ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про визнання вимог кредитора

"29" серпня 2025 р.м. ОдесаСправа № 916/831/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Мусієнко О.О.

за участю секретаря судового засідання Дробиш К.А.,

дослідивши матеріали справи

за заявою кредитора: Товариства з обмеженою відповідальністю ЛТК Електрум (03067, м. Київ, вул. Гарматна, 8; )

до боржника: Спільного українсько-турецького підприємства Одеські дріжджі у формі закритого акціонерного товариства (65033, м. Одеса, вул. Мельницька, буд. 31; )

про банкрутство

у відкритому судовому засіданні за участю

представників сторін та учасників:

від ініціюючого кредитора: не з`явився;

від боржника: Пеньковський В.Б.;

заявники: Ільницький В.В.;

від заявників: Головного управління ДПС в Одеській області Кедик М.Г.;

розпорядник майна боржника: арбітражний керуючий Корольов В.В. (брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду)

Судове засідання 29.08.2025 проведено в порядку ст. 197 ГПК України в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.05.2025 відкрито провадження у справі № 916/831/25 про банкрутство Спільного українсько-турецького підприємства Одеські дріжджі у формі закритого акціонерного товариства (далі СП Одеські дріжджі, боржник); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном СП Одеські дріжджі строком на 170 календарних днів до 10.10.2025; призначено розпорядником майна боржника СП Одеські дріжджі арбітражного керуючого Корольова Вадима Вячеславовича.

З метою виявлення кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, на офіційному веб-порталі судової влади України суд 02.05.2025 оприлюднив повідомлення про відкриття провадження у справі боржника (офіційне оприлюднення) СП Одеські дріжджі за № 75976 від 02.05.2025.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.07.2025 продовжено строк проведення попереднього засідання суду у справі № 916/831/25 на 50 днів.

Головне управління ДПС в Одеській області звернулося із заявою, сформованою в системі Електронний суд 23.05.2025 (вх. № 3-412/25 від 23.05.2025), з врахуванням заяви, сформованої в системі Електронний суд 27.08.2025 (вх. № 3-758/25 від 27.08.2025), про визнання грошових (кредиторських) вимог до СП Одеські дріжджі у розмірі 17 144 275, 52 грн у такій черговості: перша черга (судовий збір) 6056, 00 грн; друга черга (ЄСВ) 388 242, 37 грн; третя черга (основний платіж) 6 656 004, 73 грн; шоста черга (штрафні санкції, пеня) 10 093 972, 42 грн.

Заява обґрунтована тим, що в результаті неналежного виконання покладених законом на платника податків обов`язків, у СП «Одеські дріжджі» наявна непогашена податкова заборгованість/недоїмка у сумі 16 749 977, 15 грн, з яких: податкова заборгованість 12 200 750, 31 грн, (основний платіж 6 656 004, 73 грн, штрафні санкції 1 565 095, 40 грн, пеня - 16 749 977, 15 грн); заборгованість з ЄСВ 388 242, 37 грн (основний платіж), з яких:

заборгованість по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) становить 4 634 822, 00 грн (основний платіж 3 189 425, 00 грн, штрафні санкції 1 445 397, 00 грн), яка виникла в результаті несплати грошових зобов`язань, нарахованої контролюючим органом, а саме: по податковому повідомленню-рішенню № 1 вiд 29.11.2021 на суму 3 189 425 грн (основний платіж), 548 175 грн (штрафна санкція); по податковому повідомленню-рішенню № 39374/15-32-07-05 вiд 17.09.2024 на суму 9 822,00 грн (штрафна санкція); по податковому повідомленню-рішенню № 39375/15-32-07-05 вiд 17.09.2024 на суму 887 400, 00 грн (штрафна санкція);

