ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2025 р. Справа№ 910/1828/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Мальченко А.О.

Тищенко А.І.

секретар судового засідання: Ніконенко Ю.А.

за участю представників: згідно з протоколом судового засідання від 19.08.2025,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гісмап»

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2025 (повний текст складено 01.05.2025)

у справі №910/1828/25 (суддя О.В. Марченко)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гісмап»

до Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним розпорядження від 10.10.2024 №60/186-рп/к, -

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гісмап» (далі, позивач або Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі, відповідач або Відділення АМКУ) про визнання недійсним розпорядження адміністративної колегії Відділення АМКУ від 10.10.2024 №60/186-рп/к «Про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції» у справі №488/60/186-рп/к.24.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Розпорядженням Відділення АМКУ безпідставно та свавільно втручається у діяльність Товариства, оскільки при оцінці законності проведення земельних торгів у формі аукціону слід виходити з додержання вимог Земельного кодексу України та відповідних нормативно-правових актів у земельній сфері. Такі дії не можуть перевірятись (розпочинати розгляд справи ознаками вчинення порушення) Закон України «Про захист економічної конкуренції».

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.04.2025 у справі №910/1828/25 відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Гісмап» до Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним розпорядження від 10.10.2024 №60/186-рп/к. Судові витрати зі сплати судового збору та послуг адвоката позивача покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Гісмап».

Приймаючи вказане рішення, місцевий господарський суд наголосив на тому, що Відділенням АМКУ не перевіряється законність проведення земельних торгів у формі аукціону щодо права оренди земельної ділянки, а встановлюється наявність ознак у діях конкуруючих суб`єктів, які беруть участь у аукціоні, при підготовці до участі в такому аукціоні та під час участі у ньому, узгодженої поведінки, яка може вплинути на результатами аукціону, тобто спотворити їх, що є порушенням економічної конкуренції, і саме до таких дій суб`єктів підлягають застосуванню положення Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Водночас, прийняття Відділенням АМКУ Розпорядження жодним чином не порушує прав та охоронюваних законом інтересів Товариства (початок розгляду Відділенням АМК справи про захист економічної конкуренції не свідчить про подальше прийняття рішення про визнання дій позивача порушенням законодавства про захист економічної конкуренції).

Що стосується питання дотримання (за доводами позивача) і недотримання (за доводами відповідача) строку оскарження Розпорядження, то суд встановив, що датою вручення копії Розпорядження є 29.11.2024. Відповідно, останнім днем оскарження Розпорядження є 29.01.2025, що з огляду на дату подання позовної заяви - 14.02.2025, є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, 18.05.2025 через підсистему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «Гісмап» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2025 у справі №910/1828/25 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Узагальнені доводи апеляційної скарги позивача зводяться до того, що рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2025 у справі №910/1828/25 постановлено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, викладені у ньому висновки не відповідають встановленим обставинам справи, а тому воно є незаконним та необґрунтованим.

За доводами скаржника спірним розпорядженням від 10.10.2024 за №60/186-рп/к Відділенням фактично розпочато розгляд справи (вчинення відповідних перевірочних дій) щодо можливого порушення ТОВ «Гісмап» законодавства про захист економічної конкуренції, а саме пункту 4 частини 2 статті 6 та пункту 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у сфері правовідносин, на котру не поширюється дія Закону України «Про захист економічної конкуренції». Закон України «Про захист економічної конкуренції» є складовою господарського законодавства та не регулює земельні відносини, в тому числі відносини щодо порядку проведення земельних торгів у формі аукціону.

Оскаржуваним розпорядженням Відділення АМКУ безпідставно та свавільно втручається у діяльність ТОВ «Гісмап», поширюючи дію Закону України «Про захист економічної конкуренції» на сферу діяльності (правовідносин) ТОВ «Гісмап», що не підпадає під дію цього Закону, вчиняє перевірку (розглядає справу) за межами наданої компетенції. Такі дії в сукупності порушують право ТОВ «Гісмап» на мирне володіння земельною ділянкою, площею 0,2178 га, з кадастровим номером :03:001:0264, що у законний спосіб на підставі конкурентних торгів набута в оренду.

