ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2025 р. м. ХарківСправа № 5023/10655/11 (922/1962/25)

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Усатий В.О.

судді: Лавренюк Т.А. , Хотенець П.В.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева" (61001, м. Харків, вул. Тарасенка Георгія, буд. 126, )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод механіка" (02000, м.Київ, вул.Володимирська ,буд.51, )
про стягнення коштів в межах справи про банкрутство Державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева»

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Завод імені В.О. Малишева» звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод механіка", в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод механіка" на користь Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» заборгованість в розмірі 34 670,19 грн., яка складається з: суми основного боргу в розмірі 23 907,70 грн., 3% річних в сумі 949,43 грн., інфляційного збільшення в сумі 3 557,67 грн., пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ в сумі 3 866,82 грн., штраф у сумі 2 390,57 грн., та судові витрати по сплаті судового збору.

В провадженні Господарського суду Харківської області знаходиться справа про банкрутство Державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева», яка розглядається колегією суддів у складі: головуючий суддя Усатий В.О., судді Хотенець П.В. та Лавренюк Т.А.

Відповідно до ч. 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду позовна заява в межах справи про банкрутство (вхідний номер 1962/25 від 06.06.2025) передана на розгляд колегії суддів: головуючий суддя Усатий В.О., судді Хотенець П.В., Лавренюк Т.А.

Враховуючи перебування судді Усатого В.О. з 03.06.2025 по 11.06.2025 включно на лікарняному, ухвалу у даній справі постановлено у перший день роботи колегії суддів, а саме 12.06.2025.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив, що позовну заяву подано з додержанням вимог статей 20, 27-30, 162, 164, 172 ГПК України/

Ухвалою суду від 12.06.2025 прийнято позовну заяву (вхідний номер 1962/25 від 06.06.2025) Державного підприємства "Завод імені В.О Малишева" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод механіка" до розгляду в межах справи №5023/10655/11 про банкрутство Державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева». Відкрито провадження у справі № 5023/10655/11 (922/1962/25). Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідачу, у разі наявності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, постановлено подати суду заяву із обґрунтуванням своїх заперечень протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має надіслати суду відзив, який повинен відповідати вимогам статті 165 Господарського процесуального кодексу України, і всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Копію відзиву та доданих до нього документів відповідач має надіслати (надати) іншим учасникам справи одночасно із надсиланням (наданням) відзиву до суду та докази надіслання надати суду разом із відзивом на позов. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог статті 166 Господарського процесуального кодексу України протягом п`яти днів з дня отримання відзивів. Докази надіслання відповіді на відзив іншим сторонам надати суду. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив із урахуванням вимог статті 167 Господарського процесуального кодексу України протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив. Докази надіслання заперечень іншим сторонам надати суду. Роз`яснено учасникам справи, що відповідні заяви по суті справи повинні відповідати вимогам статей 161-167 Господарського процесуального кодексу України та мають бути подані у строк, визначений в ухвалі. Повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод механіка", що відповідно до ч. 6 ст. 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Для надання можливості відповідачу скористатися своїми процесуальними правами відповідно до ст.251, ст.252 та ст.165 Господарського процесуального кодексу України, суд, з використанням установи поштового зв`язку АТ "Укрпошта", направив на адресу відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод механіка" (02000, м.Київ, вул.Володимирська ,буд.51, ), яка збігається із адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Вищезазначену ухвалу суду про відкриття провадження по справі №5023/10655/11 (922/1962/25) від 12.06.2025 рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Однак, вказану судову кореспонденцію 26.06.2025 повернуто на адресу суду з відміткою пошти в довідці ф.20: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заг18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень.

Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що сторони у справі не були позбавлені права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі 5023/10655/11 (922/1962/25) у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Таким чином суд дійшов висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Водночас, відповідач своїм правом наданим відповідно до ст.251, ст.252 ГПК України не скористався, відзив на позов не надав.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Згідно з частиною 3 зазначеної статті судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Відповідно до частини 1, пункту 10 частини 3 статті 2 та частини 2 статті 114 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом, а строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право особи на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Відповідно до статті 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Так, процесуальні документи у цій справі направлялись всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідного документу.