заборгованість по податку на прибуток приватних підприємств становить 4757, 99 грн - штрафні санкції, яка виникла в результаті несплати грошових зобов`язань нарахованої контролюючим органом, а саме: по податковому повідомленню-рішенню №10090/15-32-04-06 вiд 17.05.2023 на суму 1017, 99 грн (штрафна санкція); по податковому повідомленню-рішенню №14323/15-32-04-06 вiд 20.06.2023 на суму 1020, 00 грн (штрафна санкція); по податковому повідомленню-рішенню № 2227/15-32-04-06 вiд 15.01.2024 на суму 1020, 00 грн. (штрафна санкція); по податковому повідомленню-рішенню № 21728/15-32-04-06 вiд 21.05.2024 на суму 1020, 00 грн (штрафна санкція); по податковому повідомленню-рішенню №39388/15-32-07-05 вiд 21.05.2024 на суму 680, 00 грн (штрафна санкція);

заборгованість по пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства становить 8 523 674, 99 грн, яка виникла в результаті несплати пені нарахованої контролюючим органом;

заборгованість по рентній платі за спеціальне використання води становить 2362, 12 грн (штрафні санкції), яка виникла в результаті несплати грошових зобов`язань нарахованої контролюючим органом по податковому повідомленню-рішенню №224/15-32-04-06 вiд 03.01.2024 на суму 2362, 12 грн;

заборгованість по рентній платі за користування надрами для видобування корисних копалин становить 2117, 73 грн (штрафні санкції), яка виникла в результаті несплати грошових зобов`язань нарахованої контролюючим органом, а саме: по податковому повідомленню-рішенню № 17904/15-32-04-06 вiд 24.07.2023 на суму 2040, 00 грн (штрафна санкція); по податковому повідомленню-рішенню № 221/15-32-04-06 вiд 03.01.2024 на суму 77, 73 грн (штрафна санкція);

заборгованість по екологічному податку за викиди в атмосферне повітря забруднених речовин становить 4182, 00 грн (штрафні санкції), яка виникла в результаті несплати грошових зобов`язань нарахованої контролюючим органом, а саме: по податковому повідомленню-рішенню № 39609/15-32-04-06 вiд 18.09.2024 на суму 102,10 грн (штрафна санкція); по податковому повідомленню-рішенню № 50529/15-32-04-06 вiд 14.11.2024 на суму 4 080,00 грн (штрафна санкція);

заборгованість по податку на доходи фізичних осіб становить 265 980, 36 грн (основний платіж 168 243, 72 грн, штрафні санкції 93 053, 23 грн, пеня 4683, 41 грн), яка виникла в результаті несплати грошових зобов`язань нарахованої контролюючим органом, а саме: по податковому повідомленню-рішенню № 39230/15-32-04-06-20 вiд 16.09.2024 на суму 48 952, 30 грн (штрафна санкція), 4683, 41 грн (пеня); по податковому повідомленню-рішенню №39225/15-32-04-06-20 вiд 16.09.2024 на суму 1020, 00 грн (штрафна санкція); по податковому повідомленню-рішенню №39229/15-32-04-06-20 вiд 16.09.2024 на суму 168 243, 72 грн, 42 060, 93 грн (штрафна санкція); по податковому повідомленню-рішенню №45585/15-32-24-07 вiд 21.10.2024 на суму 1020, 00 грн. (штрафна санкція);

заборгованість по адміністративним штрафам та іншим санкціям становить 1020 грн (штрафні санкції), яка виникла в результаті несплати грошових зобов`язань нарахованої контролюючим органом по податковому повідомленню-рішенню № 19387/15-32-07-05 вiд 17.09.2024 на суму 1020, 00 грн (штрафна санкція);

заборгованість по податку на нерухоме майно становить 96 309, 00 грн (основний платіж 91 705, 00 грн, штрафні санкції 4604, 00 грн), яка виникла в результаті несплати грошових зобов`язань нарахованої контролюючим органом, а саме: по податковому повідомленню-рішенню № 39371/15-32-07-05 вiд 17.09.2024 на суму 91 705, 00 грн, 2904, 00 грн (штрафна санкція); по податковому повідомленню-рішенню №39378/15-32-07-05 вiд 17.09.2024 на суму 1700, 00 грн (штрафна санкція);

