СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року м. Харків Справа № 922/925/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Істоміна О.А. , суддя Хачатрян В.С.

за участю секретаря судового засідання Бессонової О.В.

за участю представника фізичної особи ОСОБА_1 та представника фізичної особи ОСОБА_2 , фізичної особи ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬФ СИСТЕМС»

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх. № 1694Х) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.07.2025 у справі № 922/925/25

за позовом фізичної особи ОСОБА_1

до відповідачів:

1. фізичної особи ОСОБА_2 ;

2. фізичної особи ОСОБА_3 ;

3-ї особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬФ СИСТЕМС», 61001, Харківська обл., м. Харків, пр.-т. Аерокосмічний, буд. 20

2. Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Скорбач Яна Сергіївна,

АДРЕСА_1 . Департамент реєстрації Харківської міської ради, 61003, м. Харків, Павлівський майдан, буд. 4

про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі, акту приймання-передачі частки у статутному капіталі та скасування реєстраційної дії/запису

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Харківської області із позовом до відповідача 1: фізичної особи ОСОБА_2 , відповідача 2: фізичної особи ОСОБА_3 про:

- визнання недійсним з моменту укладення договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЬФ СИСТЕМС" від 09 серпня 2024 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- визнання недійсним акту приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЬФ СИСТЕМС" від 09 серпня 2024 року, складений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про передачу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЬФ СИСТЕМС" розміром та номінальною вартістю 10 000,00 грн, що становить 100% статутного капіталу Товариства, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Скорбач Яною Сергіївною за реєстровим № № 1234, 1235, за яким була проведена державна реєстрація змін до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

- скасувати державну реєстрацію змін до відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛЬФ СИСТЕМС", а саме: реєстраційні записи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зміну учасника або відомостей про таку особу від 12.08.2024.

Також, до стягнення заявлені судові витрати.

27.06.2025 року від відповідача 1 через канцелярію суду першої інстанції надійшло клопотання (вх. № 15257/25) про закриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.07.2025 у справі № 922/925/25 клопотання відповідача 1 (вх. № 15257/25 від 27.06.2025 року) про закриття провадження у справі задоволено частково. Закрито провадження у справі № 922/925/25 за позовом Фізичної особи ОСОБА_1 до відповідача 1: фізичної особи ОСОБА_2 , відповідача 2: фізичної особи ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі, акту приймання-передачі частки у статутному капіталі та скасування реєстраційної дії/запису на підставі пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із тим, що спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що шлюб може впливати на майнові права подружжя, але не надає автоматично корпоративних прав одному з подружжя, якщо воно не є учасником товариства. При цьому, майно, набуте під час шлюбу може бути спільною сумісною власністю подружжя, проте це не стосується корпоративних прав, які належать виключно учаснику товариства. Отже, якщо один з подружжя не є членом товариства та не має частки у статутному капіталі, він не має корпоративних прав у цьому товаристві.

Тому суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовна заява подана з метою поновлення майнових прав позивачки у подружжі, що свідчить про можливість його захисту в суді який прямо передбачений Сімейним кодексом України, у зв`язку зі чим, спір між дружиною та чоловіком у даній справі (щодо визнання недійсним з моменту укладення договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЬФ СИСТЕМС" без згоди позивачки, за якою відчужена спільна сумісна власність подружжя), не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства відповідно до пункту 4 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, адже оспорюється правочин у сімейних правовідносинах.

Також, суд першої інстанції звернув увагу на те, що позивачка не є ані засновником, ані учасником товариства, згідно з витягу з Єдиного державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЬФ СИСТЕМС" у позивачки також не має частки у статутному капіталі товариства, а тому, враховуючи суб`єктний склад учасників справи, а також предмет спору у даній справі, даний спір не відноситься до юрисдикції господарського суду.

ОСОБА_1 з ухвалою суду першої інстанції не погодилась, звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить задовольнити апеляційну скаргу; ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.07.2025 у справі №922/925/25 скасувати; справу №922/925/25 направити до Господарського суду Харківської області для продовження розгляду.

