ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2025м. ДніпроСправа № 904/3592/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу:

за позовом Дніпропетровської технічної школи Товариства сприяння оборони України, м. Дніпро

до Громадської організації "Дніпровська федерація ушу", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором оренди майна у розмірі 194 006,36 грн.

ПРОЦЕДУРА

Дніпропетровська технічна школа Товариства сприяння оборони України (далі - позивач) через систему "Електронний суд" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, у якій просить стягнути з Громадської організації "Дніпровська федерація ушу" (далі - відповідач) заборгованість за договором оренди нежитлового приміщення №11/01-21 від 02.01.2021 у розмірі 194 006,36 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що у відповідача наявний електронний кабінет.

Ухвалу суду від 07.07.2025 в електронному вигляді доставлено до електронного кабінету відповідача 07.07.2025 (о 17:24 год.), що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 45).

Пунктом 2 частини шостої ст. 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак, відповідач мав право подати відзив на позовну заяву не пізніше 23.07.2025. У встановлений законом та ухвалою суду строк відповідач відзиву на позов не надав.

Отже, судом були вчинені всі передбачені законом заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Згідно з частиною дев`ятою статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Окрім того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини другої статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи частини четвертої статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення підписано без його проголошення.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди нежитлового приміщення № 11/01-21 від 02.01.2021, а саме в частині повної та своєчасної сплати орендних платежів.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ

02.01.2021 між Дніпропетровською технічною школою Товариства сприяння обороні України (далі позивач, орендодавець) та Громадською організацією "Дніпровська федерація ушу" (далі відповідач, орендар) було укладено Договір оренди нежитлового приміщення № 11/01-21 (далі - Договір).

Відповідно до розділу 1 Договору, орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 225 кв.м, які розміщені в будівлі, розташованій за адресою м. Дніпро, пр. О.Поля, 50-Г.що орендується пр. Кірова, 50-Г, загальною площею 368 кв. м., названі в подальшому Приміщення, що орендується.

Приміщення, що орендується, надається в оренду з метою здійснення Орендарем статутної діяльності, згідно мети та предмету, визначених Статутом Орендаря (п. 1.2. Договору).

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що приймання-передача приміщення, що орендується, здійснюється повноважними представників Сторін.

Згідно з п. 2.2. Договору, приміщення, що орендується, вважається переданим в оренду з моменту підписання Акту прийому-передачі.

Відповідно до п. 3.1. Договору, строк оренди складає з 02 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що розмір орендної плати за приміщення, що орендується, за один квадратний метр складає 60,00 грн без ПДВ. В цілому за приміщення В цілому за приміщення, що орендується, орендна плата складає 13 500,00 (тринадцять тисяч п`ятсот грн. 00 коп.) гривень на місяць.

Орендар зобов`язаний протягом 10 днів з моменту прийняття приміщення, що орендується, перерахувати орендну плату за поточний та наступні місяці (п. 4.3 Договору).

Відповідно до п. 4.4. Договору всі витрати пов`язані з комунальними послугами сплачуються Орендарем згідно з рахунками Орендодавця на підставі рахунків відповідних організацій.

Всі витрати, пов`язані з електропостачанням, сплачуються Орендарем, згідно з показниками окремо встановленого лічильника, а в разі його відсутності - згідно розрахунків потужності електрообладнання (п. 4.5 Договору).

Оплата за цим Договором здійснюється Орендарем в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок Орендодавця не пізніше 10 числа кожного поточного місяця; причому: орендна плата - наперед за наступний місяць, а компенсація комунальних послуг - за минулий місяць (п. 4.8 Договору).

Розділом 7 Порядок повернення приміщення, що орендується Сторони Договору погодили наступне:

Пунктом 7.1. Договору передбачено, що повернення Орендодавцю приміщення, що орендується, здійснюється повноважними представниками Сторін.

Пунктом 7.2. Договору чітко визначено, що при передачі приміщення, що орендується, складається Акт прийому-передачі, який підписується повноважними представниками Сторін.

02 січня 2021 року представниками Сторін підписано Договір та Акт прийому-передачі за яким Орендодавець передав, а Орендар прийняв у оренду нежитлові приміщення загальною площею 225,0 кв.м.

Відповідачем, у період дії Договору здійснювалась орендна плата і станом на 31.12.2021 року, відповідно до Акту звіряння взаємних розрахунків, значилася заборгованість в розмірі 5 071,98 грн.

Строк дії Договору сплив 31.12.2021 року. Орендар, відповідно до умов Договору та чинного законодавства України вчасно не звільнив приміщення, що орендується, а також не направив жодних пропозицій про наміри продовження або укладення нового Договору оренди нежитлового приміщення.

Позивач стверджує, що Відповідач не виконував умови Договору та раніше вже звертався з позовом до Господарського суду Дніпропетровської області про стягнення з Відповідача суми заборгованості за період з 02.01.2021 р. по 31.08.2022 р. в розмірі101 449.57 грн (справа № 904/2759/22). а також за період з 01.09.2022 року по 29.02.2024 року в розмірі 111 450.09 грн (справа № 904/1588/24).