заборгованість по військовому збору становить 19 430, 09 грн (основний платіж 11 576, 98 грн, штрафні санкції 7462, 83 грн, пеня 390, 28 грн), яка виникла в результаті несплати грошових зобов`язань нарахованої контролюючим органом, а саме: по податковому повідомленню-рішенню № 39227/15-32-24-06-20 вiд 16.09.2024 на суму 4079, 36 грн (штрафна санкція), 390, 28 грн (пеня); нарахування по податковому повідомленню-рішенню №39227/15-32-24-06-20 вiд 16.09.2024 на суму 11 576, 98 грн, 3383, 47 грн (штрафна санкція);

заборгованість по орендній платі з юридичних осіб становить 3 195 320, 77 грн (основний платіж 3 195 054, 03 грн, штрафні санкції 138, 40 грн, пеня 128, 34 грн), яка виникла в результаті несплати грошових зобов`язань нарахованої контролюючим органом по податкових розрахунках № , № , № , № вiд 16.09.2024 на суму 3 195 054, 03 грн; по податковому повідомленню-рішенню № 50224/15-32-04-06 вiд 13.11.2024 на суму 138, 40 грн (штрафна санкція); нарахування пені на суму 128, 34 грн;

заборгованість по ЄСВ становить 388 242, 37 грн (основний платіж), яка виникла в результаті несплати грошових зобов`язань нарахованої контролюючим органом по податкових розрахунках № , № , № на суму 388 242, 37 грн.

Головним управлінням ДПС в Одеській області зазначено, що частину грошових зобов`язань було погашено боржником, у зв`язку з чим заявлені кредиторські вимоги є меншими від документів, на підставі яких нараховано грошові зобов`язання.

Боржник у відзиві, сформованому в системі Електронний суд 10.07.2025 (вх. № 21924/25 від 10.07.2025), вважає обґрунтованими наступні грошові вимоги Головного управління ДПС в Одеській області: 4844, 80 грн судовий збір за подання заяви до суду у першу чергу; 388 242, 37 грн нарахування по податкових розрахунках № , № , № з несплати ЄСВ у другу чергу; 6 656 004, 73 грн заборгованість зі сплати податків і зборів у третю чергу; 10 092 088, 40 грн заборгованість зі сплати штрафних санкцій у шосту чергу.

Боржник не визнає грошові вимоги зі сплати судового збору за подання заяви до суду в частині суми 1211, 20 грн, вказуючи, що судовий збір за подачу Головним управлінням ДПС в Одеський області заяви з вимогами до боржника у справі про банкрутство має становити: 3028 х 2 х 0,8 = 4844, 80 (грн).

Боржник не визнає вимогу зі сплати штрафних санкцій в частині суми 1884, 00 грн та зазначає, що внаслідок арифметичної помилки, визнаної представником Головного управління ДПС в Одеській області у судовому засіданні 18.06.2025, штрафні санкції з податку на нерухому майно складають 1020,00 + 1070,00 = 2720, 00 (грн).

У відомостях про результати розгляду вимог кредиторів розпорядник майна боржника арбітражний керуючий Корольов Вадим Вячеславович зазначає, що на підставі інформації, яка доступна на даний час грошові вимоги Головного управління ДПС в Одеській області мають бути визнані та включені в реєстр вимог кредиторів частково у загальному розмірі 17 142 391, 52 грн, з яких: 6056 грн- судовий збір за подання заяви до суду у першу чергу; 388 242, 37 грн з несплати ЄСВ - у другу чергу; 6 656 004, 73 грн заборгованість зі сплати податків і зборів у третю чергу; 10 092 088, 40 грн заборгованість зі сплати штрафних санкцій - у шосту чергу.

