ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2025 р. м. Київ Справа № 911/1245/25

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Адвокатського бюро «Мамаєва Дмитра Юрійовича»
доКомунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради
простягнення 37199,45 грн.
без повідомлення (виклику) сторін

суть спору:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Адвокатського бюро «Мамаєва Дмитра Юрійовича» (далі позивач) до Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради (далі відповідач) про стягнення 37199,45 грн., з яких 30000 грн. основного боргу, 2672,94 грн. інфляційних втрат, 546,49 грн. 3% річних, 3980,02 грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання правової допомоги від 15.06.2023 № 15/06/23-1 щодо здійснення розрахунку за надані послуги.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.04.2025 у даній справі прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву та інші документи, що підтверджують заперечення проти позову упродовж п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше 20.05.2025. Встановлено позивачу строк для подачі відповіді на відзив до 03.06.2025 та встановлено відповідачу строк до 17.06.2025 для подачі заперечення на відповідь на відзив. Запропоновано відповідачу надати суду у строк встановлений для подання відзиву докази належного виконання своїх зобов`язань за договором про надання правової допомоги від 15.06.2023 № 15/06/23-1 щодо здійснення розрахунку за надані послуги.

Сторони повідомлені про відкриття провадження у даній справі у порядку встановленому ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України з додержанням вимог частин 3, 4 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, шляхом надсилання до їх електронних кабінетів копії ухвали в електронній формі.

У встановлений судом строк через систему «Електронний суд» відповідач подав до суду відзив на позовну заяву від 13.05.2025 (вх. № суду 6527/25 від 14.05.2025), в якому він заперечує проти позовних вимог, з підстав, які зводяться до того, що позивач свої зобов`язання за договором у повному обсязі не виконав. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ним повністю виконані роботи за договором, а саме подано три позовні заяви до ДПС, за що, на його думку, КЖЕП має заплатити по 10000 грн. за кожну позовну заяву. За умовами договору позивач повинен здійснювати повний супровід розгляду справи, включаючи стадії апеляційного та касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій. Натомість, позивач, тільки всього лиш подавши позовні заяви, що теж не є встановленим фактом, вважає свої зобов`язання виконаними та вимагає їх оплати. Враховуючи, що роботи за договором не виконані позивачем у повному обсязі, акти здачі-приймання виконаних робіт з боку КЖЕП не підписані, а відтак у позивача не виникло право грошової вимоги, з якою він звернувся до суду. Також відповідач зазначає, що умовами договору жодним чином не передбачено подачу окремого позову по кожному окремому ППР. Посилаючись на положення ст. 173 ГПК України відповідач зазначає, що нічого не заважало позивачу об`єднати позовні вимоги в одній позовній заяві, чого зроблено не було, зробивши натомість три окремі позови, за подачу яких він хоче отримати 30000 грн. Щодо наданих позивачем копій судових рішень та ухвал Київського окружного адміністративного суду, то відповідач зазначає, що з вказаних документів неможливо встановити чи було надано адвокатські послуги позивачем, оскільки у жодному із вищезазначених судових рішень та ухвал не йдеться про те, що провадження відкрито за позовною заявою позивача, поданої в інтересах КЖЕП.

В додатках до відзиву на позовну заяву відповідач подав клопотання від 13.05.2025 про поновлення строків для подачі відзиву на позовну заяву.

Розглянувши подане відповідачем клопотання від 13.05.2025 про поновлення строків для подачі відзиву на позовну заяву, суд відмовляє в його задоволенні, позаяк відповідачем не пропущений встановлений судом строк для подачі відзиву на позовну заяву, оскільки ухвалою суду від 24.04.2025 було встановлено строк для подачі відзиву упродовж п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше 20.05.2025, в той же час відзив на позовну заяву було подано 14.05.2025, тобто до 20.05.2025 - граничного строку встановленого судом для подачі відзиву на позовну заяву.

