закон України "Про інформацію", статті 6, 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, частину першу статті 104, пункт 5 частини четвертої статті 238 ГПК України (постанови Верховного Суду від 04.06.2025 у справі №490/1923/23, від 06.08.2024 у справі №922/2993/21; від 09.08.2023 у справі №351/2587/17, від 21.06.2023 у справі №757/12151/18-ц та від 27.10.2021 у справі №490/9966/19; від 14.03.2024 у справі №127/18736/20);

3) надмірності і недопустимості такого способу захисту як повне видалення оспорюваної інформації - з посиланням на абзац 12 частини другої статті 16, статтю 277 ЦК України (постанови Верховного Суду від 14.07.2022 у справі №640/1905/19, від 14.07.2021 у справі №757/14418/20-ц, від 29.11.2023 у справі №761/6087/22);

4) необхідності безпосереднього дослідження доказів судом під час розгляду справи - з посиланням на статті 86, 210 ГПК України (постанови Верховного Суду від 27.07.2021 у справі №357/4897/20, від 30.03.2023 у справі №905/2307/21 (905/496/22), від 03.04.2019 у справі №754/6442/16-ц, від 11.06.2020 у справі №523/16625/14-ц, від 07.12.2022 у справі №554/1557/21; від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17; постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №373/2054/16-ц);

5) мотивування відхилення доводів і доказів учасника справи - з посиланням на постанови Верховного Суду від 26.09.2023 у справі №910/10699/21, від 05.09.2023 у справі №910/8641/21, від 10.10.2023 у справі №917/868/21, від 10.06.2025 у справі №925/910/24; від 15.06.2022 у справі №910/13849/21;

6) інформації, яка становить суспільний інтерес - з посиланням на частину другу статті 29, статтю 30 Закону України "Про інформацію", статті 236, 237, 267, 270, 282, 301, 315 ГПК України (постанови Верховного Суду від 10.12.2024 у справі №910/924/24 та від 09.10.2024 у справі №753/16257/23; від 22.11.2021 у справі №761/32924/19-ц; від 08.08.2024 у справі №910/8562/22; постанова Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.10.2020 у справі №910/12787/17).

19. Інші доводи Скаржника-2 не охоплюються пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, а тому не враховуються Судом.

20. 05 серпня 2025 року Відповідач-1 (Скаржник-2) та Відповідач-2 (Скаржник-1) із використанням підсистеми "Електронний суд" подали касаційну скаргу на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2025, в якій просять:

- прийняти до розгляду касаційну скаргу та відкрити касаційне провадження у справі №910/111614/24;

- скасувати додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2025 у справі №910/11614/24 в частині задоволених вимог Позивача про стягнення витрат на правову допомогу в суді першої та апеляційної інстанцій;

- ухвалити нове рішення, яким заяви Позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанції залишити без розгляду;

- у випадку задоволення заяв Позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанції - здійснити розподіл судових витрат відповідно до частини чотирнадцятої статті 129 ГПК України;

- зупинити виконання додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2025 у справі №910/11614/24 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

21. Оскаржуючи додаткову постанову суду апеляційної інстанції, Скаржники у тексті касаційної скарги посилаються на підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, та вказують, що суд апеляційної інстанції, ухвалюючи додаткову постанову у цій справі, порушив норми процесуального права, а саме статті 126 та 129 ГПК України, та не врахував правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах Верховного Суду:

- від 27.07.2021 у справі №357/4897/20 та від 30.03.2023 у справі №905/2307/21 - щодо безпосередності дослідження доказів судом;

- від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.20219 у справі №917/2101/17 - щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування;

- від 26.09.2023 у справі №910/10699/21, від 05.09.2023 у справі №910/8641/21, від 10.10.2023 у справі №917/868/21, від 10.06.2025 у справі №925/910/24 - стосовно того, що викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог процесуального закону щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом;

- від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19 - щодо необхідності зазначення в судовому рішенні які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення;

- від 28.11.2024 у справі №910/17582/23 - щодо застосування частини восьмої статті 129 ГПК України - якщо учасник справи до закінчення судових дебатів не заявив клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, суд не має підстав для розгляду питання про розподіл здійснених учасником витрат на професійну правничу допомогу;

- від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 - стосовно того, що не є обов`язковим зобов`язання, що склалися між адвокатом і клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність;

- постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 - під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу;

- у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 - стосовно того, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність;

- постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 - вирішуючи питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу;

- постановах Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №910/23210/17, від 13.02.2019 у справі №911/739/15 - стосовно того, що суд при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін;

- додаткових постановах Верховного Суду від 29.05.2025 у справі №908/252/24, від 13.05.2025 у справі №916/3951/21, від 29.04.2025 у справі №910/2697/24, постановах Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17, від 30.01.2023 у справі №910/7032/17 - стосовно того, що стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої стягуються такі витрати, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу;

- від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 - стосовно того, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123-130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

22. Отже, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції при ухваленні додаткової постанови, наведених процесуальних норм та неврахування вказаних вище правових висновків, Скаржники зазначають, що суд апеляційної інстанції, задовольняючи заяву про розподіл судових витрат в суді першої інстанції частково, а в суді апеляційної інстанції у повному обсязі:

- не мотивував чому саме такі витрати Позивача були необхідними, а їх розмір розумним та виправданим;

- не надав жодної оцінки звітам про надання юридичних послуг щодо необхідності представництва одного підприємства (Позивача) одночасно трьома адвокатами одного об`єднання;

- не надав оцінки суперечливій поведінці Позивача щодо визначення розумності розміру судових витрат;

- зважаючи на час, необхідний для дослідження доказів, нескладний характер спору та сталу судову практику з даного питання, враховуючи незначну кількість доказів та повну відсутність арифметичних розрахунків позову, на переконання Скаржників, розмір заявлених до стягнення з них витрат на професійну правничу допомогу Позивачем значно завищено та не відповідає критеріям реальності, розумності та співмірності.