Розпорядник майна боржника зазначає, що в результаті арифметичної перевірки заборгованість по податку на нерухоме майно становить 94 425, 00 грн (91 705, 00 грн + 1020 грн + 1700, 00 грн); заборгованість зі сплати штрафних санкцій у розмірі 1884, 00 грн (96 309, 00 94 425, 00) не підтверджена кредитором, у зв`язку з чим ним не визнається та має бути відхилена.

У заяві про розгляд уточнених вимог кредитора розпорядник майна боржника арбітражний керуючий Корольов Вадим Вячеславович зазначив про визнання грошових вимог Головного управління ДПС в Одеській області в повному обсязі та включення їх в реєстр вимог кредиторів у загальному розмірі 17 144 275, 52 грн, з яких: 6056, 00 грн судовий збір за подання заяви до суду у пергу чергу; 388 242, 37 грн нарахування по податкових розрахунках № , № , № з несплати ЄСВ у другу чергу; 6 656 004, 73 грн - заборгованість зі сплати податків і зборів у третю чергу; 10 093 972, 42 грн заборгованість зі сплати штрафних санкцій - у шосту чергу.

У судовому засіданні 29.08.2025 представник боржника усно зазначив про відсутність заперечень щодо поданої уточненої заяви.

Розглянувши заяву Головного управління ДПС в Одеській області про грошові вимоги, відзиви на неї, вислухавши учасників справи, суд встановив.

Заборгованість по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 4 634 822 грн, з якої: 3 189 425 грн основний платіж, 1 445 397 грн штрафні (фінансові) санкції (штраф), виникла в результаті нарахування суми податкового зобов`язання згідно податкових повідомлень-рішень від 29.11.2021 № , від 17.09.2024 № 39374/15-32-07-05, від 17.09.2024 № 39375/15-32-07-05.

Заборгованість по податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 4757, 99 грн - штрафні (фінансові) санкції (штраф), виникла в результаті нарахування суми податкового зобов`язання згідно податкових повідомлень-рішень від 17.05.2023 № 10090/15-32-04-06, від 20.06.2023 № 14323/15-32-04-06, від 15.01.2024 № 2227/15-32-04-06, від 21.05.2024 № 21728/15-32-04-06, від 17.09.2024 № 39388/15-32-07-05.

Заборгованість по пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства в розмірі 8 523 674, 99 грн згідно інтегрованої картки.

Заборгованість по рентній платі за спеціальне використання води в розмірі 2362, 12 грн штрафні (фінансові) санкції (штраф), виникла в результаті нарахування суми податкового зобов`язання згідно податкового повідомлення-рішення від 03.01.2024 № 224/15-32-04-06.

Заборгованість по рентній платі за користування надрами для видобування корисних копалин в розмірі 2117, 73 грн штрафні (фінансові) санкції (штраф), виникла в результаті нарахування суми податкового зобов`язання згідно податкових повідомлень-рішень від 24.07.2023 № 17904/15-32-04-06, від 03.01.2024 № 221/15-32-04-06.

Заборгованість по екологічному податку за викиди в атмосферне повітря забруднених речовин в розмірі 4182, 01 грн штрафні (фінансові) санкції (штраф), виникла в результаті нарахування суми податкового зобов`язання згідно податкових повідомлень-рішень від 18.09.2024 № 39609/15-32-04-06, від 14.11.2024 № 50529/15-32-04-06.

Заборгованість по податку на доходи фізичних осіб в розмірі 265 980, 36 грн, з якої: 168 243, 72 грн - основний платіж, 93 053, 23 грн штрафні (фінансові) санкції (штраф), 4683, 41 грн пеня, виникла в результаті нарахування суми податкового зобов`язання згідно податкових повідомлень-рішень від 16.09.2024 № 39230/15-32-24-06-20, від 16.09.2024 № 39225/15-32-24-06-20, від 21.10.2024 № 45585/15-32-24-07.