Також скаржник зазначає, що позивачем не пропущено двомісячного строку для оскарження розпорядження, оскільки розпорядження було отримано ТОВ «Гісмап» 09.01.2024 на відповідний запит позивача. Дату отримання оскаржуваного розпорядження відмічено на поштовому штемпелі конверту Укрпошти. Відповідно, визначений двомісячний строк на оскарження розпорядження на час подання позову (14.02.2025) не сплив.

В апеляційній скарзі позивач також зазначив, що ним орієнтовно будуть понесені витрати за правничу допомогу в апеляційній інстанції у розмірі 25 000,00 грн.

Узагальнені доводи та заперечення відповідача

30.06.2025 через підсистему «Електронний суд» від представника Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просить суд залишити рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2025 у справі №910/1828/25 без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гісмап» без задоволення.

У відзиві Відділення АМКУ зазначає, що ТОВ «Гісмап» у чергове помилково стверджує, що не пропустило строк на звернення до суду з позовом про скасування Розпорядження №60/186-рп/к від 10.10.2024. Втім, як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідно до Закону України «Про захист економічної конкуренції» повідомлення про прийняття розпорядження оприлюднене в газеті «Урядовий кур`єр» №234 (7894) від 19.11.2024. Отже, граничний строк подання позову 29.01.2025. Позов же подано 14.02.2025, що підтверджує факт пропуску присічного двомісячного строку.

Скаржник помилково вважає, що дія законодавства про захист економічної конкуренції не поширюється на правовідносини, що склались. ТОВ «Гісмап» брало участь у відкритих аукціонах із придбання права оренди земельних ділянок, тобто на конкурентному ринку, отже виступає повноцінним учасником названого ринку, до дій та поведінки якого обов`язково застосовуються норми законодавства про захист економічної конкуренції.

Спірне Розпорядження, окрім як викладення об`єктивно встановлених на момент розгляду справи обставин та визначення попередньої кваліфікації дії суб`єкту господарювання, не є актом, що встановлює факт порушення закону про захист економічної конкуренції.

Позивач не довів у розумінні статті 74 Господарського процесуального кодексу України ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гісмап» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2025 у справі №910/1828/25 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Мальченко А.О.

Судом встановлено, що апеляційна скарга була подана скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2025 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/1828/25; відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

02.06.2025 матеріали справи №910/1828/25 надійшли до суду апеляційної інстанції та були передані судді-доповідачу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гісмап» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2025 у справі №910/1828/25 залишено без руху. Роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю «Гісмап», що протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржник має право усунути вказані недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у розмірі 3 633,60 грн.

16.06.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Гісмап» надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено платіжну інструкцію №52 від 15.06.2025 про сплату судового збору у розмірі 3 633,60 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Гісмап» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2025 у справі №910/1828/25, призначено до розгляду апеляційну скаргу на 08.07.2025.

02.07.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Гісмап» надійшла заява про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2025 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Гісмап» про участь його у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

У судове засідання, призначене на 08.07.2025, з`явився представник позивача в режимі відеоконференції.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Враховуючи неявку у судове засідання представника відповідача, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2025 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Гісмап» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2025 у справі №910/1828/25 відкладено на 19.08.2025.

У судовому засіданні 19.08.2025 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників сторін

У судове засідання 19.08.2025 з`явився представник відповідача.

Представник позивача 19.08.2025 подав заяву про розгляд справи у його відсутності та зазначив, що підтримує доводи та вимоги апеляційної скарги.

Представник відповідача заперечував у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги, просив залишити оскаржене рішення суду без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

10.10.2024 Відділенням АМКУ прийнято розпорядження №60/186-рп/к «Про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції» у справі №488/60/186-рп/к.24 (далі, Розпорядження).

