ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

29 серпня 2025 року Справа № 926/2852/25

Суддя Господарського суду Чернівецької області Тинок Олександр Сергійович, розглянувши заяву

стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «БУНАСТА УКРАЇНА»

до Фізичної особи-підприємця Видинівського Дениса Володимировича

про видачу судового наказу в сумі 57493,22 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БУНАСТА УКРАЇНА» звернулося до Господарського суду Чернівецької області із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця Видинівського Дениса Володимировича грошової заборгованості у сумі 50796,82 грн та пені в сумі 6696,40 грн.

Подана заява обґрунтовується тим, що на виконання умов укладено між сторонами Договору № DTE1390/2024 транспортно-експедиційного обслуговування та послуг з митного декларування товарів (вантажів) від 01 лютого 2024 року стягувач надав боржнику послуги, однак, боржник не сплатив вартість наданих послуг внаслідок чого у боржника перед стягувачем виникла заборгованість у розмірі 50796,82 грн.

Невиконання боржником взятих на себе зобов`язань стало підставою для звернення стягувача до суду із заявою про видачу судового наказу, в якому останній також просить суд стягнути з боржника пеню в сумі 6696,40 грн (за період з 01 березня 2024 року по 27 серпня 2024 року на суму 18149,77 грн та за період з 10 квітня 2024 року по 06 жовтня 2024 року на суму 32647,05 грн).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 серпня 2025 року, справу №926/2852/25 передано на розгляд судді Тинок О.С.

Положенням частини 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до статті 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Частиною 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною 1 статті 509, статтями 610, 611 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а в разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань.

Частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

З аналізу вказаних норм чинного законодавства, слідує, що пеня не є заборгованістю за договором, а є штрафною санкцією. Вимоги про сплату пені у зв`язку з порушенням грошових зобов`язань, хоча й мають грошовий характер, але за своєю природою не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов`язань, яка спрямована на компенсацію негативних для кредитора наслідків порушення зобов`язання боржником. Натомість наказне провадження передбачає можливість стягнення неоспорюваної заборгованості, за заявою особи, якій належить право вимоги про стягнення неоспорюваної грошової заборгованості.

Вимога щодо стягнення пені не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, адже пеня є не заборгованістю за договором, а штрафною санкцією. Стягнення пені не є заходом відповідальності за порушення зобов`язань, який спрямований на компенсацію негативних для кредитора наслідків, та обґрунтованість її стягнення потребує розгляду по суті.

Наказне провадження передбачає можливість стягнення неоспорюваної заборгованості за заявою особи, якій належить таке право вимоги.

Отже, суд дійшов до висновку, що вимоги в частині стягнення пені не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

Враховуючи викладене, заявлена Товариством з обмеженою відповідальністю «БУНАСТА УКРАЇНА» вимога про видачу судового наказу в частині стягнення з боржника 6696,40 грн пені не відповідає вимогам статті 148 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

За приписами частини 3 статті 152 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Суд звертає увагу заявника, що згідно з частиною 2 статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини 1 статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись статтями 148, 151, 152, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «БУНАСТА УКРАЇНА» у видачі судового наказу в частині вимоги про стягнення з Фізичної особи-підприємця Видинівського Дениса Володимировича пені в розмірі 6696,40 грн.

Ухвала складена та підписана 29 серпня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.255 ГПК України в строк та порядку, встановленому ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Інформацію по справі можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя Олександр ТИНОК