Рішеннями судів по цим справам позовні вимоги було задоволено в повному обсязі.

Водночас, Господарський суд Дніпропетровської області своїм рішенням від 28.04.2024 року в справі № 904/1588/24, яке набрало законної сили 28.05.2025 року, вказаний Договір розірвано та Відповідача виселено з приміщення, що орендується.

Натомість, в період з 01.03.2024 року по 30.04.2025 року Відповідач продовжував користування приміщенням, у зв`язку з чим у нього перед Позивачем виникло ще одне фінансове зобов`язання на суму 194 006.36 грн (сто дев`яносто чотири тисячі шість грн 36 коп.).

Водночас, не зважаючи на зобов`язання, яке виникло, Відповідачем не було проведено жодних виплат за вказаними зобов`язаннями у вказаний період, таким чином загальна заборгованість Відповідача перед Позивачем за користування приміщенням в період з 01.03.2024 року по 30.04.2025 року складає 194 006.36 грн (сто дев`яносто чотири тисячі шість гривень 36 коп), стягнення якої є предметом позову.

На час прийняття рішення, доказів повернення орендованого приміщення та оплати орендної плати в повному обсязі сторонами до матеріалів справи не надано.

Зазначені обставини і стали причиною звернення позивача до суду з даними позовом.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до частини 1 статті 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з оренди нерухомого майна.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Умовами договору передбачено строки, розмір та порядок оплати оренднихплатежів.

Згідно з пунктом 4.8. Договору оплата за цим договором здійснюється орендарем в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше 10 числа кожного поточного місяця; причому: орендна плата - наперед за наступний місяць, а електропостачання, опалення, водопостачання, вивіз сміття, тощо - за минулий місяць.

Тобто, за вказаним договором кожного 10-го числа кожного місяця виникає окреме грошове зобов`язання по орендній платі за певний місяць.

Тому, відповідно до пункту 4.8. Договору, строк оплати орендних платежів є таким, що настав.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Рішеннями судів по справах № 904/2759/22 та № 904/1588/24 встановлено факт порушення відповідачем зобов`язання щодо оплати орендної плати в строк, встановлений договором.

Водночас, Господарський суд Дніпропетровської області своїм рішенням від 28.04.2024 в справі № 904/1588/24, яке набрало законної сили 28.05.2025, оспорюваний Договір розірвано та Відповідача виселено з приміщення, що орендується.

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що існують судові рішення, які мають преюдиційне значення для розгляду даної справи, а саме: у справі № 904/2759/22 та у справі № 904/1588/24.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Суд зауважує, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Брумареску проти Румунії» №28342/95, п.61, ECHR 1999-VII).

Частиною 2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що обов`язковість врахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Враховуючи тотожний склад сторін у даній справі та справах № 904/2759/22 та № 904/1588/24, обставини, встановлені рішеннями Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2023 від 28.04.2025, що набрали законної сили, є преюдиційними для даної справи, встановленими та доказуванню не підлягають.

Доказів повернення майна орендарем суду не надано.

Також судом встановлено, що жодних доказів того, що відповідач не користується нежитловим приміщенням загальною площею 225 кв.м, які розміщені в будівлі, розташованій за адресою м. Дніпро, пр. О.Поля, 50-Г.що орендується пр. Кірова, 50-Г, загальною площею 368 кв. м.

Таким чином, з 01.03.2024 по 30.04.2025 відповідач зобов`язаний був сплачувати орендну плату.

Так, несплата відповідачем орендної плати за вище вказаним договором оренди є порушенням вимог чинного законодавства та умов цього договору, що є недопустимим згідно ст. 525 Цивільного кодексу України. Таким чином, з огляду на неналежне виконання відповідачем умов договору щодо сплати орендної плати, що не спростовано відповідачем, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі.

Згідно поданого позивачем розрахунку, заборгованість з орендної плати за період з 01.03.2024 по 30.04.2025 складає 194 006,36 грн.

Також, як встановлено судом, в матеріалах справи відсутні докази здійснення відповідачем повної оплати орендної плати.

Враховуючи, що бездіяльність відповідача, яка виражається у несплаті цих коштів, суперечить вищевказаним нормам права та договору, а також те, що в установленому порядку відповідач обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 194 006,36 грн є обґрунтованим, нормативно та документально доведеним, та підлягає задоволенню.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Щодо судового збору.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 2 422,40 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Громадської організації "Дніпровська федерація ушу" (49069, м. Дніпро, пр-т Богдана Хмельницького, буд. 8 Б, кв. 10; ) на користь Дніпропетровської технічної школи Товариства сприяння обороні України (49054, м. Дніпро, вул. пр. Олександра Поля, буд. 50-Г; ) основну заборгованість у розмірі 194 006,36 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано - 29.08.2025.

Суддя В.Г. Бєлік