ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відкриття апеляційного провадження

02 вересня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/5286/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Принцевської Н.М., Богацької Н.С.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 про визнання та відхилення кредиторських вимог до боржника, повний текст складено та підписано 19.03.2025, суддя Демешин О.А. та на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 року за результатами попереднього засідання, повний текст складено та підписано 19.03.2025, суддя Демешин О.А.

у справі №916/5286/24

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю УКРАЇНСЬКЕ АГРОПРОМИСЛОВЕ ПІДПРИЄМСТВО, м. Херсон

про банкрутство

В С Т А Н О В И В:

07.08.2025 року на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 року про визнання та відхилення кредиторських вимог до боржника та на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 року у справі №916/5286/24 за результатами попереднього засідання.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №916/5286/24 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Діброва Г.І, судді Принцевська Н.М., Богацька Н.С., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2025 року.

08.08.2025 отримано справу №916/5286/24 в межах суду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.08.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з мотивів відсутності доказів сплати судового збору.

28.08.2025 року на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків з доданою до неї квитанцією № 4257-7538-2347-4860 від 27.08.2025 року на суму 9 689 грн 60 коп., як доказ сплати судового збору.

При цьому, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 року про визнання та відхилення кредиторських вимог до боржника та ухвали Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 року у справі №916/5286/24 за результатами попереднього засідання, мотивуючи це тим, що ОСОБА_1 копію оскаржуваних ухвал не отримувала, про наявність даної справи у Господарському суді Одеської області не знала та не повідомлялась. Копію ухвал Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 по справі №916/5286/24, ОСОБА_1 отримала лише 03.07.2025, коли представнику апелянта була надана можливість ознайомитись із матеріалами справи про банкрутство. Ані судові повістки, ані копії будь яких процесуальних рішень не направлялись ОСОБА_1 , про наявність даної справи апелянт не повідомлялась, дані обставини стали підставою того, що остання не мала можливості своєчасно ознайомитись із матеріалами даної справи та оскаржити у встановлені законом строку ухвали Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 року. Оскільки копію оскаржуваних ухвал ОСОБА_1 отримала лише 03.07.2025, у зв`язку з цим останнім днем для їх оскарження був 13.07.2025 року (неділя, який є вихідним днем), у зв`язку з цим останнім днем для звернення до суду з даною апеляційною скаргою був 14.07.2025 року (перший робочий день). 14.07.2025 представником ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу на ухвалу 18.03.2025 по справі №916/5286/24, якою було визнано кредиторські вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до боржника. Ухвалою від 04.08.2025 Південно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 по справі №916/5286/24 було повернуто без розгляду разом з доданими до неї документами. В вищевказаній ухвалі суд апеляційної інстанції вказав на те, що ухвала за результатами розгляду вимог окремого кредитора не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання в силу прямої вимоги закону. 04.08.2025 о 17:11 год. до Електронного кабінету у підсистемі Електронний суд представнику ОСОБА_1 було доставлено копію ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду про повернення апеляційної скарги. У зв`язку з цим ОСОБА_1 без зайвих зволікань та протягом розумного строку вважає за необхідне звернутись до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 по справі №916/5286/24 про визнання та відхилення кредиторських вимог до боржника та ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 по справі №916/5286/24 за результатами попереднього засідання. Тому, апелянт просить визнати поважними причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 про визнання та відхилення вимог кредитора до боржника та ухвали Господарського суду Одеської області від 18.03.2025, постановленої за результатами попереднього засідання по справі №916/5268/24