В обґрунтуванні апеляційної скарги, скаржник зазначає, що:

- відповідно до п.4 ч.1 ст.20 ГПК України, справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах мають розглядатися господарським судом. У даній справі предметом позову є порушення вимог ст. 65 Сімейного кодексу України, оскільки договір купівлі-продажу частки корпоративних прав у статутному капіталі ТОВ «ЕЛЬФ СИСТЕМС» було укладено без згоди позивачки як колишньої дружини, що, на її думку, порушує її право на спільну сумісну власність подружжя. Відносини щодо відчуження цих прав за своєю правовою природою є корпоративними відносинами щодо володіння, користування та розпорядження належними корпоративними правами у господарському товаристві. Спірним договором купівлі-продажу частки в статному капіталі Товариства не регулюються сімейні права та обов`язки між подружжям, батьками та дітьми, а тому цей правочин не є правочином у сімейних правовідносинах;

- суд першої інстанції не врахував позицію Великої Палати Верховного Суду у справі №916/2813/18 та помилково вказав, що правовідносини у справі №916/2813/18 та у справі №922/925/25 не є подібними. На думку апелянта, судам слід встановлювати чи мав один із подружжя без згоди другого право на розпорядження часткою в статутному капіталі товариства, яка є спільною сумісною власністю. Відмінність суб`єктів правовідносин не означає неподібність справ, адже згідно вимог законодавства при поділі майна подружжя (навіть не учасник ТОВ) має претендувати на виплату половини вартості майна, внесеного до статутного капіталу підприємства, та право вимоги половини отриманого доходу від діяльності підприємства.

11.08.2025 від фізичної особи ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

12.08.2025 від фізичної особи ОСОБА_3 та Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬФ СИСТЕМС» також надійшли відзиви, в яких просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Обґрунтовують відзив відповідач 1, відповідач 2 та перша 3-ї особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів тим, що:

- у позивача відсутні корпоративні права, адже вона не була ані засновником, ані учасником ТОВ «ЕЛЬФ СИСТЕМС». Предметом спору у даній справі є оспорювання правочину щодо розпорядження спільним майном подружжя, а не корпоративний спір у розумінні ст.20 ГПК України;

- посилання позивачки на справу №916/2813/18 є безпідставним, адже вказана справа є нерелевантною до правовідносин у справі №922/925/25.

Детально рух у справі на стадії апеляційного перегляду відображено в процесуальних документах суду.

У судове засідання від 25.08.2025 з`явився представник фізичної особи ОСОБА_1 та представник фізичної особи ОСОБА_2 , фізичної особи ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬФ СИСТЕМС».

Інші представники сторін у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце засідання повідомлені належним чином.

Проаналізувавши матеріали справи колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила такі обставини справи.

З 01.07.2022 по 06.10.2023 ОСОБА_1 (позивачка) перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (відповідач-1).

Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу Серія НОМЕР_1 , 06.10.2023 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано, про що складено актовий запис № 174.

Під час перебування у зареєстрованому шлюбі, а саме 28.11.2022 року було створено та зареєстровано (номер запису: 000092202) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осiб - пiдприємцiв та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬФ СИСТЕМС» (); Основний вид економічної діяльності - 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

Єдиним засновником/учасником юридичної особи та кінцевим бенефіціарним власником до 09.08.2024 року був відповідач-1 ОСОБА_2 (колишній чоловік позивачки). Відсоток частки статутного капіталу або відсоток права голосу: 100 %.

Після розірвання шлюбу позивачка та відповідач-1 у добровільному порядку не змогли дійти згоди щодо поділу спільного майна подружжя.

09.08.2024 відповідач-1 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного в простій письмовій формі, відчужив без згоди позивачки, як співвласника у силу презумпції спільності майна подружжя, своїй рідній сестрі ОСОБА_3 (відповідачу-2) частку у статутному капіталі ТОВ «ЕЛЬФ СИСТЕМС» розміром та номінальною вартістю 10 000, 00 грн (десять тисяч гривень 00 копійок), що становить 100 % (сто відсотків) статутного капіталу товариства.

За декілька днів до укладення між відповідачем-1 та відповідачем-2 Договору купівлі- продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ЕЛЬФ СИСТЕМС» від 09.08.2024, позивачка ОСОБА_1 звернулася до Червонозаводського (нині Основ`янського) районного суду м. Харкова із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви, в якій зазначила, що має намір звертатися до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя, оскільки в досудовому порядку за згодою колишнього подружжя здійснити поділ спільного сумісного майна не вдалося, але не маючи статуту юридичної особи (ТОВ «ЕЛЬФ СИСТЕМС»), фінансової звітності товариства із зазначенням суми доходу за певний період та факт сплати податків з такого доходу, рішень загальних зборів учасників (директора) про розподіл прибутку між учасниками товариства та виплату дивідендів, інформації про утримання з дивідендів обов`язкових податкових платежів, скласти позовну заяву та зазначити предмет, підстави позову, розрахувати отриманий чистий прибуток від здійснення підприємницької діяльності без отримання відповідних документів (відповідної інформації) не вбачається можливим.

