ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2025м. ДніпроСправа № 904/3265/25

За позовом Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської Ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіокушин назавжди"

про стягнення боргу

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 308 839,95 грн. - основного боргу, 21 193,34грн. - 3 % річних, 96 323,37 грн. - індексу інфляції, 5 599,58 грн. пені, 5196,00 грн. - судового збору.

Господарський суд Дніпропетровської області 23.06.2025 відкрив провадження у справі №904/3265/25 та призначив її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Заперечень щодо порядку розгляду справи від сторін не надходило. Суд запропонував: Відповідачеві протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заява; Позивачеві протягом 5 днів з дня одержання відзиву, надати відповідь на відзив.

Відповідач у відзиві на позовну заяву частково заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що 29.11.2019 Департамент по роботі з активами Дніпропетровської міської ради з Відповідачем уклали Договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста №747-ДРА/19. Згідно з п. 1.1. Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування комунальне нерухоме майно - нежитлове приміщення загальною площею 248,0 кв.м, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Казакевича, 9, н.п. №65. Пунктом 10.1. Договору визначено: цей Договір діє з 29 листопада 2019 р. до 27 листопада 2022 р. включно. Відповідно до пункту 11.1. Договору: дія цього Договору припиняється внаслідок закінчення терміну, на який було укладено. Отже, враховуючи, що договір оренди припинив свою дію 27.11.2022 Позивач необґрунтовано просить оплати наданих послуг після закінчення строку дії Договору оренди. Крім того, у період дії Договору про постачання теплової енергії №080245 від 15.10.2020 до 27 листопада 2022 року послуги постачання теплової енергії Позивачем в спортивну залу, яка знаходиться в даному приміщені не надавалися. Зазначенні обставини засвідчені комісією з представників Відповідача, ОСББ нежитлового приміщення та Позивача та зафіксовано відсутність надання постачання теплової енергії в дане приміщення.

Позивач у відповіді на відзив зазначив, що Відповідач не довів належними та допустимими доказами факт припинення Договору, а саме: не надано акт приймання- передачі приміщення підписаний балансоутримувачем, Орендарем та Орендодавцем, повідомлення про бажання припинення договору направлене Орендодавцю за 30 днів, а також не надано доказів, що після закінчення строку Договору, такий договір не було переукладено на новий термін. Крім того, Відповідач не звертався до Позивача з повідомленням про припинення договору оренди та про припинення договору про надання послуг з постачання теплової енергії № 080245 від 15.10.2020 року. Стосовно відсутності постачання теплової енергії, то жодного підтвердження таким подіям Відповідач не надав, а відтак, вказані вище факти не є доведеними та не підтверджені жодними належними та допустимим доказами.

Відповідач заперечення на відповідь на відзив не надав.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.11.2019 Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради (Орендодавець) з ТОВ "Кіокушин назавжди" (Орендар) уклали Договір № 747-ДРА/19 оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста (далі Договір оренди), за п. 1.1. якого з метою ефективного використання комунального майна Орендодавець на підставі рішення міської ради від 21.03.07 № 41/11 зі змінами та доповненнями передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно нежитлові приміщення, (надалі об`єкт оренди), загальною площею 248,0 кв.м (у т.ч. ганок 6,2 кв.м), розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Казакевича, 9, н.п. № 65, які розташовані на першому поверсі 5-поверхового будинку, вартість яких, згідно з незалежною оцінкою становить 764 460,00 грн., без ПДВ, що перебуває на балансі КП "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради, для використання під розміщення школи карате.

Використання об`єкту оренди не за цільовим призначенням забороняється.

Відповідно до п. 5.11 Договору оренди Орендар зобов`язаний: протягом 5 днів з дати укладення цього Договору укласти з балансоутримувачем (управителем) або відповідними службами договір про сплату або відшкодування витрат на утримання орендованого майна (відшкодування витрат здійснюється згідно з відповідним рішенням виконавчого комітету міської ради про таке відшкодування), надання комунальних послуг Орендарю (газ, електроенергія, тепло, водопостачання, водовідведення, вивезення сміття телефон та ін.) та експлуатаційних витрат, у тому числі відшкодування витрат із плати за землю.

Цей Договір діє з 29.11.2019р. до 27.11.2022 включно (п. 10.1. Договору оренди).