Через систему «Електронний суд» позивач подав до суду відповідь на відзив від 19.05.2025 (вх. № суду 6821/25 від 20.05.2025), в якій він наводить власні спростування на доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву. Зокрема, позивач зазначає, що за умовами договору сторони чітко встановили вартість послуг у розмірі 10000 грн. за одну позовну заяву. Трактування відповідача щодо не повного виконання позивачем своїх зобов`язань по договору не відповідає дійсності, оскільки саме відповідач безпідставно розірвавши з позивачем договір перешкодив позивачу завершити судову процедуру оскарження податкових повідомлень рішень. З приводу об`єднання вимог з оскарження податкових повідомлень рішень позивач зауважує, що норми Господарського процесуального кодексу України, на які посилається відповідач, не регулюють порядок оскарження податкових повідомлень рішень. Оскарження податкових повідомлень рішень регулюється Кодексом адміністративного судочинства України та Податковим кодексом України. Податкові повідомлення рішення винесені на підставі різних Актів камеральної перевірки та між собою не мають нічого спільного. Тобто, предмет оскарження в кожному податковому повідомленні рішенні різний. Зокрема, позивач розуміючи різність підстав виникнення податкових повідомлень рішень та неможливості об`єднання вимог по скасуванню податкових повідомлень рішень подавав позовні заяви по кожному податковому повідомленню рішенню окремо. Відповідач безпідставно ухиляється від прийняття виконаних позивачем робіт, не повідомивши про будь-які недоліки чи інші обставини, які могли б унеможливити їх прийняття, ухиляється від сплати та виконання своїх зобов`язань відповідно до умов договору. Відсутність обґрунтованих заперечень з боку відповідача щодо якості чи обсягу виконаних робіт лише підтверджує безпідставність його відмови від виконання договірних зобов`язань.

Відповідач своїм правом на подачу заперечень на відповідь на відзив не скористався, заперечення на відповідь на відзив до суду не надав.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі було укладено договір про надання правової допомоги від 15.06.2023 № 15/06/23-1 (далі договір), відповідно до умов якого предметом договору є представництво та захист інтересів замовника - відповідача в цивільній, господарській, адміністративній юрисдикції. Адміністративних відповідно до вимог КАС України, Господарських судах відповідно до вимог ГПК України, апеляційному суді, Верховному суді, прокуратурі, органах Національної поліції, та інших правоохоронних органах та органах державної влади та місцевого самоврядування, господарськими суб`єктами, підприємствами, організаціями, установами з подання позовної заяви з приводу оскарження Податкових повідомлень-рішень від 19.12.2022 № 13287/0412, від 13.06.2023 № 10304/0412, від 13.03.2023 року № 3982/0412 (п. 1.1 договору).

Пунктом 1.2 договору встановлено, що для виконання цього договору адвокату надається право без обмежень.

Згідно з п.п. «г» п. 2.1 договору до зобов`язань замовника відноситься обов`язок з оплати бюро позивачу вартість послуг за надання правової допомоги підготовки та представництва інтересів в усіх судових засіданнях в усіх судах України за одну подану позовну заяву 10000 грн.

Даний договір вступає в силу з моменту підписання та діє до повного виконання сторонами зобов`язань, передбачених п.п. 1.1 (п. 3.1 договору).

Звертаючись до суду з даним позовом позивач зазначає, що ним на виконання умов договору були надані відповідачу послуги правової допомоги з подання позовних заяв з приводу оскарження Податкових повідомлень-рішень від 19.12.2022 № 13287/0412, від 13.06.2023 № 10304/0412, від 13.03.2023 року № 3982/0412, підтвердженням чого є рішення Київського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 у справі № 320/21430/23, ухвала Київського окружного адміністративного суду від 06.07.2023 у справі № 320/21429/23, ухвала Київського окружного адміністративного суду від 15.05.2024 у справі № 320/21425/23, які додані до матеріалів позовної заяви.