Заборгованість по адміністративним штрафам та іншим санкціям в розмірі 1020 грн штрафні (фінансові) санкції (штраф), виникла в результаті нарахування суми податкового зобов`язання згідно податкового повідомлення-рішення від 17.09.2024 № 39387/15-32-07-05.

Заборгованість по податку на нерухоме майно в розмірі 96 309, 00 грн, з якої: 91 705, 00 грн основний платіж, 4604, 00 грн штрафні (фінансові) санкції (штраф), виникла в результаті нарахування суми податкового зобов`язання згідно податкових повідомлень-рішень від 17.09.2024 № 39371/15-32-07-05, від 17.09.2024 № 39378/15-32-07-05.

Заборгованість по військовому збору в розмірі 19 430, 09 грн, з якої: 11 576, 98 грн сума грошового зобов`язання за податковим зобов`язанням, 7462, 83 грн - штрафні (фінансові) санкції (штраф), 390, 28 грн пеня, виникла в результаті нарахування суми податкового зобов`язання згідно податкових повідомлень-рішень від 16.09.2024 № 39228/15-32-24-06-20, від 16.09.2024 № 39227/15-32-24-06-20 від 16.09.2024.

Заборгованість по орендній платі з юридичних осіб в розмірі 3 195 320, 77 грн, з якої: 3 195 054, 03 грн основний платіж, 138, 40 грн штрафні санкції, 128, 34 грн пеня, виникла в результаті нарахування суми податкового зобов`язання згідно податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності від 15.02.2022 № , від 03.05.2022 № , від 20.02.2023 № , від 20.02.2024 № , податкового повідомлення-рішення від 13.11.2024 № 50224/15-32-04-06, інтегрованої картки.

Заборгованість по ЄСВ в розмірі 388 242, 37 грн основний платіж, виникла в результаті нарахування суми податкового зобов`язання згідно податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску від 09.08.2024 № , від 09.08.2024 № , від 09.11.2024 № .

Таким чином, з врахуванням тверджень заявника про частково погашення боргу, податкова заборгованість становить: 16 749 977, 15 грн, з яких: 12 200 750, 31 грн - основний платіж 6 656 004, 73 грн, штрафні санкції 1 565 095, 40 грн, пеня 16 749 977, 15 грн; заборгованість з ЄСВ 388 242, 37 грн (основний платіж).

Згідно з ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ) передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Грошове зобов`язання (борг) у відповідності до ст. 1 КУзПБ це зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Кредитор згідно з ст. 1 КУзПБ юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Ч. 1 ст. 45 КУзПБ передбачено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Адміністратор за випуском облігацій, який діє як конкурсний кредитор, подає заяву з вимогами до боржника з урахуванням вимог статті 93-1 цього Кодексу. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду (абз. 2 ч. 6 ст. 45 КУзПБ).

Відповідно до абз. 4, 5 ч. 6 ст. 45 КУзПБ за результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку та є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Згідно з ч. 7 ст. 45 КУзПБ заяви кредиторів за вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також за вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, стосовно яких є заперечення боржника, розглядаються згідно з цим Кодексом.

Розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за відсутності таких заяв - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з відповідним державним реєстром. Розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також про вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, згідно із заявами таких кредиторів та/або даними обліку боржника (ч. ч. 7, 8 ст. 45 КУзПБ).

Відповідно до абз. 1, 2 ч. 2 ст. 47 КУзПБ у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна. За результатами розгляду вимог окремого кредитора господарський суд постановляє ухвалу про їх визнання чи відхилення (повністю або частково), що не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.