Як вбачається зі змісту даного Розпорядження, Відділенням АМКУ у зв`язку з виконанням завдань, покладених на нього Законом України «Про Антимонопольний комітет України», здійснено державний контроль за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції, та контроль щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері публічних закупівель, за результатами якого виявлені обставини, які можуть свідчити про те, що Товариство і ТОВ «Мошни Інвест Груп» під час підготовки та участі в аукціоні «Продаж права оренди на земельну ділянку, площею 0,2178 га, з кадастровим номером :03:001:0264, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (код КВЦП 07.01), яка розташована в Черкаській області, Черкаському районі, адмін. межі Руськополянської сільської ради», який проводився Руськополянською сільською радою через платформу «Прозорро.Продажі», ідентифікатор електронного аукціону в системі LRE001-UA-076 (далі Аукціон), не змагались між собою, що є обов`язковою умовою конкуренції, а діяли узгоджено.

Відділенням АМКУ вказано, що матеріали, отримані у ході здійснення контролю, свідчать про наявність у ТОВ «Гісмап» та ТОВ «Мошни Інвест Груп» під час підготовки документів для участі в аукціоні ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 6 та пункту 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» антиконкурентні узгоджені дії є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Отже, Відділення АМКУ дійшло висновку про те, що дії ТОВ «Гісмап» і ТОВ «Мошни Інвест Груп» під час підготовки документів та участі в Аукціоні у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій містять ознаки порушення, що стосуються спотворення результатів аукціонів, передбаченого пунктом 4 частини другої статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону, та постановило розпочати розгляд справи за ознаками вчинення ТОВ «Гісмап» та ТОВ «Мошни Інвест Груп» порушення законодавства про захист економічної конкуренції, доручило збирання та аналіз доказів у справі Відділу дослідження розслідувань у Черкаській області Північного міжобласного територіального відділення АМКУ.

У Розпорядженні вказано, що воно може бути оскаржене до господарського суду у двомісячний строк з дня його одержання. Зазначений строк не підлягає поновленню.

Спір у даній справі виник у зв`язку з тим, що Розпорядження, на думку позивача, підлягає визнанню недійсним, оскільки при оцінці законності проведення земельних торгів у формі аукціону слід виходити з додержання вимог Земельного кодексу України та відповідних нормативно-правових актів у земельній сфері й такі дії не можуть перевірятись (розпочинати розгляд справи ознаками вчинення порушення) згідно з Законом України «Про захист економічної конкуренції».

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначав, що приймаючи оскаржуване Розпорядження Відділення АМКУ діяло в межах своїх повноважень, у порядок та спосіб, встановлений Законом; прийняття розпорядження не порушує прав та охоронюваних законом інтересів позивача, оскільки розпорядження не є актом, що встановлює факт порушення Закону, а лише фіксує процесуальне становище сторін у антимонопольній справі та має інформаційний характер; наголошував на пропуску позивачем строку на його оскарження в судовому порядку.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін із таких підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель. Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України.

Основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій; сприяння розвитку добросовісної конкуренції; методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель; проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції (стаття 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»).

Антимонопольний комітет України і його територіальні відділення становлять систему органів Антимонопольного комітету України, яку очолює Голова Комітету. Антимонопольний комітет України, адміністративні колегії Антимонопольного комітету України, державні уповноважені Антимонопольного комітету України, адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України (стаття 6 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»).

Повноваження Антимонопольного комітету України визначені статтею 7 наведеного Закону.

За змістом статті 12-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України приймається від імені територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» адміністративна колегія територіального відділення Антимонопольного комітету України має, зокрема, такі повноваження: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про надання дозволу, надання попередніх висновків стосовно узгоджених дій, проводити розслідування або дослідження за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення, надавати попередні висновки стосовно узгоджених дій; розглядати справи про адміністративні правопорушення, виносити постанови в цих справах.

Правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності визначаються Законом України «Про захист економічної конкуренції», який спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин.