Крім того, процесуальні документи щодо розгляду даної справи офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua) та знаходяться у вільному доступі.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також судом надано сторонам достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Проте, станом на 01.09.2025 від відповідача будь-яких заяв чи пояснень по суті спору не надходило.

Приймаючи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність у матеріалах справи достатньої кількості документів для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про її розгляд за наявними матеріалами.

Згідно з ч.4 ст.240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Враховуючи, що суддя Хотенець П.В в період з 05.08.2025 по 27.08.2025 включно перебував у відпустці, суддя Лавренюк Т.А в період з 15.08.2025 по 29.08.2025 включно перебувала у відпустці, рішення у даній справі ухвалено у перший робочий день колегії суддів, а саме 01.09.2025.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

28.09.2017 між Державним підприємством "Завод імені В.О Малишева" (Орендодавець) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод Механіка" (Орендар) було укладено Договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до держаної власності №726дп ( далі - Договір оренди).

22.07.2020 року між Державним підприємством «Завод імені В.О. Малишева» Орендодавець) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод Механіка" (Орендар) було укладено Додаткову угоду №1 до Договору оренди №726дп від 28.09.2017 (далі - Додаткова угода).

Згідно з п.1.1 Договору в редакції Додаткової угоди №1 Орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно - виробничий будинок колишньої підстанції 1 - поверховий цегляний, літ."6Л-1" (нежитлове приміщення (колишньої підстанції) поряд з цехом 550), інвентарний №001354, загальною площею 73,0м2, за адресою: м.Харків, вул.Плеханівська, 126 (далі - Майно), що перебуває на балансі Державного підприємства "Завод імені В.О Малишева", вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку, станом на 10.03.2020, виконаним суб`єктом оціночної діяльності ФОП Попов Ю.О. та становить 129 700,00 грн. (без врахування ПДВ).

Відповідно до п.3.1. Договору орендна плата перераховується Орендарем щомісячно у строк не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним, і спрямовується: 30 відсотків від суми орендної плати до Державного бюджету на р/р 0005 в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Харківській області , одержувач коштів управління Державної казначейської служби України у УК Комінтернівському районі, ідентифікаційний код 37999680, МФО 85101, код платежу 22080300, а 70 відсотків від суми орендної плати на рахунок Орендодавця.

Згідно п. 3.2. Договору в редакції Додаткової угоди №1 орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №786 від 04.10.1995 року (із змінами) (далі - Методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць оренди (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції - травень 2020) 1 652,24 грн. Орендна плата за серпень 2020 року визначається шліхом коригування суми 1 652,24 грн. на індекс інфляції за червень, липень та серпень 2020 року (згідно Додатку 2).

Відповідно до п. 3.8. Договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та орендодавцю у визначеному пунктом 3.1 Договору співвідношенні, відповідно до чинного законодавства України, з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до п. 3.9. Договору у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10 % від суми заборгованості. Зайва сума орендної плати, що надійшла до державного бюджету та орендодавцю, підлягає заліку в рахунок подальших платежів.

Згідно п. 5.2 Договору орендар зобов`язаний своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно п. п. 9.1, 9.2 Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та цим договором. За цим договором орендодавець вправі застосовувати щодо орендаря всі види оперативно-господарських санкцій, передбачених статтею 236 Господарського кодексу України.

Відповідно до п.10.1 Договору в редакції Додаткової угоди №1 Цей договір укладено терміном на 2 (два) роки 11 місяців та діє до 31 липня 2023 року включно.

Згідно з п.10.4 Договору у разі відсутності заяви однієї із Сторін про припинення цього Договору або зміну його умов протягом одного місяця після закінчення строку його чинності, Договір продовжується за згодою Сторін на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором. Зазначені дії оформлюються додатковим угодами, які є невід`ємною частиною Договору, при обов`язковій наявності дозволу суб`єкта, уповноваженого управляти майном.

На виконання умов Договору орендодавець передав, а орендар прийняв в платне користування нерухоме майно, що підтверджується актом приймання-передачі орендованого майна від 28.09.2017 року, який є Додатком №1 до Договору оренди №726дп від 28.09.2017 (а.с.46).

