ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" вересня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/1539/25

Господарський суд Харківської області у складі:

суддя Хотенець П.В.

при секретарі судового засідання Гаврильєві О.В.

розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільно-транспортне підприємство "АВТОТРАНС", м. Харків
про стягнення 64352,22 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з`явився

відповідача - Коваль О.Ю., дов. від 25.05.2025 року

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп", м. Київ звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільно-транспортне підприємство "АВТОТРАНС", м. Харків, в якій просить суд стягнути з відповідача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 64352,22 грн. Просить покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору. Також просить розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08 травня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі № 922/1539/25 та постановлено розгляд справи № 922/1539/25 здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

19 червня 2025 року через систему "Електронний суд", Приватним акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" подано клопотання (вхідний № 14565) про витребування доказів, в якій позивач просить суд витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільно-транспортне підприємство "АВТОТРАНС" () копію трудової книжки ОСОБА_1 , копію трудового договору та копію подорожнього листа на 08 жовтня 2021 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26 червня 2025 року клопотання (вхідний № 14565 від 19 червня 2025 року) Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" про витребування доказів задоволено та витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільно-транспортне підприємство "АВТОТРАНС" () копію трудової книжки ОСОБА_1 , копію трудового договору та копію подорожнього листа на 08 жовтня 2021 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07 липня 2025 року призначено справу № 922/1539/25 до розгляду в порядку загального позовного провадження; почато у справі № 922/1539/25 підготовче провадження і призначити підготовче засідання на 29 липня 2025 року о 14 годин; встановлено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяв; встановлено позивачеві строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог статті 166 Господарського процесуального кодексу України протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; зобов`язано позивача подати до господарського суду докази сплати судового збору за подання позовної заяви до Господарського суду Харківської області; належним чином оформлений обґрунтований розрахунок суми позовних вимог, що стягується; засвідчені відповідно до вимог чинного законодавства копії або оригінали документів (доказів), що підтверджують обставини, вказані в позові; зобов`язано повторно відповідача виконати вимоги ухвали Господарського суду Харківської області від 26 червня 2025 року про витребування доказів, зокрема надати господарському суду копію трудової книжки ОСОБА_1 , копію трудового договору та копію подорожнього листа на 08 жовтня 2021 року.

24 липня 2025 року через систему "Електронний суд", Товариством з обмеженою відповідальністю "Автомобільно-транспортне підприємство "АВТОТРАНС" подано відзив (вхідний №17159) на позовну заяву, який суд приймає та долучає до матеріалів справи.

24 липня 2025 року через систему "Електронний суд", Товариством з обмеженою відповідальністю "Автомобільно-транспортне підприємство "АВТОТРАНС" подано клопотання (вхідний №17177) про долучення до матеріалів справи копії трудового договору, договору про повну матеріальну відповідальність укладених з ОСОБА_1 та копії його заяви про звільнення. Суд задовольняє клопотання та долучає до матеріалів справи надані документи.

29 липня 2025 року через систему "Електронний суд", Товариством з обмеженою відповідальністю "Автомобільно-транспортне підприємство "АВТОТРАНС" подано заяву (вхідний №17504) про проведення судового засідання без участі представника відповідача, яку суд задовольняє та долучає до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою суду від 29 липня 2025 року, на підставі статтей 177, 181, пункту 3 частини 2 статті 183, статті 232 Господарського процесуального кодексу України відкладено підготовчого засідання на 02 вересня 2025 року о 15:30 годин.

Позивач явку свого повноваженого представника в призначене на 02 вересня 2025 року підготовче засідання не забезпечив, про причини неприбуття не повідомив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Також позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідним залишити позов без розгляду, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню та обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема, й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже учасники справи повинні вчасно, сумлінно, в належний спосіб використовувати всі наявні в них засоби та можливості, передбачені законодавством, з метою запобігання невиправданим зволіканням під час виконання своїх процесуальних обов`язків.

Згідно частин 1 та 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно статей 41, 42 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи. Учасники справи, зокрема мають право брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.

Відповідно до частини 4 статті 202 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналізуючи зміст наведених норм процесуального закону, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 05 червня 2020 року у справі № 910/16978/19 дійшла висновку, що обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною 4 статті 202, пунктом 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами статей 202, 226 Господарського процесуального кодексу України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності.

Тобто право позивача як особи, що подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

Подібний правовий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05 червня 2020 року у справі №910/16978/19, постановах Верховного Суду від 29 липня 2020 року у справі № 903/630/18, від 11 листопада 2020 року у справі № 910/12898/19, від 13 вересня 2019 року у справі № 916/3616/15 та від 19 грудня 2022 року у справі № 910/173/22.

Вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Подібний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13 вересня 2019 року у справі № 916/3616/15.

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитися з подіями процесу (рішення ЄСПЛ у справі "Богонос проти Росії" від 05 лютого 2004 року).

Виходячи з положень статей 42, 120, 196 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи має право брати участь в судових засіданнях (особисто або через представника) або не брати участі в судових засіданнях, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, крім випадків, коли суд визнав явку учасника обов`язковою. Тобто, учасник справи не може відмовитися від свого права на участь в судових засіданнях за принципом мовчання, його волевиявлення щодо цього має бути формалізовано.

Системний аналіз змісту частини 4 статті 202 та пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що процесуальним наслідком неявки позивача в судове засідання є залишення позову без розгляду.

Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин, так звані умови для залишення позову без розгляду у випадку неявки позивача в судове засідання: належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання; неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання; неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

При цьому зміст частини 4 статті 202 та пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що передбачена цими нормами процесуального права така процесуальна дія суду як залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання та неповідомлення про причини своєї неявки не залежить від того, чи була визнана судом явка позивача в судове засідання обов`язковою.

Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05 червня 2020 року у справі № 910/16978/19.

Суд також зауважує, що норми статті 226 Господарського процесуального кодексу України не пов`язують можливість залишення позову без розгляду із стадією судового розгляду.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22 грудня 2020 року у справі № 925/337/19.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18 листопада 2022 року у справі № 905/458/21 зазначив про те, що норми, закріплені у частині 4 статті 202 та у пункті 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, за методом правового регулювання є імперативними, що означає те, що відповідно до цих норм процесуального права у разі неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини його неявки та не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності, суд має імперативний процесуальний обов`язок залишити позов без розгляду.

Залишення позову без розгляду у зв`язку з неявкою позивача, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання у справі, проте не повідомив суд про причини своєї неявки та не надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, є негативним правовим наслідком для позивача.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12 липня 2007 року).

Отже, залишення позовної заяви без розгляду через неявку позивача у судове засідання у разі ненадання ним заяви про розгляд справи за його відсутності не призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не з`явився в судове засідання 17 лютого 2025 року, 18 березня 2025 року та 01 квітня 2025 року, тобто жодного разу, та не повідомив суд про причини неявки та не подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи імперативний характер статей 202 та 226 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги те, що позивач не з`явився в судове засідання, не повідомив про причини неявки та не подав заяву про розгляд справи за його відсутності, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому суд зауважує, що залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Відповідно до частини 2 статті 226 Господарського процесуального кодексу України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Таким чином, з урахуванням того, що позов у даній справі залишено без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям без поважних причин позивача та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, то сплачений ним за розгляд даного спору судовий збір у відповідності до вимог пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" поверненню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись статтями 41, 42, 202, 226, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов залишити без розгляду.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею.

3. Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, в порядку статтей 255-257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Ухвалу підписано 04.09.2025 року.

Суддя П.В. Хотенець