15 серпня 2024 року позивач рекомендованим листом № 208 направив на адресу відповідача вимогу про сплату заборгованості за надані послуги згідно договору про надання правової допомоги від 15.06.2023 № 15/06/23-1 на суму 30000 грн. протягом двох днів з моменту отримання даної вимоги. У додатках до вимоги, позивач направив акти здачі-прийняття робіт. Відповідачем отримана зазначена кореспонденція 16.08.2024, про що свідчить підпис уповноваженого представника відповідача на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення № 208 та отримання вказаної кореспонденції не заперечено відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Акти здачі-прийняття робіт надання послуг № ОУ-0000087 на суму 10000 грн., № ОУ-0000097 на суму 10000 грн., ОУ-0000088 на суму 10000 грн., які підписані в односторонньому порядку представником позивача, залучені до матеріалів справи.

Відповідач отриману вимогу про сплату заборгованості за надані послуги згідно договору про надання правової допомоги від 15.06.2023 № 15/06/23-1 на суму 30000 грн. залишив без відповіді та задоволення, надіслані акти здачі-приймання робіт (наданих послуг) не підписав та не повернув на адресу позивача, мотивовану відмову від їх підписання чи заперечення на них не надав, оплату за надані послуги не провів, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь 30000 грн. заборгованості за надані послуги правової допомоги з подання позовних заяв з приводу оскарження Податкових повідомлень-рішень від 19.12.2022 № 13287/0412, від 13.06.2023 № 10304/0412, від 13.03.2023 року № 3982/0412.

Відповідач заперечує проти вказаних вимог з підстав того, що позивач свої зобов`язання за договором у повному обсязі не виконав. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ним повністю виконані роботи за договором, а саме подано три позовні заяви до ДПС, за що, на його думку, КЖЕП має заплатити по 10000 грн. за кожну позовну заяву. За умовами договору позивач повинен здійснювати повний супровід розгляду справи, включаючи стадії апеляційного та касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій. Натомість, позивач, тільки всього лиш подавши позовні заяви, що теж не є встановленим фактом, вважає свої зобов`язання виконаними та вимагає їх оплати. Враховуючи, що роботи за договором не виконані позивачем у повному обсязі, акти здачі-приймання виконаних робіт з боку КЖЕП не підписані, а відтак у позивача не виникло право грошової вимоги, з якою він звернувся до суду. Також відповідач зазначає, що умовами договору жодним чином не передбачено подачу окремого позову по кожному окремому ППР. Посилаючись на положення ст. 173 ГПК України відповідач зазначає, що нічого не заважало позивачу об`єднати позовні вимоги в одній позовній заяві, чого зроблено не було, зробивши натомість три окремі позови, за подачу яких він хоче отримати 30000 грн. Щодо наданих позивачем копій судових рішень та ухвал Київського окружного адміністративного суду, то відповідач зазначає, що з вказаних документів неможливо встановити чи було надано адвокатські послуги позивачем, оскільки у жодному із вищезазначених судових рішень та ухвал не йдеться про те, що провадження відкрито за позовною заявою позивача, поданої в інтересах КЖЕП.

З огляду на вказані підстави вимог та заперечень суд зазначає наступне.

Предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача 30000 грн. заборгованості, з підстав неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання правової допомоги від 15.06.2023 № 15/06/23-1 щодо здійснення розрахунку за надані послуги правової допомоги з подання позовних заяв з приводу оскарження Податкових повідомлень-рішень від 19.12.2022 № 13287/0412, від 13.06.2023 № 10304/0412, від 13.03.2023 року № 3982/0412 згідно актів здачі-прийняття робіт надання послуг № ОУ-0000087 на суму 10000 грн., № ОУ-0000097 на суму 10000 грн., ОУ-0000088 на суму 10000 грн.

За умовами договору позивач зобов`язався здійснити представництво та захист інтересів замовника відповідача, надати правову допомогу з підготовки та представництва інтересів в усіх судових засіданнях в усіх судах України з подання позовної заяви з приводу оскарження Податкових повідомлень-рішень від 19.12.2022 № 13287/0412, від 13.06.2023 № 10304/0412, від 13.03.2023 року № 3982/0412, а відповідач зобов`язався оплатити позивачу вартість послуг за надання правової допомоги підготовки та представництва інтересів в усіх судових засіданнях в усіх судах України за одну подану позовну заяву 10000 грн.