23. Верховний Суд вважає наведене Скаржниками обґрунтування достатнім для відкриття касаційного провадження.

24. З урахуванням викладеного вище, Суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження у справі №910/11614/24 за касаційними скаргами Скаржника-2 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2025 та Скаржників на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2025 з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України.

25. Крім того, як вже було зазначено, Скаржники просять зупинити виконання оскаржуваної додаткової постанови суду апеляційної інстанції, посилаючись на те, що оскаржувана додаткова постанова є невід`ємною частиною постанови Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2025 у справі №910/11614/24 та вирішує питання розподілу судових витрат (зокрема, витрат на правничу допомогу), які не були вирішені в основній постанові, з тих самих підстав, що й зупинено виконання основної постанови.

26. У касаційній скарзі Скаржників стверджується, що в разі виконання додаткової постанови суду апеляційної інстанції кожен рахунок Скаржників буде арештовано на загальну суму стягнення, а враховуючи істотність означеної суми, це вплине на їх господарську діяльність, оскільки апеляційний суд присудив стягнення загалом 1 021 324,00 грн зі Скаржників саме солідарно, а не в окремих частинах.

27. Розглянувши клопотання Скаржників, Верховний Суд дійшов таких висновків.

28. Згідно зі статтею 284 ГПК України додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

29. Відповідно до частини першої статті 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

30. Разом із тим за змістом частини першої статті 332 ГПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

31. Метою зупинення виконання судових рішень або зупинення їх дії є запобігання невідворотним негативним наслідкам, які можуть виникнути з огляду на виконання судового рішення, що набрало законної сили, у випадку його скасування судом касаційної інстанції.

32. Відповідно до усталеної судової практики при вирішенні питання про зупинення виконання (дії) рішення Верховний Суд ураховує такі обставини: ймовірність утруднення повторного розгляду справи або неможливість здійснення повороту виконання рішення внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідність забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки, негайне виконання може завдати значної шкоди (призвести до знищення майна, втрати репутації) або призвести до інших негативних наслідків, які не можна буде виправити. Таке питання вирішується за заявою учасника справи або за ініціативою суду з урахуванням конкретних обставин справи.

33. Ураховуючи характер спірних правовідносин, наведені Скаржниками доводи щодо стратегічної важливості діяльності Скаржника-1 та необхідності його безперебійного функціонування для забезпечення єдиної інформаційної політики в період дії в Україні правового режиму воєнного стану Верховний Суд, дотримуючись збалансованості інтересів сторін, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання Скаржників та зупинення виконання додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2025 до закінчення касаційного перегляду.

34. Правом на подання заперечень проти відкриття касаційного провадження згідно з частиною другою статті 294 ГПК України Позивач не скористався.

35. З урахуванням зазначеного, Суд дійшов висновку, що касаційні скарги Скаржників відповідають вимогам статті 290 ГПК України, отже відповідно до правил статті 294 ГПК України необхідно відкрити касаційне провадження за касаційними скаргами Скаржника-2 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2025 та Скаржників на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2025 у справі №910/11614/24 на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України.

36. Ухвалою Верховного Суду від 31.07.2025 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Відповідача-2 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2025 у справі №910/11614/24. Встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу. Задоволено клопотання Відповідача-2 та зупинено виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2025 у справі №910/11614/24 до закінчення її перегляду в касаційному порядку. Розгляд справи призначено на 30 вересня 2025 року о 15:20.

37. Згідно з частиною другою статті 314 ГПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

38. Суд вважає, що зазначені касаційні скарги доцільно об`єднати в одне касаційне провадження та призначити до спільного розгляду.

39. Текст цієї ухвали складено в межах розумного строку, враховуючи перебування головуючої судді Вронської Г.О. та суддів Губенко Н.М., Кондратової І.Д. у відпустці.

40. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

41. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини розумність тривалості провадження повинна бути оцінена в світлі обставин справи та з огляду на такі критерії: правову та фактичну складність справи; поведінку заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінку органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (рішення в справах "Федіна проти України" від 02.09.2010, заява №17185/02, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, заява №36655/02, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, заява №19567/02, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004, заява №62771/00).

Керуючись статтями 230, 234, 235, 314, 332 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджиталс Солюшнс" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2025 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджиталс Солюшнс" й Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія 1+1" на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2025 у справі №910/11614/24.

2. Призначити касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджиталс Солюшнс" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2025 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджиталс Солюшнс" й Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія 1+1" на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2025 до спільного розгляду з касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія "1+1" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2025 у справі №910/11614/24 у відкритому судовому засіданні на 30 вересня 2025 року о 15:20 год. у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, у залі судових засідань №2 (кабінет №209).

3. Встановити учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу з доказами надсилання його копій та доданих документів до 15 вересня 2025 року. У разі закінчення п`ятнадцятиденного строку з дня вручення цієї ухвали вже після встановленої судом дати, останнім днем строку для подання відзиву на касаційну скаргу є день, в який спливає п`ятнадцятиденний строк. У разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами.

4. Явка представників учасників справи не є обов`язковою.

5. Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до частини третьої статті 196 Господарського процесуального кодексу України вони мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

6. Роз`яснити учасникам справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, зокрема, поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів відповідно до статті 197 Господарського процесуального кодексу України та Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуюча Г. Вронська

Судді Н. Губенко

І. Кондратова