Згідно з п. п. 1, 2, 3, 6 ч. 1 ст. 64 КУзПБ кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому: у першу чергу задовольняються: витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді, які понесені і не сплачені до відкриття ліквідаційної процедури; у другу чергу задовольняються: вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Пенсійного фонду України за громадян, які застраховані в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Пенсійному фонду України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників); у третю чергу задовольняються: вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів); вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом; у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Відповідно до п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) він регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За визначенням п. 14.1.39 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно із п. 14.1.156 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 31.1 статті 31 ПК України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Статтею 41 ПК України органи державної фіскальної служби віднесено до переліку контролюючих органів, що здійснюють від імені держави функції контролю за своєчасністю і правильністю сплати суб`єктами господарювання податків і зборів, зокрема, шляхом проведення документальних невиїзних перевірок платників податків відповідно до статті 78 ПК України.

Положеннями п. 16.1.4 ст. 16 ПК України на платника податків покладено обов`язок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі податкова декларація) документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою (пункт 54.1 статті 54 Податкового кодексу України).

Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, зокрема, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством (підпункт 54.3.1 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України).

Згідно з ст. 57.1 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічні положення містяться і в п. 203.2 ст.203 ПК України.

Податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (пп. 49.18.1 ст. 49 ПК України, п. 203.1 ст. 203 ПК України).

Відповідно до п. п. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове повідомлення-рішення - це письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

При цьому, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом (п. 54.5 ст. 54 ПК України).

Пунктом 57.3 ст. 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Крім того, відповідно до пп. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

У п. 129.1 ст. 129 ПК України зазначено, що нарахування пені розпочинається зокрема: при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом (п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України); при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (п.п. 129.1.3 п. 129.1 ст. 129 ПК України).

Нарахування пені закінчується у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України) п.п. 129.3.3 п. 129.3 ст. 129 ПК України.

Разом з тим, у п. 129.4 ст. 129 ПК України зазначено, що на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, якщо її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день; на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення його сплати, починаючи з 91 календарного дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Ст. 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У питанні порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство суд враховує усталені правові висновки Верховного Суду, що полягають у такому:

- заявник сам визначає докази, які, на його думку, підтверджують заявлені вимоги; проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює розгляд справи про банкрутство. Під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом; суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (постанова від 26.02.2019 у справі № 908/710/18);

- у попередньому засіданні господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником. Заявлені до боржника грошові вимоги конкурсних кредиторів можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (постанова від 26.02.2019 у справі № 908/710/18);

- на стадії звернення кредиторів з вимогами до боржника та розгляду зазначених вимог судом принципи змагальності та диспозитивності у справі про банкрутство проявляються у наданні заявником відповідних документів на підтвердження своїх кредиторських вимог та заперечень боржника та інших кредиторів проти них (постанова від 23.04.2019 у справі №910/21939/15);

- покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог. Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом спору в даному випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником. У випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог, суд у справі про банкрутство відмовляє у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів. Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України). Комплексне дослідження доказів на предмет їх відповідності законодавчо встановленим вимогам є сутністю суддівського розсуду на стадії встановлення обсягу кредиторських вимог у справі про банкрутство. У випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог, суд у справі про банкрутство відмовляє у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів (постанова від 27.08.2020 у справі № 911/2498/18);

- розглядаючи кредиторські вимоги суд, в силу норм статей 45 - 47 КУзПБ, має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (постанова від 21.10.2021 у справі № 913/479/18).

- використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника. Наведене порушує права кредиторів у справі про банкрутство з обґрунтованими грошовими вимогами. Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами з застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення обґрунтованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (постанова від 07.08.2019 у справі № 922/1014/18);

- сутність підвищеного стандарту доказування у справах про банкрутство полягає, зокрема, в такому: перевірка обґрунтованості та розміру вимог кредиторів здійснюється судом незалежно від наявності розбіжностей щодо цих вимог між боржником та особами, які мають право заявляти відповідні заперечення, з одного боку, та кредитором, що заявив грошові вимоги до боржника, з іншого боку; при визнанні вимог кредиторів у справі про банкрутство слід виходити з того, що визнаними можуть бути лише вимоги, щодо яких подано достатні докази наявності та розміру заборгованості; під час розгляду заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство визнання боржником або арбітражним керуючим обставин, якими кредитор обґрунтовує свої вимоги (частина перша статті 75 ГПК України), саме по собі не звільняє іншу сторону від необхідності доведення таких обставин в загальному порядку (постанова від 22.12.2022 у справі № 910/14923/20).

