СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року м. Харків Справа № 917/119/24(910/4934/24)

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Шутенко І.А.

за участю секретаря судового засідання Бєлкіної О.М.

за участю представників сторін:

позивача Остапенко О.О., Горьовий В.В.

відповідача Пінчук-Ніколайчук Ю.В.

розглянувши апеляційну скаргу ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" (вх.№ 1539П/1) на рішення господарського суду Полтавської області від 09.06.2025 у справі № 917/119/24 (910/4934/24) (повний текст якого складено та підписано 17.06.2025 суддею О.О. Ореховською у приміщенні господарського суду Полтавської області)

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ОЙЛ", вул. Небесної Сотні, 9/17, м. Полтава, 36000;

до Приватного акціонерного товариства "Нафтогазвидобування", вул. Магнітогорська, 1, к. 42, м. Київ, 02660;

про стягнення 1 835 119,42 грн,

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ОЙЛ" (вх. №4934/24 від 23.04.2024) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазвидобування" про стягнення заборгованості за договором підряду в розмірі 1 835 119,42грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.05.2024 було відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.06.2024.

23.05.2024 від Приватного акціонерного товариства «Нафтогазвидобування» надійшов відзив на позовну заяву.

23.05.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Ойл» надійшла відповідь на відзив.

29.05.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Ойл» надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

У судовому засіданні 03.06.2024 представник Приватного акціонерного товариства «Нафтогазвидобування» надав усні пояснення по справі, представник позивача у судове засідання не з`явився.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.06.2024 було продовжено строк підготовчого провадження та відкладено розгляд справи на 01.07.2024.

У судовому засіданні 01.07.2024 представники сторін були повідомлені про відкладення розгляду справи під розписку.

15.07.2024 від Приватного акціонерного товариства «Нафтогазвидобування» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

19.07.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Ойл» надійшло клопотання про передачу справи для розгляду в межах справи № 917/119/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Ойл».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.07.2024 матеріали справи №910/4934/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ОЙЛ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазвидобування" про стягнення 1 835 119,42грн передано до Господарського суду Полтавської області для розгляду в межах справи №917/119/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ОЙЛ" ().

Рішенням господарського суду Полтавської області від 09.06.2025 у справі № 917/119/24 (910/4934/24) задоволено позов частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Нафтогазвидобування" (вул. Магнітогорська, 1, к. 42, м. Київ, 02660; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ОЙЛ" (вул. Небесної Сотні, 9/17, м. Полтава, 36000; ) 111 353,79 грн 3% річних, 1 670,31 грн витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 09.06.2025 у справі № 917/119/24(910/4934/24) та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" повністю. Також просить вирішити питання про стягнення з ПрАТ «Нафтогазвидобування» на користь ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" судового збору та витрат, пов`язаних розглядом справи.

Зокрема, в апеляційній скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції було неправомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних, нарахованих за період до витікання строку на який відстрочено виконання рішення господарського суду міста Києва від 06.09.2023 у справі № 910/14379/22, посилаючись на незастосування судом першої інстанції висновків, викладених у постановах Великої палати від 04.06.2019 справа № 916/190/18, від 16.05.2018 справа № 686/21962/15-ц, від 05.03.2019 справа № 917/1564/17.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.07.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" (вх.№ 1539П/1) на рішення господарського суду Полтавської області від 09.06.2025 у справі № 917/119/24 (910/4934/24). Призначено справу до розгляду на 26.08.2025.

17.07.2025 від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечує, просить залишити її без задоволення, а рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

В судове засідання, призначене на 26.08.2025, з`явились представники сторін та надали пояснення по справі.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «СЕРВІС ОЙЛ» (далі - Позивач, Підрядник) звернулось до суду із вимогами до Приватного акціонерного товариства «НАФТОГАЗВИДОБУВАННЯ» (далі - Відповідач, Замовник) про стягнення 1 835 119,42 грн 3% річних за договором на виконання робіт з буріння свердловини № 6578-НГД від 12.11.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані несвоєчасним виконанням відповідачем грошового зобов`язання по договору № 6578-НГД від 12.11.2021 на підставі рішення господарського суду міста Києва у справі № 910/14379/22 від 06.09.2023, за яким суд постановив стягнути з ПрАТ «НАФТОГАЗВИДОБУВАННЯ» на користь ТОВ «СЕРВІС ОЙЛ» (ідентифікаційний код 38516938): заборгованість в розмірі 36 622 713 грн 37 коп., переоцінку вартості виконаних робіт в сумі 13 691 708 грн 86 коп., пеню в розмірі 6 162 493 грн 25 коп., 3% річних в розмірі 572 275 грн 66 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 855 737 грн 87 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 45 217 грн 15 коп. В іншій частині позову суд відмовив.

У п. 6 резолютивної частини рішення від 06.09.2023 у справі за № 910/14379/22 суд постановив відстрочити виконання вказаного рішення суду у справі № 910/14379/22 до 06.03.2024.