Згідно із п.5 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634 "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану" договори оренди державного та комунального майна , строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану, крім випадку, коли балансоутримувач з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, за 30 календарних днів до дати закінчення договору оренди повідомив орендодавцю та орендарю про непродовження договору оренди з підстав, визначених статтею 19 Закону. Норма щодо продовження договору, встановлена цим пунктом, не застосовується до договорів, щодо яких рішення про їх продовження прийнято на аукціоні і аукціон оголошено до дати набрання чинності цією постановою. Для продовження договору оренди на строк, передбачений цим пунктом, заява орендаря та окреме рішення орендодавця не вимагаються.

Відповідно до ч.6 п.5 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634 "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану" у разі коли граничний строк для подання заяви про продовження договору оренди припадає на період воєнного стану, цей строк продовжується на строк воєнного стану та три місяці з дати його припинення чи скасування.

Оскільки строк дії договору оренди згідно Додаткової угоди закінчився 31 липня 2023 року, тобто в період діє воєнного стану, то з урахуванням положень п.5 постанови КМУ №634 строк дії Договору вважається продовженим на період дії воєнного стану та протягом 4-х місяців з дати його припинення чи скасування.

27.08.2024 року на адресу ДП "Завод імені В.О Малишева" надійшла заява №002 від 27.08.2024 за змістом якої відповідач, зокрема, звернувся з проханням достроково припинити з 31.08.2024 дію Договорів №726дп від 28.09.2017 та №746дп від 28.09.2017. Проти вказаної заяви заперечення позивача відсутні. Отже, починаючи з 31.08.2024 Договір вважається припиненим.

Згідно підп.2 п.1 Постанови КМУ №634 установлено , що на період воєнного стану, але у будь-якому разі не довше ніж до 30 вересня 2022 р., за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24 лютого 2022 р. або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 р. або раніше, звільняються від орендної плати орендарі, які використовують майно, розміщене: на територіях Київської, Чернігівської, Сумської, Харківської, Запорізької, Миколаївської областей і м. Києва (крім адміністративно-територіальних одиниць на визначених територіях).

Згідно з абз.1.4 підп.4 п.1 Постанови КМУ №634 на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24 лютого 2022 р. або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 р. або раніше: орендарям на територіях, визначених у підпунктах 2 і 3 цього пункту, орендна плата нараховується у розмірі 50 відсотків розміру орендної плати, встановленої договором оренди (з урахуванням її індексації) після 30 вересня 2022 р. і 30 травня 2022 р. відповідно і до закінчення строку, визначеного в абзаці першому цього підпункту;

Однак, як вказує позивач, в порушення умов Договору, відповідач не сплатив орендну плату за період з жовтня 2022 року по серпень 2024 року, у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість у розмірі 23 905,70 грн., а саме:

- за жовтень 2022 року у сумі 982,96 грн;

- за листопад 2022 року у сумі 989,83 грн;

- за грудень 2022 року у сумі 996,76 грн;

- за січень 2023 року у сумі 1004,74 грн;

- за лютий 2023 року у сумі 1 011,77 грн;

- за березень 2023 року у сумі 1026,95 грн;

- за квітень 2023 року у сумі 1029,00 грн;

- за травень 2023 року у сумі 1034,15 грн;

- за червень 2023 року у сумі 1042,42 грн;

- за липень 2023 року у сумі 1036,16 грн;

- за серпень 2023 року у сумі 1021,66 грн;

- за вересень 2023 року у сумі 1026,77 грн;

- за жовтень 2023 року у сумі 1034,99 грн;

- за листопад 2023 року у сумі 1040,16 грн;

- за грудень 2023 року у сумі 1047,44 грн;

- за січень 2024 року у сумі 1051,63 грн;

- за лютий 2024 року у сумі 1054,79 грн;

- за березень 2024 року у сумі 1060,06 грн;

- за квітень 2024 року у сумі 1062,18 грн;

- за травень 2024 року у сумі 1068,55 грн;

- за червень 2024 року у сумі 1092,06 грн;

- за липень 2024 року у сумі 1092,06 грн;

- за серпень 2024 року у сумі 1098,61 грн.