Згідно з частинами 1, 2 статті 37 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у разі виявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі наслідків такого порушення, органи Антимонопольного комітету України приймають розпорядження про початок розгляду справи. Розпорядження про початок розгляду справи надсилається відповідачу протягом трьох робочих днів з дня його прийняття. У разі коли відповідача визначено після початку розгляду справи, йому протягом трьох робочих днів надсилається розпорядження про залучення до участі у справі як відповідача разом з розпорядженням про початок розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема, внаслідок: відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України «Голос України», газета Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», «Офіційний вісник України», друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

За змістом пункту 1 розділу VII Порядку розгляду Антимонопольним комітетом України та його територіальними відділеннями заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 №5 у редакції Розпорядження Антимонопольного комітету №169-р від 29.06.1998 (назва із змінами, внесеними згідно з Розпорядженням Антимонопольного комітету №24-р від 12.02.2002; в редакції Розпоряджень Антимонопольного комітету №332-р від 17.08.2006, №16-рп від 23.11.2023) про початок розгляду справи органами Комітету приймається розпорядження, яке протягом трьох робочих днів із дня його прийняття надсилається відповідачу засобами поштового зв`язку або в електронній формі засобами інформаційно-комунікаційних систем. У цей же строк про початок розгляду справи повідомляється заявник та треті особи (за наявності) засобами поштового зв`язку або в електронній формі засобами інформаційно-комунікаційних систем. Якщо розпорядження про початок розгляду справи не вручено за місцезнаходженням юридичної особи або останнім відомим задекларованим / зареєстрованим місцем проживання (перебування) фізичної особи, орган Комітету / голова територіального відділення Комітету забезпечує розміщення інформації про початок розгляду справи на офіційному вебсайті Комітету. Розпорядження вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів із дня розміщення відповідної інформації на офіційному вебсайті Комітету.

Як встановлено судом, Розпорядженням Відділення АМКУ №60/186-рп/к вирішено розпочати розгляд справи за ознаками вчинення ТОВ «Гісмап» і ТОВ «Мошни Інвест Груп» порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 4 частини другої статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів, під час участі в аукціоні «Продаж права оренди на земельну ділянку, площею 0,2178 га, з кадастровим номером :03:001:0264, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (код КВЦП 07.01), яка розташована в Черкаській області, Черкаському районі, адмін. межі Руськополянської сільської ради», який проводився Руськополянською сільською радою через платформу «Прозорро.Продажі», ідентифікатор електронного аукціону в системі LRE001-UA-076.

Щодо дотримання позивачем присічного строку на оскарження Розпорядження суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право повністю або частково оскаржити рішення, розпорядження органу Антимонопольного комітету України, передбачені статтями 36 і 48 цього Закону, до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення, розпорядження. Зазначений строк не підлягає поновленню.

За матеріалами справи судом встановлено, що копію Розпорядження було надіслано позивачу на адресу: вул. Небесної Сотні, буд. 5, кв. 81, м. Черкаси, 18002 (згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) разом з супровідним листом від 10.10.2024 №60-02/5892e, зі штрих-кодовим ідентифікатором №832.

Проте, зазначене поштове відправлення було повернуто відповідачу відділенням поштового зв`язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Текст Розпорядження також було висвітлено 10.10.2024 на офіційному сайті Відділення АМК за посиланням: https://northmtv.amcu.gov.ua/npas/rozporiadzhennia-shchodo-rozghliadu-spravy-za-oznakamy-vchynennia-tov-hismap-ta-tov-moshny-invest-hrup-porushennia-zakonodavstva-pro-zakhyst-ekonomichnoi-konkurentsii.

Також, відповідно до вищенаведених приписів статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» повідомлення про прийняття Розпорядження було опубліковано на сторінках періодичного видання «Урядовий Кур`єр» від 19.11.2024 №234 (7894).

Отже, з урахуванням приписів спеціального закону та дати публікації повідомлення про прийняття Розпорядження на сторінках періодичного видання «Урядовий Кур`єр», датою вручення копії Розпорядження є 29.11.2024.