15.10.2020 КП "Теплоенерго" Дніпровської міської Ради (далі Виконавець, Позивач) з ТОВ "Кіокушин назавджи" (далі Споживач, Відповідач) уклали Договір про надання послуг з постачання теплової енергії № 080245 (далі Договір), за п.1. якого Виконавець зобов`язується надавати Споживачеві послугу з постачання теплової енергії для потреб опалення (далі послуга) відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження, а Споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Облік послуги з постачання теплової енергії здійснюється за показниками вузлів комерційного обліку (п. 12 Договору).

Одиницею виміру обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал).

Для переведення одиниць застосовуються коефіцієнти: 1Гдж = 0,2388Гкал, 1 МВт = 0,8598 Гкал.

Споживач вносить плату Виконавцю, яка складається з плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу на послугу та обсягу спожитої послуги (п. 21 Договору).

У п. 22 Договору визначено, що тариф на послугу з постачання теплової енергії, що споживається згідно з цим договором встановлюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України (НКРЕКП).

Виконавець формує та не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, надає рахунок на оплату послуги та акт прийому-передачі (в 2-х примірниках) по формі Додатку №4 до договору на паперовому носії за адресою Виконавця послуг (в окремих випадках надає за допомогою поштового чи електронного зв`язку) (п.24 Договору).

Отриманий акт прийому-передачі Споживач або представник Споживача повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу Виконавця протягом 10 днів з дати отримання (п.24 Договору).

Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця після одержання акту-передачі та рахунку від Виконавця впродовж 5 банківських днів, але не пізніше 25 числа місяця наступного за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (п. 25 Договору).

У разі, коли Споживачем не визначено розрахунковий період, або коли за зазначений Споживачем період виникла переплата, Виконавець має право зарахувати такий платіж (його частину в розмірі переплати) в рахунок заборгованості Споживача за минулі розрахункові періоди, якщо така є, а якщо такої немає, в рахунок майбутніх платежів Споживача починаючи з найближчих періодів (розрахункових місяців) до дати здійснення платежу (абз. 2 п.27 Договору).

Виконавець не має права зараховувати плату за послугу в рахунок погашення пені та штрафів, нарахованих Споживачеві (абз. 3 п.27 Договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє протягом року (п.40 Договору).

Якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна зі сторін не повідомить письмово іншій стороні про припинення, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (п.41 Договору).

Цей договір може бути розірвано за згодою сторін та у випадку зміни власника (користувача) на підставі наданих Споживачем документів про звільнення приміщення (договір купівлі-продажу, акт прийому-передачі та інш.) (п.45 Договору).

За даними Позивача, не спростованими Відповідачем, на виконання рішень міської ради № 355-р від 30.03.2020 "Про закінчення опалювального сезону 2019-2020 років", №1267-р від 28.10.2020 "Про початок опалювального сезону 2020-2021 років", № 155-р від 30.03.2021 "Про закінчення опалювального сезону 2020-2021 років", № 1-19/10-р від 19.10.2021 "Про початок опалювального сезону 2021-2022 років", №1-31/3-р від 31.03.2022 "Про закінчення опалювального сезону 2021-2022 років", № 1-1/11-р від 01.11.2022 "Про початок опалювального сезону 2022-2023 років", №1-21/3-р від 21.03.2023 "Про закінчення опалювального сезону 2022-2023 років", № 13-8/11-р від 08.11.2023 "Про початок опалювального сезону 2023-2024 років", № 1-25/3-р від 25.03.2024 "Про закінчення опалювального сезону 2023-2024 років", № 697 від 28.10.2024 "Про початок опалювального сезону 2024-2025 років", № 1-27/3-р від 27.03.2025 "Про закінчення опалювального сезону 2024-2025 років", Позивач своєчасно розпочинав та вчасно закінчував опалювальні сезони 2019-2025р. у м. Дніпро.