На підтвердження надання відповідачу послуг правової допомоги з подання позовних заяв з приводу оскарження Податкових повідомлень-рішень від 19.12.2022 № 13287/0412, від 13.06.2023 № 10304/0412, від 13.03.2023 року № 3982/0412, позивач надав ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 06.07.2023 у справі № 320/21429/23, ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 15.05.2024 у справі № 320/21425/23, рішення Київського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 у справі № 320/21430/23.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.07.2023 відкрито провадження у справі № 320/21429/23 за позовом Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.12.2022 № 13287/0412.

З відкритих відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.06.2024, яка набрала законної сили 03.06.2024, закрито провадження у справі № 320/21429/23.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.05.2024 відкрито провадження у справі № 320/21425/23 за позовом Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.06.2023 № 10304/0412. Дана справа в провадженні Київського окружного адміністративного суду та розглядається судом.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03.10.2024 у справі № 320/21430/23 за позовом Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.03.2023 року № 3982/0412, позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 13.03.2023 року № 3982/0412.

З відкритих відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2025, рішення Київського окружного адміністративного суду від 03.10.2024 у справі № 320/21430/23 залишено без змін. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного від 07.07.2025 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 03.10.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2025у справі № 320/21430/23.

З відкритих відомостей з сайту судової влади України, судом встановлено, що представником за адміністративними позовами Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради у справах № 320/21429/23, № 320/21425/23 , № 320/21430/23 є Мамаєв Дмитро Юрійович.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з приписами ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Положення частини першої статті 14 Господарського процесуального кодексу України визначають здійснення розгляду справ судом не інакше як на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною першою-четвертою статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Тобто, не лише позивач повинен доводити обставини, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог, але й відповідач повинен довести свої заперечення проти позову.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи, які дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш обґрунтованою. Відтак необхідним є не лише надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

За змістом частин 1, 2, 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Твердження позивача про надання відповідачу передбачених договором послуг правової допомоги з подання позовних заяв з приводу оскарження Податкових повідомлень-рішень від 19.12.2022 № 13287/0412, від 13.06.2023 № 10304/0412, від 13.03.2023 року № 3982/0412 на суму 30000 грн. (10000 грн. за одну подану позовну заяву відповідно до умов п. 2.1 договору х 3 адміністративні позову = 30000 грн.), за які відповідач не розрахувався судом вважаються доведеними, позаяк докази, надані на підтвердження зазначених обставин, є більш вірогідними, ніж докази, надані на їх спростування.

Посилання відповідача на те, що умовами договору жодним чином не передбачено подачу окремого позову по кожному окремому ППР та посилаючись на положення ст. 173 ГПК України відповідач зазначає, що нічого не заважало позивачу об`єднати позовні вимоги в одній позовній заяві, чого зроблено не було, зробивши натомість три окремі позови, за подачу яких він хоче отримати 30000 грн не приймається судом до уваги при вирішенні даного спору та відхиляється з огляду на те, що норми Господарського процесуального кодексу України, на які посилається відповідач, не регулюють порядок оскарження податкових повідомлень рішень. Оскарження податкових повідомлень рішень регулюється Кодексом адміністративного судочинства України та Податковим кодексом України. За вимогами ч. 1 ст. 21 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою. Разом з тим, перелічені вище податкові повідомлення рішення винесені на підставі різних Актів камеральної перевірки, підстави винесення податкових повідомлень рішень різні, предмет спору та предмет доказування у справах щодо оскарження зазначених податкових повідомлень рішень різні, а відтак об`єднання позовних вимог по скасуванню вказаних податкових повідомлень рішень, які не пов`язані між собою, не допускається.