На думку позивача, діючи цілеспрямовано, з метою ускладнення розгляду судом і задоволення заяви про забезпечення доказів до подання позову, а в подальшому ускладнення розгляду Судом цивільної справи про поділ спільного майна подружжя, відповідач-1 уклав із своєю рідною сестрою ОСОБА_3 договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ЕЛЬФ СИСТЕМС».

Наведене стало підставою для звернення ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та викладеним доводам сторін, колегія суддів виходить з наступного.

Предметом розгляду у Господарському суді Харківської області є позовна заява фізичної особи ОСОБА_1 до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним з моменту укладення договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ЕЛЬФ СИСТЕМС» від 09.08.2024; визнання недійсним акту приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ від 09.08.2024; скасувати державну реєстрацію змін до відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛЬФ СИСТЕМС".

Натомість предметом апеляційного розгляду є законність та обґрунтованість ухвали Господарського суду Харківської області від 16.07.2025 про закриття провадження у справі № 922/925/25.

Тобто апеляційний суд перевірити:

- чи правильно місцевий суд застосував норми процесуального права (зокрема, ст. 20, ст. 231 ГПК України) при визначенні юрисдикції спору;

- чи обґрунтовано зроблено висновок, що спір має сімейно-правовий характер і підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, а не господарського.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали, суд вирішив закрити провадження у справі у зв`язку з тим, що спір стосується розпорядження спільним майном подружжя та має сімейно-правовий характер. Позивачка не є учасником ТОВ і не має корпоративних прав, тому вимоги про визнання недійсним договору відчуження частки та скасування реєстраційних дій не підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, а мають вирішуватися місцевим загальним судом.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду з огляду на таке.

Згідно з частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне, між собою.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності.

Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Як вбачається із матеріалів справи, заявляючи позовні вимоги, позивач зазначає, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі, а саме 28.11.2022 створено та зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ельф Системс" (). Також зазначає, що єдиним засновником/учасником юридичної особи та кінцевим бенефіціарним власником до 09.08.2024 був відповідач 1 ОСОБА_2 (колишній чоловік почивачки). Відсоток частки статутного капіталу або відсоток права голосу: 100%. За твердженнями позивачки, відповідач 1 набув майнові права у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Ельф Системс" за час перебування у зареєстрованому шлюбі з позивачкою та за рахунок спільного майна подружжя, про те після розірвання шлюбу позивачка та відповідач 1 у добровільному порядку не змогли дійти згоди щодо поділу спільного майна подружжя.

Також, позивачка зазначає, що 09.08.2024 відповідачем ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного у простій письмовій формі, відчужив без згоди позивачки ОСОБА_1 , як співвласника у силу презумпції спільності майна подружжя, частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЬФ СИСТЕМС» розміром та номінальною вартістю 10 000,00 грн, що становить 100 % (сто відсотків) статутного капіталу товариства, чим порушив права позивачки, оскільки вона не надавала згоди на відчуження їх спільного майна.

У зв`язку із чим, позивачка просить суд, визнати недійсним з моменту укладення договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЬФ СИСТЕМС" від 09.08.2024, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та визнати недійсним акту приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЬФ СИСТЕМС" від 09.08.2024, складений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про передачу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЬФ СИСТЕМС" розміром та номінальною вартістю 10 000,00 грн, що становить 100% статутного капіталу Товариства, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Скорбач Яною Сергіївною за реєстровим № № 1234, 1235, за яким була проведена державна реєстрація змін до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та скасувати державну реєстрацію змін до відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛЬФ СИСТЕМС", а саме: реєстраційні записи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зміну учасника або відомостей про таку особу від 12.08.2024.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи, зокрема у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

Під час визначення підвідомчості (підсудності) справ цієї категорії необхідно керуватися поняттям корпоративних прав, визначеним частиною 1 статті 167 Господарського кодексу України.