Отже, у справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови від 26.02.2019 у справі № 908/710/18 від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 12.10.2021 у справі № 01/1494 (14- 01/1494)).

Дослідивши та оцінивши подані докази, суд дійшов висновку, що грошові вимоги ГУ ДПС в Одеській області в сумі 17 144 275, 52 грн до СП Одеські дріжджі є обґрунтовані, підтверджуються долученими до матеріалів заяви доказами, зокрема, податковими деклараціями, податковими повідомлення-рішеннями, які ані в судовому, ані в адміністративному порядку оскаржені боржником не були, а тому грошові зобов`язання визначені в них є узгодженими; доказів сплати податкового боргу матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, суд визнає грошові вимоги Головного управління ДПС в Одеській області до СП Одеські дріжджі 17 144 275, 52 грн, з яких: 388 242, 37 грн заборгованість з єдиного соціального внеску, що підлягають задоволенню у другу чергу задоволення вимог кредиторів; 6 656 004, 73 грн заборгованості щодо сплати податків, що підлягають задоволенню у третю чергу задоволення вимог кредиторів; 10 093 972, 42 грн штрафні санкції, пеня, що підлягають задоволенню у шосту чергу задоволення вимог кредиторів; 6056 грн - судовий збір за подання заяви до суду, що підлягають задоволенню у першу чергу задоволення вимог кредиторів.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому, в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову (постанови Верховного Суду від 17.08.2021 у справі № 910/19210/15, від 03.08.2020 у справі № 911/2139/19).

Згідно з ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Разом з тим, Кодексом України з процедур банкрутства також не передбачено процесуального права для кредиторів подавати заяву про уточнення своїх грошових вимог та права на їх збільшення після закінчення строку, визначеного в ст. 45 Кодексу.

Однак, судом встановлено, що заявлені заявником у поданій уточненій заяві грошові вимоги в сумі є аналогічними сумам в первісній заяві. Відтак, суд дійшов висновку, що уточнена заява за своїм змістом та змістом не є додатковою заявою кредитора із грошовими вимогами до боржника.

Керуючись ст. ст. 1, 45, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати конкурсні грошові вимоги Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, буд. 5, ідентифікаційний код юридичної особи: 44069166) до боржника Спільного українсько-турецького підприємства Одеські дріжджі у формі закритого акціонерного товариства (65033, м. Одеса, вул. Мельницька, буд. 31; ідентифікаційний код юридичної особи: 24532055) у сумі 17 144 275, 52 грн, з яких: 388 242, 37 грн заборгованість з єдиного соціального внеску, що підлягають задоволенню у другу чергу задоволення вимог кредиторів; 6 656 004, 73 грн - заборгованості щодо сплати податків, що підлягають задоволенню у третю чергу задоволення вимог кредиторів; 10 093 972, 42 грн штрафні санкції, пеня, що підлягають задоволенню у шосту чергу задоволення вимог кредиторів; 6056 грн - судовий збір за подання заяви до суду, що підлягають задоволенню у першу чергу задоволення вимог кредиторів.

Ухвала є підставою для внесення відомостей до реєстру вимог кредиторів у відповідності до ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвала набирає законної сили 29 серпня 2025 року та відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Повну ухвалу складено та підписано 03 вересня 2025 року.

Копію ухвали надіслати до електронного кабінету користувача підсистеми Електронний суд: СП Одеські дріжджі, розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Корольова В.В., Головного управління ДПС в Одеській області.

Суддя О.О. Мусієнко