Твердження відповідача про те, що позивачем не виконані передбачені умовами договору роботи в повному обсязі не приймаються судом до уваги при вирішенні спору та відхилюються з огляду на те, що вони не підтверджені жодним доказом. Відповідач не зазначає які саме передбачені умовами договору роботи не виконані позивачем. Разом з тим за поданими позивачем в інтересах відповідача трьома позовними заявами були відкриті в спрощеному провадженні три адміністративні справи за якими в двох випадках існують позитивні для відповідача остаточні судові рішення, які набрали законної сили (ухвала Київського окружного адміністративного суду про закриття провадження у справі від 03.06.2024, Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03.10.2024 у справі № 320/21430/23), а в третій справі Київського окружного адміністративного суду № 320/21425/23 спір знаходиться на розгляді та час його вирішення судом не стоїть в прямій залежності від наданих позивачем послуг за договором про надання правової допомоги. Доказів протилежного відповідач суду не надав. Так само, як і доказів представлення інтересів відповідача у вказаних справах іншими особами, а ніж позивачем, відповідач суду також не надав.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між сторонами договору, відповідач не виконав належним чином своїх договірних зобов`язань щодо здійснення розрахунку за надані послуги, в зв`язку з чим за ним рахується заборгованість в розмірі 30000 грн. Доказів сплати зазначеної суми заборгованості відповідач суду не надав.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення з відповідача 30000 грн. заборгованості.

Враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов`язання щодо здійснення розрахунку за надані послуги позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних з простроченої суми грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача інфляційні втрати з простроченої суми 30000 грн. за період прострочення з 19.08.2024 року по 28.03.2025 складають 2672,94 грн., 3% річних з простроченої суми за період прострочення з 19.08.2024 по 28.03.2025 складають 546,49 грн.

Здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимога позивача у вказаній частині підлягає задоволенню.

Також позивач посилаючись на положення ст.ст. 611, 546, 549 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України просить суд стягнути з відповідача за невиконання грошового зобов`язання щодо здійснення розрахунку за надані послуги, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, яка за його розрахунком з простроченої суми за період прострочення з 19.08.2024 по 18.03.2025 складає 3980,02 грн.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання, або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно вимог ст. 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Судом досліджено положення договору, укладеного між сторонами, та встановлено, що його положення такий вид забезпечення виконання грошового зобов`язання, як сплата неустойки у вигляді пені за час прострочення оплати наданих послуг, сторони договору при його укладанні не встановили і як наслідок положення даного договору його не містять.

Оскільки сторонами договору не встановлений такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня, то позовні вимоги про стягнення з відповідача за несвоєчасне виконання зобов`язання щодо оплати наданих послуг 3980,02 грн. пені є безпідставні, а тому задоволенню не підлягають.

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, зобов`язання відповідача щодо здійснення розрахунку за надані послуги прострочене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 30000 грн. основного боргу, 2672,94 грн. інфляційних втрат, 546,49 грн. 3% річних є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню. В решті позовних вимог про стягнення 3980,02 грн. пені суд відмовляє з огляду на їх недоведеність та безпідставність.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов Адвокатського бюро «Мамаєва Дмитра Юрійовича» до Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради про стягнення 37199,45 грн., з яких 30000 грн. основного боргу, 2672,94 грн. інфляційних втрат, 546,49 грн. 3% річних, 3980,02 грн. пені задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради (вул. Вокзальна, 18-А, смт Глеваха, Фастівський район, Київська обл., 08631, ідентифікаційний код 33018727) на користь Адвокатського бюро «Мамаєва Дмитра Юрійовича» (проспект Григоренка, 15, офіс, 218, м. Київ, 02055, ідентифікаційний код 42759693) 30000 (тридцять тисяч) грн. основного боргу, 2672 (дві тисячі шістсот сімдесят дві) грн. 94 коп. інфляційних втрат, 546 (п`ятсот сорок шість) грн. 49 коп. 3% річних, 2704 (дві тисячі сімсот чотири) грн. 03 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позовних вимог Адвокатського бюро «Мамаєва Дмитра Юрійовича» до Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради про стягнення 3980,02 грн. пені відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у строк визначений ст. 256 ГПК України, в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 08.09.2025.

Суддя Ю.В. Подоляк