Згідно частини 1 статті 167 Господарського кодексу України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Частиною 3 статті 167 Господарського кодексу України визначено, що під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

З аналізу вищевикладеного слідує, що корпоративні права характеризуються такими ознаками:

1) особа має частку у статутному капіталі господарської організації;

2) особа має права на участь в управлінні господарською організацією,

3) має право на отримання певної частини прибутку (дивідендів) господарської організації.

З вищевикладених норм права слідує, що корпоративні права це сукупність прав, що належать учаснику юридичної особи, та виникають у особи, яка є учасником (засновником, акціонером, пайовиком) юридичної особи, і ці права визначаються законом та статутом товариства.

При цьому, суд зазначає, що частиною 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частиною 1 статті 1 Сімейного кодексу України визначено, що Сімейний кодекс України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.

Згідно частини 1 статті 2 Сімейного кодексу України останній регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

Відповідно до частин 1, 6, 10 статті 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами.

Відносини щодо прийняття, набрання чинності, оскарження в адміністративному порядку, виконання, припинення дії адміністративних актів у сфері сімейних відносин регулюються Законом України "Про адміністративну процедуру" з урахуванням особливостей, визначених цим Кодексом. Жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Частина 1, та 2 статті 60 Сімейного кодексу України визначають, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою; при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя; дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (частини 1 та 2 статті 65 Сімейного кодексу України, яка кореспондується з текстом статті 369 Цивільного кодексу України).

З огляду на наведене, сам факт перебування у шлюбі може зумовлювати виникнення у подружжя спільних майнових прав, однак він не породжує автоматично корпоративних прав у того з подружжя, який не є учасником товариства. Майно, набуте під час шлюбу, дійсно є об`єктом права спільної сумісної власності, проте корпоративні права належать виключно особі, що прямо набула статусу учасника товариства. Відтак, якщо один із подружжя не включений до складу учасників і не має визначеної частки у статутному капіталі, він не може вважатися носієм корпоративних прав у цьому товаристві.

Таким чином, заявлені позивачкою вимоги фактично спрямовані на захист її майнових прав як колишньої дружини, що свідчить про наявність підстав для їх розгляду в порядку цивільного, а не господарського судочинства. У зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що спір між дружиною та чоловіком у даній справі не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства відповідно до пункту 4 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, адже оспорюється правочин у сімейних правовідносинах.

Також, суд першої інстанції слушно зауважив, що позивачка не є ані засновником, ані учасником товариства, згідно з витягу з Єдиного державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЬФ СИСТЕМС" у позивачки також не має частки у статутному капіталі товариства, а тому, враховуючи суб`єктний склад учасників справи, а також предмет спору у даній справі, суд дійшов правильного висновку про те, що спір не відноситься до юрисдикції господарського суду.

У апеляційній скарзі позивачка зауважує, що місцевим судом не взято до уваги практику Великої Палати Верховного Суду у справі № 916/2813/18.

З приводу цього колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції правильно вказав, що у справі №916/2813/18 сторони (позивач та відповідач) були учасниками товариства та мали свою частку. Натомість у даній справі, позивачка не є учасником (засновникам, членом) товариства, не має частки у статутному капіталі товариства, крім того, з наявних у матеріалах справи документів слідує, що єдиним учасником та засновником товариства був Відповідач 1, про що також не заперечує позивачка.

Отже, правовідносини у справі № 916/2813/18 та у даній справі № 922/925/25 не є релевантними.

З огляду на викладене, господарський суд згідно з пунктом 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський закрив провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Також суд відповідно до частини 2 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, роз`яснив позивачу до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи та вказав, що спір має бути вирішений місцевим загальним судом.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив, що заявлені вимоги пов`язані з розпорядженням спільним майном подружжя та ґрунтуються на сімейно-правових відносинах, а отже, не підлягають розгляду за правилами господарського судочинства. Позивачка не є учасником товариства і не має корпоративних прав, тому спір належить до юрисдикції місцевого загального суду. Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком місцевого суду, вважає його законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги такими, що не спростовують висновків ухвали про закриття провадження.

У зв`язку з цим колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 . Доводи апелянта не спростовують наведені висновки суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з підстав викладених вище, а ухвала Господарського суду Харківської області від 16.07.2025 у справі № 922/925/25 має бути залишена без змін.

Враховуючи відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 269, п.1 ч.1 ст. 275, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.07.2025 у справі № 922/925/25 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки касаційного оскарження передбачено ст.286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 04.09.2025.

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя О.А. Істоміна

Суддя В.С. Хачатрян