Як зазначає позивач, відповідачем отримані власноруч з проставленою печаткою та підписом директора ТОВ "Завод Механіка" акти здачі - приймання робіт (надання послуг) і рахунки - фактури за період з жовтня 2022 року по лютий 2024 року у сумі 17 432,18 грн.

Також, у зв`язку із відмовою відповідача особисто отримувати акти здачі - приймання робіт (надання послуг) і рахунки фактури за період з березня 2024 року по серпень 2024 року листом №002-16/015/5739 від 06.11.2024 було направлено зазначені документи у двох примірниках у загальній сумі 6 473,52 грн.

Проте, вищезазначений лист повернувся 23.11.2024 за закінченням терміну зберігання, що підтверджується конвертом з довідкою АТ "Укрпошта" про причини повернення/досилання (за номером поштового відправлення 396). Зазначений лист направлено на адресу, визначену як поштові реквізити відповідача згідно розділу 7 Договору. Як стверджує позивач, повідомлень від відповідача про зміну поштової адреси до позивача не надходило.

Повторно вказаний лист та документи 04.02.2025 направлено на юридичну адресу відповідача відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб про ТОВ "Завод Механіка", однак відправлення повернуто позивачу у зв`язку з неправильно зазначеною (відсутністю) адреси (за номером поштового відправлення 580).

Станом на день розгляду справи по суті, заборгованість відповідачем не сплачено в повному обсязі, а тому такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку та стягненню з відповідача за Договором оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності №726дп від 28.09.2017 - 23 905,70 грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 949,43 грн., інфляційні втрати у розмірі 3557,67 грн., пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ у сумі 3866,82 грн. та штрафу в сумі 2390,57 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Стаття 11 Цивільного кодексу України визначає, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

В силу ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами у справі виникли зобов`язання, які за своєю правовою природою є правовідносинами, що випливають із договору найму (оренди), згідно якого та в силу ст. 759 Цивільного кодексу України, наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Окрім того, суд відзначає, що на вказані правовідносини поширюється дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна", відповідно до ч. 1 ст. 2 якого, орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з вимогами частин 1, 5 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

За приписами ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами місцевого самоврядування (для об`єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об`єктів, що перебувають у державній власності.

Відповідно до положень статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього Кодексу, інших активів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, на виконання вимог вказаного договору оренди відповідачем було прийнято в строкове платне користування окреме індивідуально визначене нерухоме майно, що підтверджується актом приймання-передачі орендованого майна від 28.09.2017.

На підтвердження заборгованості з орендної плати, позивачем долучено до матеріалів справи наступні акти:

- акт №ДП-0001656 здачі приймання робіт (надання послуг) - оренда приміщення за жовтень 2022 становить 982,96 грн;

- акт №ДП-0001842 здачі приймання робіт (надання послуг) - оренда приміщення за листопад 2022 становить 989,83 грн;

- акт №ДП-0002043 здачі приймання робіт (надання послуг) - оренда приміщення за грудень 2022 становить 996,76 грн;

- акт №ДП-0000156 здачі приймання робіт (надання послуг) - оренда приміщення за січень 2023 становить 1004,74 грн;

- акт №ДП-0000313 здачі приймання робіт (надання послуг) - оренда приміщення за лютий 2023 становить 1011,77 грн;

- акт №ДП-0000562 здачі приймання робіт (надання послуг) - оренда приміщення за березень 2023 становить 1026,95 грн;

- акт №ДП-0000882 здачі приймання робіт (надання послуг) - оренда приміщення за квітень 2023 становить 1029,00 грн;

- акт №ДП-0001176 здачі приймання робіт (надання послуг) - оренда приміщення за травень 2023 становить 1034,15 грн;

- акт №ДП-0001409 здачі приймання робіт (надання послуг) - оренда приміщення за червень 2023 становить 1042,42 грн;

- акт №ДП-0001602 здачі приймання робіт (надання послуг) - оренда приміщення за липень 2023 становить 1036,16 грн;

- акт №ДП-0001780 здачі приймання робіт (надання послуг) - оренда приміщення за серпень 2023 становить 1021,66 грн;

