ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.08.2025 м. Івано-ФранківськСправа № 909/616/25

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л. М., при секретарі судового засідання Карпінець Г.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Складське господарство", вул.Промислова, буд. 4, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77306

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім", вул.Промислова, буд.4, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77306

про стягнення заборгованості у розмірі 2668994,35 грн,

представники не з`явилися,

встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю "Складське господарство" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" про стягнення заборгованості у розмірі 2668994,35 грн, а саме: 2145013,60 грн - основного боргу, 211803,77 грн - інфляційних втрат, 42853,52 грн - 3% річних та 269323,46 грн пені.

Позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо оплати вартості послуг та робіт за умовами договору №А про виконання робіт та надання послуг з організації роботи складського господарства та ведення складського обліку від 02.01.2023, внаслідок чого виник борг в сумі 2145013,60 грн. За порушення строків оплати позивачем нараховано відповідачу 211803,77 грн інфляційних втрат, 42853,52 грн 3% річних та 269323,46 грн пені.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позов або будь-яких заперечень на позов не подав.

Обставини справи, дослідження доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд встановив наступне.

02.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Складське господарство" (як виконавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" (як замовником) укладено договір №A про виконання робіт та надання послуг з організації роботи складського господарства та ведення складського обліку.

Згідно умов вказаного договору, замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконувати роботи та надавати послуги з організації роботи складського господарства та ведення складського обліку у підрозділах замовника (далі по тексту - роботи/послуги), які включають: видача ТМІ, з оформленням відповідних документів, код ДКПП 52.29; облік руху товаро - матеріальних цінностей та перевірка їх супровідним документам, код ДКПП 69.20; діяльність із зберігання та складування всіх видів товарів, код ДКПП 52.10; інші роботи/послуги, які виникають в процесі господарської діяльності замовника і безпосередньо пов`язані з виконанням вищевказаних робіт/послуг. Зазначені роботи/послуги будуть надаватись у всіх складських приміщеннях та інших місцях зберігання товарів, які належать замовнику чи орендовані замовником (далі по тексту - "об`єкт/об`єкти"). У свою чергу, замовник здійснює приймання і оплату виконаних робіт/послуг відповідно до умов цього договору (п. 1.1 договору).

Порядок розрахунків встановлено в розділі 2 договору.

В зазначеному розділі визначено те, що вартість комплексу робіт/послуг визначається виходячи з місячної калькуляції вартості робіт/послуг, яка наведена в додатку №1 до цього договору. Загальна орієнтовна сума даного договору складає: 3 315 019,80 грн без ПДВ. Вартість комплексу робіт/послуг може коригуватися при зміні переліку і об`ємів робіт/послуг, а також в інших випадках, за умови досягнення сторонами згоди шляхом підписання додаткових угод до договору (п. 2.1, 2.2 договору).

Відповідно до п. 2.3 договору, щомісячний об`єм і вартість фактично виконаних робіт/послуг підтверджується підписанням відповідних актів прийому-передачі виконаних робіт/послуг, які оформляються та підписуються в порядку, передбаченому розділом 5 цього договору. Оплата за виконані роботи/послуги, проводиться замовником на підставі актів, передбачених розділом 5 цього договору, протягом 5 банківських днів від дати їх підписання обома сторонами.

Замовник зобов`язується, зокрема, своєчасно робити оплату за договором відповідно до його умов (п. 3.3.4 договору).

Пунктом 5.4 договору передбачено, що акти приймання-передачі виконаних робіт/послуг які засвідчують факт виконання робіт та надання послуг оформляється датою фактичного завершення їх виконання або датою останнього дня календарного місяця, в якому фактично виконувались роботи/послуги, і скріплюється підписами та печатками двох сторін в термін до 2-х робочих днів після дати його оформлення з використанням засобів факсимільного та/або електронного зв`язку.

Роботи/послуги вважаються наданими з моменту підписання обома сторонам акту прийому-передачі, який вважається узгодженим за умови оформлення усіх необхідних реквізитів і підписів (п. 5.5 договору).