Водночас, 08.08.2025 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" надійшли заперечення проти відкриття, в яких заявник зазначає, що у справі про банкрутство коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення, звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства. Апелянт, ОСОБА_1 не є кредитором у справі №916/5286/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКЕ АГРОПРОМИСЛОВЕ ПІДПРИЄМСТВО», а також не є (не визнана судом) будь-яким іншим учасником справи №916/5286/24. Так, предметом апеляційного оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 року у справі №916/5286/24 є не згода та/або заперечення щодо визнаних судом кредиторських вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо боржника. Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не має статусу сторони чи учасника у справі №916/5286/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКЕ АГРОПРОМИСЛОВЕ ПІДПРИЄМСТВО», права апелянта оскаржуваною ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 року у справі №916/5286/24 не порушені, а рішення стосовно його прав та обов`язків судом не приймалось, то відповідно вона не наділена процесуальним правом на апеляційне оскарження прийнятих у даній справи процесуальних документів, зокрема, на оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 року у справі №916/5286/24. Відтак, на процесуально-правове переконання Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС», м.Київ апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 року у справі №916/5286/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКЕ АГРОПРОМИСЛОВЕ ПІДПРИЄМСТВО», м.Херсон має бути повернута скаржнику без прийняття до розгляду. Тому, просить відмовити ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження №916/5286/24 за апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 року у справі №916/5286/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКЕ АГРОПРОМИСЛОВЕ ПІДПРИЄМСТВО», м. Херсон та повернути її без розгляду.

12.08.2025 року до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли ще одні заперечення проти відкриття від Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", які вмотивовані тим, що апелянт просить суд визнати поважними причини пропуску строку, посилаючись на те, що його першу апеляційну скаргу від 14.07.2025 було повернуто ухвалою суду від 04.08.2025 через порушення порядку оскарження. Таке обґрунтування не може вважатися поважною причиною, оскільки фактично апелянт посилається на власну юридичну помилку та неправильне застосування ним норм процесуального права. Кредитор зазначає, що по-перше, незнання або невірне тлумачення закону не звільняє від відповідальності та не є поважною причиною для поновлення процесуальних строків. Порядок оскарження судових рішень, зокрема те, що ухвала за результатами розгляду вимог окремого кредитора не може бути оскаржена окремо від підсумкової ухвали попереднього засідання, є прямою та однозначною вимогою закону. Обов`язок знати та правильно застосовувати ці норми лежить на стороні та її представниках. Помилка представника є ризиком самої сторони, а не підставою для невиконання вимог Кодексу. По-друге, апелянт не наводить жодних інших об`єктивних та непереборних обставин, які завадили йому подати апеляційну скаргу правильно та у встановлений законом строк. Посилання на попередню невдалу спробу оскарження свідчить лише про відсутність належної обачності та професіоналізму з боку апелянта, а не про наявність поважних причин. По-третє, задоволення такого клопотання створило б небезпечний прецедент, який дозволив би будь-якій стороні зловживати своїми правами: умисно пропускати строки, подавати завідомо неправильні скарги, а потім використовувати їх повернення судом як «поважну причину» для поновлення строку. Це нівелює сам інститут процесуальних строків та порушує принцип правової визначеності. Більше того, такі дії апелянта можуть розцінюватися як зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме затягування розгляду справи та перешкоджання виконанню судового рішення, що набрало законної сили. Таким чином, апелянт фактично просить суд визнати наслідки власної професійної недбалості «поважною причиною», намагаючись перекласти ризики та відповідальність за свої дії на судову систему. Такий підхід не лише суперечить фундаментальному принципу «незнання закону не звільняє від відповідальності», але й підриває довіру до інституту правосуддя, знецінюючи важливість процесуальних строків, встановлених законом для всіх учасників процесу без винятку. Вважає, що помилка, допущена фаховим юристом при застосуванні елементарних процесуальних норм, не може створювати для його довірителя жодних процесуальних переваг, зокрема у вигляді поновлення давно пропущеного строку на апеляційне оскарження. Оскаржувана ухвала оприлюднена до загального доступу на сайті «Реєстр судових рішень» 20.03.2025. Таким чином, останній день строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 у справі № 916/5286/24 є 31 березня 2025 року (перший робочий день після 30.03.2025 неділя). Апеляційну скаргу апелянтом подано до Південно-західного апеляційного господарського суду із значним пропуском процесуального строку в майже 4 місяці, встановленого для її подання. При цьому, поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Учасники у справі про банкрутство (неплатоспроможність) - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, інші учасники. справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, Фонд державного майна України, Національний банк України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника. Таким чином, враховуючи, що законом передбачено право засновників боржника (згідно даних, ОСОБА_1 є засновницею боржника з часткою корпоративних прав в розмірі 60,00%) приймати участь у справі через уповноважену особу, приймати участь в представницьких органах (зборах кредиторів, комітетах кредиторів) з правом дорадчого голосу, АТ КБ ПРИВАТБАНК не приймає доводи апелянта, що ОСОБА_1 не приймала участі у справі 916/5286/24 та це є поважною причиною пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження. Також банк не погоджується з доводами апелянта, що лише 03.07.2025 року представнику ОСОБА_1 була надана можливість ознайомитись із матеріалами даної справи та отримати копію оскаржуваної ухвали, яка опублікована для загального доступу 20.03.2025.