Позивач наполягає, що надав Відповідачеві послуги на загальну суму 308 839,95 грн., що підтверджується актами прийому-передачі послуги: № 080245 від 30.11.2020 за листопад 2020 на суму 20 885,36 грн.; № 080245 від 30.11.2020 за листопад 2020 на суму 1 877,70 грн.; № 080245 від 31.12.2020 за грудень 2020 на суму 4 118,00 грн.; № 080245 від 31.01.2021 за січень 2021 на суму 6 175,91 грн.; № 080245 від 28.02.2021 за лютий 2021 на суму 6 589,03 грн.; № 080245 від 31.03.2021 за березень 2021 на суму 5 603,59 грн.; № 080245 від 30.04.2021 за квітень 2021 на суму 2 031,10 грн.; № 081301 від 14.04.2021 коригування на суму 3 994,86 грн.; № 080245 від 30.11.2021 за листопад 2021 на суму 4 349,84 грн.; № 080245 від 31.12.2021 за грудень 2021 на суму 14 124,69 грн.; № 080245 від 31.01.2022 за січень 2022 на суму 33 369,58 грн.; № 080245 від 28.02.2022 за лютий 2022 на суму 21 384,17 грн.; № 080245 від 31.03.2022 за березень 2022 на суму 23 218,90 грн.; № 080245 від 30.11.2022 за листопад 2022 на суму 14 883,07 грн.; № 080245 від 31.12.2022 за грудень 2022 на суму 18 591,30 грн.; № 080245 від 31.01.2023 за січень 2023 на суму 18 350,28 грн.; № 080245 від 28.02.2023 за лютий 2023 на суму 19 984,75 грн.; № 080245 від 31.03.2023 за березень 2023 на суму 11 102,02 грн.; № 080245 від 30.11.2023 за листопад 2023 на суму 5 168,49 грн.; № 080245 від 31.12.2023 за грудень 2023 на суму 10 415,08 грн.; № 080245 від 31.01.2024 за січень 2024 на суму 12 980,68 грн.; № 080245 від 29.02.2024 за лютий 2024 на суму 10 236,99 грн.; № 080245 від 31.03.2024 за березень 2024 на суму 7 626,85 грн.; № 080245 від 30.11.2024 за листопад 2024 на суму 9 520,45 грн.; № 080245 від 31.12.2024 за грудень 2024 на суму 11 877,18 грн.; № 080245 від 31.01.2025 за січень 2025 на суму 11 958,53 грн.; № 080245 від 28.02.2025 за лютий 2025 на суму 14 975,87 грн.; № 080245 від 31.03.2025 за березень 2025 на суму 8 564,78 грн.; № 080245 від 30.04.2025 за квітень 2025 за абонобслуговування на суму 38,26 грн.; № 080245 від 31.05.2025 за травень 2025 за абонобслуговування на суму 38,26 грн.

Позивач виставив та направив Відповідачеві рахунки-фактури на зазначені суми.

За твердженнями Позивача, Відповідач за поставлену теплову енергію не розрахувався, у зв`язку з чим, за останнім обліковується борг у розмірі 308 839,95 грн.

На прострочений борг Відповідача Позивач нарахував 21 193,34 грн. 3 % річних за період з 01.01.2021 по 16.06.2025, 96 323,37 грн. індексу інфляції за період з січня 2021 по червень 2025, 5 599, 58 грн. - пені.

Всі нарахування проводилися окремо за кожним актом.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору в даній справі.

Предметом доказування є обставини, пов`язані з постачанням Позивачем теплової енергії та виконанням/невиконанням Відповідачем зобов`язань з оплати спожитої теплової енергії, наявність підстав та правильність нарахування стягуваних сум.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається (ч. 2 ст. 275 ГК України).

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Частинами 1,2 ст. 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач позов заперечує з викладених у відзиві підстав.

Перевіривши надані докази, суд погоджується з Позивачем.

Так, судом встановлено, що за Договором оренди Відповідач є користувачем нежитлового приміщення загальною площею 248,0 кв.м, розміщеного за адресою: м. Дніпро, вул. Казакевича, 9 н.п. № 65, розміщеного на першому поверсі 5-поверхового будинку.

Цей Договір діє з 29.11.2019р. до 27.11.2022 включно (п. 10.1. Договору оренди).

Постановою Кабінету Міністрів України № 634 від 27.05.2022 "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану" відповідно до Закону України від 01.04.2022 № 2181-IX "Про внесення змін до Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у пункті 5 установлено, що договори оренди комунального майна, строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану. Для продовження договору оренди у такий спосіб заява орендаря та окреме рішення орендодавця не вимагаються.

Пунктом 10.1. Договору передбачено, що Договір діє до 27.11.2022 (під час дії воєнного стану), а отже Договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста № 747-ДРА/19 від 29.11.2019, вважається продовженим.

Доказів зворотного, наприклад акт прийому-передачі (повернення) нерухомого майна з оренди, Відповідач не надав.

15.10.2020 сторони уклали Договір про надання послуги з постачання теплової енергії № 080245, за п. 1 цього Договору Виконавець зобов`язується надавати Споживачеві послугу з постачання теплової енергії для потреб опалення (далі послуга) відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження, а Споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця після одержання акту-передачі та рахунку від Виконавця впродовж 5 банківських днів, але не пізніше 25 числа місяця наступного за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (п. 25 Договору).