- акт №ДП-0001939 здачі приймання робіт (надання послуг) - оренда приміщення за вересень 2023 становить 1026,77 грн;

- акт №ДП-0002162 здачі приймання робіт (надання послуг) - оренда приміщення за жовтень 2023 становить 1034,99 грн;

- акт №ДП-0002362 здачі приймання робіт (надання послуг) - оренда приміщення за листопад 2023 становить 1040,16 грн;

- акт №ДП-0002544 здачі приймання робіт (надання послуг) - оренда приміщення за грудень 2023 становить 1047,44 грн;

- акт №ДП-0000133 здачі приймання робіт (надання послуг) - оренда приміщення за січень 2024 становить 1051,63 грн;

- акт №ДП-0000275 здачі приймання робіт (надання послуг) - оренда приміщення за лютий 2024 становить 1054,79 грн;

- акт №ДП-0000457 здачі приймання робіт (надання послуг) - оренда приміщення за березень 2024 становить 1060,06 грн;

- акт №ДП-0000632 здачі приймання робіт (надання послуг) - оренда приміщення за квітень 2024 становить 1062,18 грн;

- акт №ДП-0000851 здачі приймання робіт (надання послуг) - оренда приміщення за травень 2024 становить 1068,55 грн;

- акт №ДП-0001050 здачі приймання робіт (надання послуг) - оренда приміщення за червень 2024 становить 1092,06 грн;

- акт №ДП-0001241 здачі приймання робіт (надання послуг) - оренда приміщення за липень 2024 становить 1092,06 грн;

- акт №ДП-0001469 здачі приймання робіт (надання послуг) - оренда приміщення за серпень 2024 становить 1098,61 грн.

З матеріалів справи вбачається, що оренда приміщення становить:

- за жовтень 2022 року у сумі 982,96 грн., що підтверджується рахунком -фактурою №ДП-0001373 від 31.10.2022 року;

- за листопад 2022 року у сумі 989,83 грн., що підтверджується рахунком -фактурою №ДП-0001520 від 30.11.2022 року;

- за грудень 2022 року у сумі 996,76 грн., що підтверджується рахунком -фактурою №ДП-0001648 від 31.12.2022 року;

- за січень 2023 року у сумі 1004,74 грн., що підтверджується рахунком -фактурою №ДП-0001678 від 31.01.2023 року;

- за лютий 2023 року у сумі 1011,77 грн., що підтверджується рахунком -фактурою №ДП-0001802 від 28.02.2023 року;

- за березень 2023 року у сумі 1026,95 грн., що підтверджується рахунком -фактурою №ДП-0001959 від 31.03.2023 року;

- за квітень 2023 року у сумі 1029,00 грн., що підтверджується рахунком -фактурою №ДП-0002117 від 30.04.2023 року;

- за травень 2023 року у сумі 1034,15 грн., що підтверджується рахунком -фактурою №ДП-0002267 від 31.05.2023 року;

- за червень 2023 року у сумі 1042,42 грн., що підтверджується рахунком -фактурою №ДП-002402 від 30.06.2023 року;

- за липень 2023 року у сумі 1036,16 грн., що підтверджується рахунком -фактурою №ДП-0002551 від 31.07.2023 року;

- за серпень 2023 року у сумі 1021,66 грн., що підтверджується рахунком -фактурою №ДП-0002703 від 31.08.2023 року;

- за вересень 2023 року у сумі 1026,77 грн., що підтверджується рахунком -фактурою №ДП-002848 від 30.09.2023 року;

- за жовтень 2023 року у сумі 1034,99 грн., що підтверджується рахунком -фактурою №ДП-0003025 від 31.10.2023 року;

- за листопад 2023 року у сумі 1040,16 грн., що підтверджується рахунком -фактурою №ДП-0003181 від 30.11.2023 року;

- за грудень 2023 року у сумі 1047,44 грн., що підтверджується рахунком -фактурою №ДП-0003327 від 31.12.2023 року;

- за січень 2024 року у сумі 1051,63 грн., що підтверджується рахунком -фактурою №ДП-0000133 від 31.01.2024 року;

- за лютий 2024 року у сумі 1054,79 грн., що підтверджується рахунком -фактурою №ДП-0000277 від 29.02.2024 року;