Розглянувши клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження та заперечення учасників справи проти такого відкриття, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 3 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

В даному випадку повний текст оскаржуваних ухвал Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 року у справі №916/5286/24 було складено та підписано - 19.03.2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 року про визнання та відхилення кредиторських вимог до боржника та на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 року у справі №916/5286/24 було подано через систему «Електронний суд» 07.08.2025 року, тобто, з пропуском строку, передбаченого чинним процесуальним кодексом України на апеляційне оскарження ухвал суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується; ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Згідно з частиною першою статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку учасником справи і лише сам факт звернення з відповідним клопотанням про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду поновити цей строк.

Суд може поновити пропущений процесуальний строк у випадках, коли причини відновлення таких строків є не просто поважними, але й мають такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

При цьому рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.

У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Щодо посилань на те, що ОСОБА_1 не є учасником справи про банкрутство №916/5286/24, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства учасники у справі про банкрутство (неплатоспроможність) - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, Фонд державного майна України, Національний банк України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника.

Сторони у справі про банкрутство (неплатоспроможність) - конкурсні кредитори (голова комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут).

Уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника - особа, уповноважена вищим органом управління боржника представляти інтереси засновників під час провадження у справі про банкрутство з правом дорадчого голосу.

У даному випадку, у ОСОБА_1 дійсно немає статусу ні боржника, ні кредитора у даній справі, а отже, вона не є стороною у справі №916/5286/24.

Крім того, ОСОБА_1 також не отримувала статусу учасника у справі №916/5286/24 про банкрутство.

В матеріалах справи також відсутні відомості про те, що вищим органом управління боржника було обрано уповноважену особу для участі у справі про банкрутство, тому дізнатися про наявність оскаржуваних ухвал у справі про банкрутство апелянт також не могла.

Одночасно з цим апелянт стверджує, що вона є одним з засновників підприємства банкрута і нібито дізналася про існування даної справи тільки, коли отримала ухвалу суду від 24.06.2025 про прийняття до розгляду заяви ліквідатора арбітражного керуючого Кочин Н.В. про покладення солідарної відповідальності на органи управління боржника.

При цьому судова колегія зауважує, що тільки при розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважає, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов`язки, суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали апеляційної скарги на предмет їх відповідності статтям 258, 259 Господарського процесуального кодексу України, та за відсутності підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги чи для відмови у відкритті апеляційного провадження з інших підстав, відкриває апеляційне провадження за апеляційною скаргою такої особи та має належним чином дослідити і встановити, чи вирішив суд в оскаржуваному рішенні питання про права, інтереси та (або) обов`язки заявника апеляційної скарги.

Якщо ж при цьому судом апеляційної інстанції буде встановлено, що права, інтереси та (або) обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права, інтереси та (або) обов`язки у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд не позбавлений права закрити апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України.

Наведений висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2019 у справі № 62/112.

Окрім того, у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.01.2020 у справі № 925/1600/16 зазначено, що об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає, що відсутні підстави для відступу від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 14.08.2019 у справі № 62/112.