За прострочення оплати робіт/послуг на 15 робочих днів, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який нараховується пеня, від вартості прострочених в оплаті робіт/послуг, за кожен день прострочення (п. 6.5 договору).

Сторони погодили, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2023, а в частині зобов`язань - до повного їх виконання (п. 9.1 договору).

Сторонами також укладено додаткові угоди до договору: №1 від 01.08.2023, №2 від 07.12.2023, №3 від 27.03.2024, №4 від 29.04.2024.

На виконання умов договору, позивач надав відповідачу послуги з видачі ТМЦ, з оформлення відповідних документів й одержування транспортної документації, обліку руху товаро-матеріальних цінностей та перевірки їх супровідним документам, діяльності із зберігання та складування всіх видів товарів по договору на суму 2145013,60 грн з ПДВ, що підтверджується актами приймання-передачі виконання робіт та надання послуг з організації роботи складського господарства та ведення складського обліку: від 15.05.2024, від 31.05.2024, від 15.06.2024, від 30.06.2024, від 31.07.2024, від 31.08.2024, від 30.09.2024, від 31.10.2024, від 30.11.2024, від 31.12.2024, підписаними та скріплених печатками сторін.

Однак, в порушення договірних, відповідачем не здійснено оплату за надані позивачем послуги та виконані роботи, що призвело до виникнення боргу за поставлену теплову енергію у сумі 2145013,60 грн.

За порушення строків оплати позивачем нараховано відповідачу 211803,77 грн інфляційних втрат, 42853,52 грн 3% річних та 269323,46 грн пені.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення. Висновки суду.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 174 ГК України передбачено, що однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу приписів ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 ЦК України).

Як встановлено судом вище, позивачем надано/виконано обумовлені договором послуги/роботи за період з травня 2024 року по грудень 2024 року, загальною вартістю 2145013,60 грн, однак, відповідач їх оплату не здійснив.

При цьому, відповідачем позовні вимоги не спростовано, доказів оплати суду не надано.

За наведеного, позовні вимоги про стягнення основного боргу в сумі 2145013,60 грн є обґрунтованими.

За порушення відповідачем строків виконання грошового зобов`язання, на підставі ст. 625 ЦК України, позивачем нараховано відповідачу 211803,77 грн інфляційних втрат та 42853,52 грн 3% річних.

Згідно приписів ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачена нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України сплата суми боргу за грошовим зобов`язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само трьох процентів річних з простроченої суми, здійснюється незалежно від тієї обставини чи був передбачений договором відповідний захід відповідальності.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних втрат на суму боргу та три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

З огляду на те, що відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання, нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат є правомірним.

Судом здійснено перевірку розрахунку 3% річних та інфляційних втрат та встановлено їх арифметичну та методологічну правильність. Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Приписами статей 549, 551, 611 ЦК України унормовано, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до пункту п. 6.5 договору, за прострочення оплати робіт/послуг на 15 робочих днів, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який нараховується пеня, від вартості прострочених в оплаті робіт/послуг, за кожен день прострочення.

З огляду на те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання та враховуючи правильність здійснених позивачем розрахунків пені, вимоги про стягнення 269323,46 грн пені є обґрунтованими.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

За наведених обставин, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення.

Судові витрати.

Склад та порядок розподілу судових витрат визначено Главою 8 Розділу I ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, враховуючи те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Складське господарство" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" про стягнення 2668994,35 грн - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім", вул.Промислова, буд.4, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77306 (ідентифікаційний код 33129683) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Складське господарство", вул.Промислова, буд. 4, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77306 (ідентифікаційний код 43399 (два мільйони сто сорок п`ять тисяч тринадцять) грн 60 коп. основного боргу, 211803 (двісті одинадцять тисяч вісімсот три) грн 77 коп. інфляційних втрат, 42853 (сорок дві тисячі вісімсот п`ятдесят три) грн 52 коп. 3% річних, 269323 (двісті шістдесят дев`ять тисяч триста двадцять три) грн 46 коп. пені, 40034 (сорок тисяч тридцять чотири) грн 92 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28.08.2025

Суддя Неверовська Л. М.