Відповідно, оскільки встановлений законом строк на оскарження розпорядженням АМКУ є присічним та відновленню не підлягає, останнім днем оскарження Розпорядження є 29.01.2025, що з огляду на дату подання позовної заяви - 14.02.2025, є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

У зв`язку з зазначеним суд відхиляє посилання скаржника на те, що датою отримання ним Розпорядження слід вважати 09.01.2025, коли він отримав його у відповідь на адвокатський запит від 03.01.2025.

При цьому суд також не приймає до уваги доводи апеляційної скарги позивача про ненастання події, з якою Порядок визначає момент, коли відповідач вважається таким, що отримав розпорядження.

Скаржник у даному контексті посилається на те, що Розпорядження адміністративної колегії Північного міжобласного відділення Антимонопольного комітету України від 10.10.2024 за №60/186-рп/к було скеровано позивачу лише 11.10.2024, а повернулось без вручення відповідачу 04.11.2024. На думку позивача, лише після цієї дати (04.11.2024) відповідач мав забезпечити розміщення інформації про початок розгляду справи на офіційному вебсайті Комітету й після дати розміщення через 10 днів таке Розпорядження вважалось б врученим. Проте, Розпорядження №60/186-рп/к було оприлюднено на офіційному вебсайті Комітету ще до його відправлення відповідачу, а після повернення поштовим зв`язком 04.11.2024 у Відділення АМК таке розміщення на вебсайті не здійснювалось.

Колегія суддів зазначає, що у пункті 1 розділу VII Порядку та у статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» питання щодо моменту, з якого розпорядження органів Комітету вважається врученим відповідачу у разі його невручення засобами поштового зв`язку врегульоване по різному.

У Порядку таке розпорядження вважається врученим відповідачу через десять днів із дня розміщення відповідної інформації на офіційному вебсайті Комітету, а у Законі України «Про захист економічної конкуренції» - через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України «Голос України», газета Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», «Офіційний вісник України», друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Тобто, наявна колізія між зазначеними актами.

Відповідно до частини 3 статті 66 Закону України «Про правотворчу діяльність» у разі виявлення колізії між нормативно-правовими актами різної юридичної сили пріоритет у застосуванні мають норми, що містяться у нормативно-правовому акті вищої юридичної сили.

Таким чином, у даному випадку суд для визначення дати вручення відповідачу в антимонопольній справі розпорядження керується положеннями саме статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Враховуючи це, обґрунтованими є висновки суду першої інстанції з приводу того, що датою вручення копії Розпорядження позивачу у даній справі є 29.11.2024 (через 10 днів з дня оприлюднення 19.11.2024 інформації в газеті «Урядовий кур`єр») й строк на оскарження Розпорядження сплив 29.01.2025, відповідно, був пропущений позивачем.

Стосовно решти доводів скаржника щодо правомірності дій Відділення АМКУ під час прийняття оскаржуваного Розпорядження, то колегія суддів зазначає таке.

Частина 1 статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у редакції Закону України від 09.08.2023 №3295-IX, що набула чинності з 01.01.2024 (на відміну від статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у редакції станом до 31.12.2023) передбачає, що заявник, відповідач, третя особа мають право повністю або частково оскаржити рішення, розпорядження органу Антимонопольного комітету України, передбачені статтями 36 і 48 цього Закону, до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення, розпорядження. Зазначений строк не підлягає поновленню.

Тобто, окрім рішення АМК, у визначено такий вид документа, що приймається АМКУ у межах його повноважень, як розпорядження й такий документ може бути оскаржений до суду.

Водночас, судова практика Верховного Суду щодо оскарження розпоряджень АМКУ за статтею 60 Закону України залишилася сталою та послідовною.