Наведеним спростовуються доводи, викладені в запереченнях на відкриття апеляційного провадження, щодо відсутності права у ОСОБА_1 на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 про визнання та відхилення кредиторських вимог до боржника та ухвали Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 року за результатами попереднього засідання у справі № 916/5286/24, адже обставини того чи вирішив суд в оскаржуваних ухвалах питання про права, інтереси та (або) обов`язки апелянта мають вирішуватися судом вже після відкриття апеляційного провадження, якщо, як вже було зазначено вище, відсутні інші підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження..

Так, на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження суд повинен перевірити матеріали апеляційної скарги на предмет їх відповідності статтям 258, 259 Господарського процесуального кодексу України щодо можливості поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвал та задоволення заявленого клопотання.

З огляду на викладене вище, колегія суддів зазначає наступне.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги та підтверджені належними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не була залученою до участі в цій справі, копію оскаржуваних ухвал отримала лише 03.07.2025, коли представнику апелянта було надано можливість ознайомитись із матеріалами справи про банкрутство.

В свою чергу, 15.07.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 про визнання кредиторських вимог по справі №916/5286/24.

Тобто, апелянт вперше звернулася зі скаргою на дванадцятий день після отримання однієї з оскаржуваних ухвал.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.08.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 по справі №916/5286/24 повернуто без розгляду заявнику разом з доданими до неї документами.

Підставами для такого повернення було те, що ОСОБА_1 оскаржувалася ухвала господарського суду, постановлена за результатами розгляду вимог окремого кредитора, яка відповідно до приписів абзацу другого частини другої статті 47 Кодексу України з процедур банкрутства не може оскаржуватися окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання, тому колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 по справі №916/5286/24, якою розглянуто вимоги окремого кредитора, підлягає поверненню скаржнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 260 Господарського процесуального кодексу України.

Копія даної ухвали було отримана ОСОБА_1 в її електронному кабінеті 05.08.2025.

07.08.2025 ОСОБА_1 повторно звернулася до Південно-західного апеляційного господарського суду з новою апеляційною скаргою, в якій вже оскаржувала ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 року про визнання та відхилення кредиторських вимог до боржника та ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 року за результатами попереднього засідання у справі №916/5286/24, тобто, усунувши виявлені недоліки.

З огляду на викладене вище, беручи до уваги те, що апелянт не приймала участі в цій справі, копії оскаржуваних ухвал вона отримала лише 03.07.2025 та враховуючи те, що вона вперше звернулася з апеляційною скаргою протягом 20 днів з моменту отримання оскаржуваної ухвали, а після повернення апеляційної скарги у розумний строк (2 дні) усунула недоліки скарги та звернулася до суду апеляційної інстанції повторно, також беручи до уваги те, що ОСОБА_1 звернулася з даною апеляційною скаргою у розумний строк, не допускаючи надмірного зволікання, оскільки, діючи розумно, уклала угоду з адвокатом, тобто кваліфікованим фахівцем у галузі права, яким міг би здійснити підготовку апеляційної скарги належної якості для висвітлення правової позиції скаржниці з достатньою повнотою та ясністю в контексті незаконності/необґрунтованості оскаржуваного судового рішення, апеляційний господарський суд з метою уникнення неправомірного обмеження доступу до суду вважає за можливе визнати поважними причини пропуску скаржницею строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 року про визнання та відхилення кредиторських вимог до боржника та ухвали Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 року за результатами попереднього засідання у справі №916/5286/24, який підлягає поновленню в силу приписів статті 119 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів також вважає безпідставними посилання банку на те, що апелянт зловживає своїми процесуальними правами та намагається затягувати процесуальні строки, з огляду на наступне.

Право на апеляційне оскарження рішення (ухвали) суду першої інстанції, зокрема ухвал про визнання кредиторських вимог та ухвали попереднього засідання, передбачено Господарським процесуальним кодексом України та КУзПБ, тому у даному випадку відсутнє зловживання процесуальними правами.