На підтвердження поставки теплової енергії Відповідачеві на загальну суму 308 839,95 грн., Позивач надав копії відповідних: актів прийому-передачі послуги, рахунків та докази направлення наведених документів на електронну адресу Відповідача.

Заперечень на акти Відповідач не надав.

За твердженнями Позивача, Відповідач за поставлену теплову енергію розрахувався частково (доказів зворотного Відповідач не надав). У зв`язку з цим, за розрахунками Позивача, за Відповідачем за адресою: м. Дніпро, вул. Казакевича, 9 прим. 65 обліковується борг у розмірі 308 839,95 грн. за період з листопада 2020 по травень 2025.

Дослідивши подані до матеріалів справи копії доказів (Договору, розпорядження Дніпровського міського голови, актів прийому-передачі послуги, рахунків, доказів направлення актів і рахунків Відповідачеві, договору оренди), беручи до уваги відсутність заперечень Відповідача, суд визнає обґрунтованою та підтвердженою матеріалами справи вимогу про стягнення основного боргу за спожиту теплову енергію в сумі 308 839,95 грн. за період з листопада 2020 по травень 2025.

Перевіривши розрахунки Позивача, за допомогою "Юридична інформаційно-пошукова система "Законодавство", судом встановлено, що розрахунки 3% річних та індексу інфляції проведено правильно, а нарахування пені проведено неправильно.

Щодо нарахування пені, суд бере до уваги, що відповідно до п. 7 Прикінцевих положень ГК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Згідно з п. 4 ч. 3 Прикінцевих положень, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ч. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 651 від 27.06.2023 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Відтак, за перерахунком суду, пеня за період з 31.07.2023 по 16.06.2025 становить 1 741,30 грн.

Посилання Відповідача, що у період дії Договору про постачання теплової енергії №080245 послуги постачання теплової енергії Позивачем в спортивну залу не надавались, суд не приймає, оскільки Відповідач, заявляючи про наявність відповідних актів, не додав їх до матеріалів справи. Позивач заперечує наявність таких актів.

Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

В силу приписів ст.204 ЦК України, правомірність правочину презюмується.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (ст. 207 ЦК України).

Згідно з положеннями ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Тобто, не лише Позивач повинен доводити обставини, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог, але й Відповідач повинен довести свої заперечення проти позову.

Однак, заперечуючи позов, Відповідач позовні вимоги не спростував та доказів на спростування позиції Позивача, в порядку встановленому ГПК України, суду не надав.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 308 839,95 грн. основного боргу, 96 323,37 грн. індексу інфляції, 21 193,34 грн. 3 % річних, 1 741,30 грн. пені, решта вимог не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати у справі слід покласти на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, при подачі позову Позивач сплатиі судовий збір в розмірі 5196,00 грн. згідно з платіжною інструкцією № 11341 від 18.06.2025.

Відповідно до п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи ціну позову та те, що позовна заява надійшла до суду в електронній формі через систему "Електронний суд", за подання цієї позовної заяви Позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 5 183,47 грн (431956,24*1,5% * коефіцієнт 0,8).

Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

За таких обставин, Позивач вніс судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом на 12,53 грн.

Судовий збір в розмірі 12,53 грн. може бути повернуто Позивачеві з Державного бюджету України за ухвалою суду за відповідним клопотанням Позивача, виходячи з положень ст.7 Закону України "Про судовий збір", у зв`язку із внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Разом з тим, Господарський суд звертає увагу на те, що 07.01.2025 набув чинності наказ Міністерства фінансів України від 26.11.2024 № 606 "Про внесення змін до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів".

Даним наказом внесено зміни до механізму повернення судового збору у випадках, визначених статтею 7 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до наведеного порядку органи Казначейства здійснюють повернення судового збору в усіх випадках виключно на підставі електронного подання, сформованого або Державною судовою адміністрацією України, або її територіальним управлінням, або відповідним судом.

Для повернення судового збору платнику необхідно звернутися із заявою до відповідного суду за місцем розгляду справи. Разом із заявою про повернення коштів судового збору з бюджету платником подається до суду оригінал або копія платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіокушин назавжди" (49000, м. Дніпро, вул. Архітектора Петрова, буд. 20, код 43935724) на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (52500, м. Синельникове, вул. Каштанова, буд. 18Б, код 43063650) 308 839,95 грн. основного боргу, 96 323,37 грн. індексу інфляції, 21 193,34 грн. 3 % річних, 1 741,30 грн. пені, 5 137,17 грн. судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст.256 ГПК України.

Суддя С.Г. Юзіков