Так, Верховний Суд неодноразово вказував, що:

- вирішуючи спір про визнання недійсним розпорядження органу АМК про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, суд не здійснює оцінки правомірності дій особи, стосовно якої видано таке розпорядження; при цьому саме по собі видання органом АМК такого розпорядження та здійснення ним розгляду відповідної справи не можна кваліфікувати як порушення прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які беруть участь у цій справі;

- видання розпорядження про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за своєю правовою природою не є актом, що встановлює факт порушення закону про захист економічної конкуренції, а лише фіксує процесуальне становище сторін у справі та має інформаційний характер і не може порушувати прав позивача, оскільки застосування будь-яких санкцій (заходів відповідальності), встановлених статтями 51-54 Закону, таке розпорядження не передбачає (постанови Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №922/3600/17, від 29.05.2018 у справі №910/13968/17, від 23.05.2018 у справі №910/14682/17, від 27.02.2020 у справі №922/2695/19, від 18.01.2022 у справі №910/17572/20).

Обставини розглядуваної справи №910/1828/25 не свідчать про порушення прав та/або охоронюваних законом інтересів позивача у зв`язку з виданням Відділенням АМКУ оспорюваного Розпорядження, оскільки початок розгляду Відділенням АМКУ справи про захист економічної конкуренції не свідчить про подальше прийняття рішення про визнання дій позивача порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Водночас, суд враховує, що відповідно до статті 2 Закону України «Про захист економічної конкуренції» цим Законом регулюються відносини органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю із суб`єктами господарювання; суб`єктів господарювання з іншими суб`єктами господарювання, із споживачами, іншими юридичними та фізичними особами у зв`язку з економічною конкуренцією. Цей Закон застосовується до відносин, які впливають чи можуть вплинути на економічну конкуренцію на території України.

Закон України «Про захист економічної конкуренції» має загальнообов`язковий характер та поширюється на всіх суб`єктів господарювання, які діють на території України, незалежно від сфери, форм власності чи особливостей функціонування. Це прямо передбачено у згаданій вище статті 2 названого закону.

ТОВ «Гісмап» брало участь у відкритих аукціонах із придбання права оренди земельних ділянок, тобто на конкурентному ринку, отже виступає повноцінним учасником названого ринку, до дій та поведінки якого обов`язково застосовуються норми законодавства про захист економічної конкуренції.

У розпорядженні №60/186-рп/к від 10.10.2024 Відділення АМКУ на підставі аналізу обставин участі ТОВ «Гісмап» та ТОВ «Мошни інвест груп» в земельному аукціоні, Відділення виявило ознаки антиконкурентних узгоджених дій, заборонених пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а тому такі дії відповідають вимогам Закону України «Про захист економічної конкуренції».

При цьому суд звертає увагу, що Відділенням АМКУ не перевіряється законність проведення земельних торгів у формі аукціону щодо права оренди земельної ділянки, а встановлюється наявність ознак у діях конкуруючих суб`єктів, які беруть участь у аукціоні, при підготовці до участі в такому аукціоні та під час участі у ньому, узгодженої поведінки, яка може вплинути на результатами аукціону, тобто спотворити їх, що є порушенням економічної конкуренції, і саме до дій таких суб`єктів підлягають застосуванню положення Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Стосовно посилань позивача на правові висновки Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладені у постановах від 28.10.2019 у справі №927/691/18 та від 28.03.2023 у справі №927/719/21, то оскільки в рамках вказаних справ вирішувались спори про визнання недійсними та скасування результатів земельних торгів у формі аукціону, а в рамках даної справи вирішується питання законності прийнятого Відділенням АМК Розпорядження, тобто зовсім різні за своєю правовою природою відносини, тому такі висновки не можуть бути застосовані у даній справі.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, колегія суддів доходить висновку, що Відділенням АМКУ під час прийняття оскаржуваного Розпорядження не було порушено норм чинного законодавства України, висновки суду першої інстанції з приводу чого є обґрунтованими.

Усі інші доводи та міркування скаржника, окрім зазначених у мотивувальній частині постанови, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Доводи апеляційної скарги позивача не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції. Скаржником не надано суду доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Гісмап» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гісмап» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2025 у справі №910/1828/25 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2025 у справі №910/1828/25 залишити без змін.

Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Гісмап».

Матеріали справи №910/1828/25 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 04.09.2025.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.О. Мальченко

А.І. Тищенко