Крім того, пропуск строку на апеляційне оскарження у даному випадку є незначним, адже як було встановлено вище, апелянт вперше звернулася з апеляційною скаргою на дванадцятий день після того, як дізналася про існування оскаржуваних ухвал, тобто, протягом 20 днів з моменту отримання оскаржуваної ухвали, а після повернення апеляційної скарги у розумний строк (2 дні) усунула недоліки скарги та звернулася до суду апеляційної інстанції повторно.

Пропуск строку на два дні не є значним, не може свідчити про зловживання процесуальними правами чи намаганням затягнути процес.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 9 КУзПБ оскарження судових рішень у процедурі банкрутства (неплатоспроможності) не зупиняє провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність).

Таким чином, перегляд в апеляційному порядку ухвали про визнання кредиторських вимог та ухвали за результатами попереднього засідання жодним чином не перешкоджає подальшому провадженню у справі про банкрутство, що знову ж таки виключає можливість затягування розгляду справи.

В свою чергу, надані учасниками справи заперечення проти відкриття апеляційного провадження відхиляються судом, оскільки жодним чином не спростовують наведені вище колегією суддів поважні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 року про визнання та відхилення кредиторських вимог до боржника та на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 року за результатами попереднього засідання у справі №916/5286/24 відповідає вимогам ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, підстав для її повернення та відмови у відкритті апеляційного провадження не встановлено.

Згідно ст. 262 Господарського процесуального кодексу України про відкриття апеляційного провадження у справі суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу.

До відкриття апеляційного провадження учасники справи мають право подати заперечення проти відкриття апеляційного провадження.

Питання про відкриття апеляційного провадження у справі вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, передбаченому ст. 260 цього Кодексу.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження зазначається строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу та вирішується питання про витребування матеріалів справи. Якщо разом з апеляційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття апеляційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відкрити апеляційне провадження у справі №916/5286/24 за апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 року про визнання та відхилення кредиторських вимог до боржника та на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 року у справі №916/5286/24 за результатами попереднього засідання.

Відповідно до вимог ст. 268 Господарського процесуального кодексу судова колегія визначилась про можливість призначення справи №916/5286/24 до розгляду.

Керуючись ст. 119, 234, 262, 268 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 року про визнання та відхилення кредиторських вимог до боржника та ухвали Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 року у справі №916/5286/24 за результатами попереднього засідання.

2. Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 року про визнання та відхилення кредиторських вимог до боржника та на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 року у справі №916/5286/24 за результатами попереднього засідання.

3. Встановити строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі засобами електронного зв`язку.

4. Роз`яснити учасникам справи про їх право не пізніше 5-ти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі засобами електронного зв`язку подати до суду заяви чи клопотання щодо процесуальних питань, зокрема, відводів складу суду тощо.

5. Призначити розгляд справи №916/5286/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 року про визнання та відхилення кредиторських вимог до боржника та на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 року у справі №916/5286/24 за результатами попереднього засідання на 14.10.2025 року о 16:15 год. Судове засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду в залі судових засідань №8, м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, тел. 301- 417.

6. Явка учасників справи в судове засідання не є обов`язковою.

7. Повідомити учасників справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, у тому числі поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та про можливість подати процесуальні документи (заяви, клопотання, скарги, відзиви тощо), в тому числі заяву в порядку статті 197 ГПК України, на електронну адресу суду (), через особистий кабінет в системі "Електронний суд", поштою, або іншими дистанційними засобами зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного кваліфікованого електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису з урахуванням вимог Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" та Закону України "Про електронні довірчі послуги"

8. Звернути увагу учасників справи на те, що подання учасниками судового процесу документів до суду можливо здійснювати за допомогою електронних чи поштових засобів зв`язку. Учасникам справи необхідно повідомити суду та іншим учасникам справи свої офіційні електронні адреси для забезпечення належного обміну процесуальними документами

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Г.І. Діброва

Суддя Н.С. Богацька

Н.М. Принцевська