- за березень 2024 року у сумі 1060,06 грн., що підтверджується рахунком -фактурою №ДП-0000451 від 31.03.2024 року;

- за квітень 2024 року у сумі 1062,18 грн., що підтверджується рахунком -фактурою №ДП-0000617 від 30.04.2024 року;

- за травень 2024 року у сумі 1068,55 грн., що підтверджується рахунком -фактурою №ДП-0000779 від 31.05.2024 року;

- за червень 2024 року у сумі 1092,06 грн., що підтверджується рахунком -фактурою №ДП-0000937 від 30.06.2024 року;

- за липень 2024 року у сумі 1092,06 грн., що підтверджується рахунком -фактурою №ДП-0001105 від 31.07.2024 року;

- за серпень 2024 року у сумі 1098,61 грн., що підтверджується рахунком -фактурою №ДП-0001262 від 31.08.2024 року.

Приймаючи до уваги те, що відповідач не вчинив необхідних дій, передбачених сторонами у Договорі та не виконав свій обов`язок зі сплати орендної плати у строк встановлений Договором, ДОКАЗІВ ПРОТИЛЕЖНОГО СУДУ НЕ НАДАВ, суд дійшов висновку, що останній є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання зі здійснення своєчасної та повної сплати орендних платежів, а отже позовні вимоги в частині 23 905,70 грн. є правомірними, обґрунтованими та такими, що підтверджуються матеріалами справи і тому підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення 3% річних у розмірі 949,43 грн. та 3557,67 грн. інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із ч. 3 ст. 692 ЦК України у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Згідно із висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07 квітня 2020 року у справі № 910/4590/19 (провадження № 12-189гс19) зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3 % річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги (пункт 43 постанови). Також, Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26 січня 2022 року по справі № 910/18557/20 зазначено наступне: «Визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (зроблений позивачем розрахунок заборгованості, інфляційних втрат та трьох процентів річних), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю бо частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду».

Так, приписами ст. 610, 612 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Перевіривши надані позивачем розрахунки, з урахуванням того, що відповідно до ч.2 ст.237 ГПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача 949,43 грн. - суми 3% річних, 3557,67 грн. - суми інфляційних збитків.

Щодо вимог про стягнення 3866,82 грн. пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ та 2390,57 грн. - штрафу, суд зазначає наступне.

Правові наслідки порушення грошового зобов`язання передбачені, зокрема, ст. ст.549,611,625 ЦК України.

За приписами частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до п. 3.8. Договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та орендодавцю у визначеному пунктом 3.1 Договору співвідношенні, відповідно до чинного законодавства України, з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до п. 3.9. Договору у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10 % від суми заборгованості. Зайва сума орендної плати, що надійшла до державного бюджету та орендодавцю, підлягає заліку в рахунок подальших платежів.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок суми штрафу у розмірі 2390,57 грн., суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача 2390,57 грн. - суму штрафу.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши надані позивачем розрахунки, з урахуванням того, що відповідно до ч.2 ст.237 ГПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача 3866,82 грн. - пені.

У відповідності до ч.1ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень статті 129 ГПК України та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. покладає на відповідача.

Керуючись статтями 7, 8 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Державного підприємства Завод імені В.О. Малишева задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод механіка" (02000, м.Київ, вул.Володимирська ,буд.51, ) на користь Державного підприємства Завод імені В.О. Малишева (61001, м. Харків, вул. Тарасенка Георгія, буд. 126, ) заборгованість в розмірі 34 670,19 грн., яка складається з: суми основного боргу в розмірі 23 905,70 грн., 3% річних в сумі 949,43 грн., інфляційного збільшення в сумі 3557,67 грн., пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ в сумі 3866,82 грн., штрафу в сумі 2390,57 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Державне підприємство "Завод імені В.О.Малишева" (61001, м. Харків, вул. Тарасенка Георгія, б. 126, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод механіка" (02000, м.Київ, вул.Володимирська ,буд.51, ).

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/

Рішення складено та підписано 01.09.2025.

Головуючий суддя Суддя Суддя В.О. Усатий Т.А. Лавренюк П.В. Хотенець