За результатом апеляційного перегляду вказаного рішення Північний апеляційний господарський суд прийняв постанову від 21.03.2024 у справі № 910/14379/22, в якій рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2023 у справі № 910/14379/22 змінив, та стягнув з ПрАТ «НАФТОГАЗВИДОБУВАННЯ» на користь ТОВ «СЕРВІС ОЙЛ» заборгованість в розмірі 36 622 713 грн 37 коп., переоцінку вартості виконаних робіт в сумі 13 691 708 грн 86 коп., пеню в розмірі 616 249 грн 32 коп., 3% річних в розмірі 572 275 грн 66 коп.,витрати по сплаті судового збору в розмірі 855 737 грн 87 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 45 217 грн 15 коп.

На виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2024, господарським судом міста Києва було видано наказ про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 36 622 713,37 грн, переоцінки вартості виконаних робіт в сумі 13 691 708,86 грн, пені в розмірі 616 249,32 грн, 3% річних в розмірі 572 275,66 грн, витрат по сплаті судового збору в розмірі 855 737,87 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 45 217,15 грн.

Також, ухвалою господарського суду Полтавської області від 03.04.2024 у справі № 917/483/23 було задоволено заяву АТ «Райффайзен Банк» та звернуто стягнення на грошові кошти в сумі 52 403 902,23 грн, які належать ПрАТ «Нафтогазвидобування» та яке має заборгованість перед ТОВ «Сервіс Ойл» згідно судових рішень у справі № 910/14379/22 (рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2023 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2024, які набрали законної сили), в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Сервіс Ойл» перед АТ «Райффайзен Банк» згідно з рішенням Господарського суду Полтавської області від 25.04.2023, що набрало законної сили 18.05.2023, у справі № 917/483/23.

Як зазначає позивач, у справі № 910/14379/22 ним заявлялась вимога про стягнення 3 % річних за період до 15.12.2022 по акту виконаних робіт № 4 від 18.02.2022 на загальну суму 25 013 215,37 грн та по акту виконаних робіт № 5 від 16.03.2022 на загальну суму 17 716 042,44 грн.

Оскільки відповідач допустив порушення грошового зобов`язання, ТОВ «Сервіс Ойл» заявило до стягнення з ПрАТ «Нафтогазвидобування» 1 835 119,42 грн 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання по договору № 6578-НГД від 12.11.2021, з яких:

- 12 501,61 грн по акту виконаних робіт № 4 від 18.02.2022 р. (на суму залишку заборгованості 321 064,40 грн.) за період з 16.12.2022 по 02.04.2024;

- 66 164,07 грн по акту переоцінки № 4 від 04.11.2023 на загальну суму 5 304 895,86 грн за період з 05.11.2023 по 02.04.2024;

- 689 827,60 грн по акту виконаних робіт № 5 від 16.03.2022 на загальну суму 17 716 042,44 грн за період з 16.12.2022 по 02.04.2024;

- 64 175,24 грн по акту переоцінки № 5 від 06.09.2023 на загальну суму 3 740 427,08 грн за період з 07.09.2023 по 02.04.2024;

- 336 074,51 грн по акту виконаних робіт № 6 від 17.06.2022 на загальну суму 6 544 911,30 грн за період з 18.07.2022 по 02/04.2024;

- 28 072,98 грн по акту переоцінки № 6 від 06.09.2023 на загальну суму 1 636 222,09 грн за період з 07.09.2023 по 02.04.2024;

- 586 657,44 грн по акту виконаних робіт № 7 від 19.07.2022 на загальну суму 12 041 695,22 грн за період з 19.08.2022 по 02.04.2024;

- 51 645,97 грн по акту переоцінки № 7 від 06.09.2023 на загальну суму 3 010 163,83 грн за період з 07.09.2023 по 02.04.2024.

Обставини щодо стягнення боргу в наведеній сумі стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції опирається на наступне.

Так, апелянтом оскаржується рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних за період до витікання строку на який відстрочено виконання рішення господарського суду міста Києва від 06.09.2023 у справі № 910/14379/22, в іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що початком періоду прострочки заборгованості за вищевказаними актами є 07.03.2024 з посиланням на те, що виконання рішення господарського суду міста Києва від 06.09.2023 у справі № 910/14379/22 щодо стягнення заборгованості по Договору від 12.11.2021 № 6578-НГД за актами: №4, №5, №6, №7, №8 у справі №910/14379/22 було відстрочено, тобто встановлено інший строк виконання основного зобов`язання (до 06.03.2024), виходячи з наступного.

Так, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2025 у справі № 916/190/18 зазначено наступне:

« 29. Приписами статей 173, 175 Господарського кодексу України унормовано, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

30. Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

31. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

32. Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ця норма кореспондується з приписами частини першої статті 193 Господарського кодексу України.

33. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

34. Частиною першою статті 612 цього Кодексу встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом.

35. Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

36. Отже, з наведених норм права вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

37. Стосовно доводів скаржника про те, що актами цивільного законодавства не встановлено випадків, за яких ухвала про надання розстрочки виконання рішення суду є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, не змінює строків виконання грошового зобов`язання за договором та умов прострочення боржника в такому зобов`язанні, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне зазначити таке.

38. Згідно із частиною першою статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

39. Зокрема, стаття 599 цього Кодексу передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

40. Приписами статті 604 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов`язання припиняється за домовленістю сторін.Зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація).

41. З аналізу вищевказаних норм закону слідує, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

42. Згідно із положеннями статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

43. Згідно з частиною першою статті 239 Господарського процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

44. Розстрочення - це виконання рішення частинами, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі.

45. Відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

46. Водночас розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа заборгованості за відповідним договором є незмінною.

47. Таким чином, розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не змінює цивільне або господарське зобов`язання, у тому числі в частині строків його виконання. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом.

48. Розстрочення виконання судового рішення не припиняє договірного зобов`язання відповідача, а тому не звільняє останнього від наслідків порушення відповідного зобов`язання, зокрема шляхом сплати сум, передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України.

49. З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду вважає необґрунтованими висновки суду першої та апеляційної інстанцій про відмову в задоволенні позовних вимог ДК «Газ Україна» НАК «Нафтогаз України» щодо стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних, нарахованих у зв`язку з невиконанням у період прострочення боржника грошового зобов`язання зі сплати основного боргу за спожитий природний газ.

50. Натомість у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 905/3137/14-908/5775/14 (провадження № 3-1276гс15), яку прийнято за подібних правовідносин, викладено правовий висновок про те, що невиконання грошового зобов`язання за наявності судового рішення про задоволення вимог кредитора з розстроченням або відстроченням не призводить до наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, за період такого розстрочення.

51. Предметом позову у справі № 905/3137/14-908/5775/14 є стягнення трьох процентів річних за прострочення сплати відповідачем стягнутої за рішенням суду суми основного боргу за період із дня набрання рішенням законної сили до дня погашення заборгованості.Відповідно до судового рішення у справі № 24/362 суд постановив розстрочити його виконання на 6 місяців, з 15 квітня до 15 жовтня 2012 року шляхом щомісячного перерахування сум, у тому числі й суми основного боргу. Відповідач зазначену суму боргу погасив 07 грудня 2012 року.

52. Отже, Верховний Суд України у своїй постанові зазначив про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ДК «Газ Україна» НАК «Нафтогаз України» трьох процентів річних за несвоєчасний розрахунок у розмірі 48 273,15 грн за період часу, до якого розстрочено виконання судового рішення - 15 жовтня 2012 року, до моменту погашення суми основного боргу - 07 грудня 2012 року.

53. Оскільки з огляду на викладене вище такий висновок вбачається недостатньо мотивованим, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від указаного правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 17 лютого 2016 року у справі № 905/3137/14-908/5775/14 (провадження № 3-1276гс15), та зазначає, що після прийняття судом рішення про розстрочку або відстрочку виконання рішення грошове зобов`язання боржника не припиняється, тому передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України інфляційні втрати та три проценти річних підлягають нарахуванню до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання.»

Суд першої інстанції на вищевказане уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відмову задоволені позовних вимог щодо стягнення 3% річних, нарахованих до 07.03.2024, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення в цій частині.

Зважаючи на викладене, враховуючи практику Великої Палати Верховного Суду, дослідивши наданий позивачем розрахунок 3% річних, а також здійснивши власний розрахунок 3% річних, колегія суддів приходить до висновку, що з урахуванням належного періоду нарахування 3% річних, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 3% річних у розмірі 1 835 119,42 грн.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд не забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин, що мають значення для справи, та не надав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та в цій частині ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пп. б), в) пункту 4 частини 1 статті 282 ГПК України, у резолютивній частині постанови має бути зазначений новий розподіл судових витрат у разі скасування чи зміни рішення та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 275, 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" (вх.№ 1539П/1) на рішення господарського суду Полтавської області від 09.06.2025 у справі № 917/119/24 (910/4934/24) задовольнити.

Рішення господарського суду Полтавської області від 09.06.2025 у справі № 917/119/24 (910/4934/24) скасувати в частині відмови у задоволення позовних вимог та в цій частині ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Нафтогазвидобування" (вул. Магнітогорська, 1, к. 42, м. Київ, 02660; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ОЙЛ" (вул. Небесної Сотні, 9/17, м. Полтава, 36000; ) 1 723 765,63 грн 3% річних, 20 685,18 грн витрат по сплаті судового збору за подання позову.

В решті рішення господарського суду Полтавської області від 09.06.2025 у справі № 917/119/24 (910/4934/24) залишити без змін.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Нафтогазвидобування" (вул. Магнітогорська, 1, к. 42, м. Київ, 02660; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ОЙЛ" (вул. Небесної Сотні, 9/17, м. Полтава, 36000; ) 31 027,78 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 05.09.2025.

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя І.А. Шутенко