ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"28" серпня 2025 р. м. Рівне Справа № 918/755/17(918/516/25)

Господарський суд Рівненської області у складі судді Мовчуна А.І, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про витребування майна з чужого незаконного володіння

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Акціонерне товариство "Укрсиббанк"

у межах справи про банкрутство № 918/755/17

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Рівненської області 10.06.2025 надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ліквідатор у ліквідаційній процедурі Приватного підприємства - фірми "А.М.И.Д.") до ОСОБА_2 про витребування майна (будівля майстерні) з чужого незаконного володіння.

Подана заява аргументована тим, що у провадженні Господарського суду Рівненської області перебуває справа №918/755/17 за заявою боржника Приватного підприємства - фірми "А.М.И.Д." про визнання банкрутом. В ході ліквідаційної процедури ліквідатором проведено інвентаризацію майна боржника та виявлено майнові активи які включені до складу ліквідаційної маси, зокрема будівля майстерні (механічна, металева), літ "Д-1", адреса АДРЕСА_1 , 701,3 м.кв., номер РПВН: 5973256. Заявник вказує, що ПП "А.М.И.Д." не вступало у будь-які договірні відносини із нинішнім володільцем майна, а нерухоме майно вибуло із володіння позивача без його волі, у зв`язку із чим обрано відповідний спосіб захисту майнових прав.

З урахуванням наведеного, подана відповідна заява у межах справи № 918/755/17 про банкрутство Приватного підприємства - фірми "А.М.И.Д.".

При цьому, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2025 дану позовну заяву передано судді Качуру А.М. та присвоєно номер 918/755/17(918/516/25).

Ухвалою суду від 11.06.2025 (суддя Качур А.М.) матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (ліквідатор у ліквідаційній процедурі Приватного підприємства - фірми "А.М.И.Д.") до ОСОБА_2 про витребування майна (будівля майстерні) з чужого незаконного володіння з доданими до неї документами передано до Господарського суду Рівненської області, у провадженні якого перебуває справа №918/755/17 про банкрутство Приватного підприємства - фірми "А.М.И.Д."

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.06.2025 року справу № 918/755/17(918/516/25) передано судді Церковній Н.Ф. в межах розгляду справи про банкрутство № 918/755/17.

Ухвалою суду від 13.06.2025 (суддя Церковна Н.Ф.) заяву судді Н. Церковної про самовідвід у справі № 918/755/17(918/516/25) задоволено. Матеріали справи № 918/755/17(918/516/25) передано для визначення складу суду відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2025 справу № 918/755/17(918/516/25) передано судді Мовчуну А.І.

Ухвалою суду від 16.06.2025 прийнято справу № 918/755/17(918/516/25) до свого провадження. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Встановлено ОСОБА_1 строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду: доказів відправлення копії позовної заяви і доданих до неї документів на правильну адресу відповідача (опис вкладення та розрахунковий документ); доказів сплати суми судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Ухвалою суду від 18.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 16.07.2025.

Ухвалою суду від 19.06.2025 клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено. Витребувано у ОСОБА_2 , ТОВ "Фінансова компанія "УКРФІНАНССТАНДАРТ та ТОВ "Нерухомість Трейд Інвест" належним чином засвідчену копію договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки № 10500, укладеного між АТ "УкрСиббанк" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ", посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлінським В.Д. 11.04.2023 за р.№ 1007, копію договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки № 10500, укладеного між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "УКРФІНСТАНДАРТ", посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Андрейків І.В. 20.07.2023 за р.№ 979 та копію договору купівлі - продажу № 339 від 11.04.2025.

08.07.2025 через підсистему "Електронний суд" від ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "УКРФІНСТАНДАРТ" надійшла заява про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначає, що при поданні позивачем позовної заяви до суду не дотримано вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, а саме не долучені докази сплати судового збору у розмірі 1,5% вартості майна, що витребовується з чужого незаконного володіння.

09.07.2025 до суду від ТОВ "Нерухомість Трейд Інвест" надійшла заява на виконання ухвали суду від 19.06.2025.

09.07.2025 до суду від ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "УКРФІНСТАНДАРТ" надійшла заява на виконання ухвали суду від 19.06.2025.

Ухвалою суду від 15.07.2025 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Встановлено ОСОБА_1 строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду доказів доплати судового збору в розмірі 4 561,60 грн.

15.07.2025 до суду від представника відповідача надійшо відзив на позовну заяву, у якій додатково просить залучити до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, АТ "Укрсиббанк".

15.07.2025 через підсистему "Електронний суд" від ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "УКРФІНСТАНДАРТ" надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника.

16.07.2025 черед підсистему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якого долучено квитанцію № від 15.07.2025 на суму 4 567,60 грн.

Ухвалою суду від 16.07.2025 продовжено розгляд справи № 918/755/17(918/516/25). Розгляд справи призначено на 24.07.2025.

16.07.2025 до суду від позивача надійшло заперечення на клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, АТ "Укрсиббанк".

18.07.2025 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив.

24.07.2025 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи належним чином засвідченої копії договору іпотеки № 10500, укладеного між АТ "Укрсиббанк" та ПП - фірмою ""А.М.И.Д."

Ухвалою суду від 24.07.2025 задоволено клопотання представника відповідача про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Укрсиббанк". Витребувано у Акціонерного товариства "Укрсиббанк" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12) та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ" (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8) належним чином засвідчену копію договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки № 10500, укладеного між АТ "Укрсиббанк" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ". Розгляд справи відкладено на 18.08.2025.

29.07.2025 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання, у якому просить долучити до матеріалів справи докази направлення позовної заяви з додатками третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

Ухвалою суду від 18.08.2025 постановлено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 04.09.2025. Повторно витребувано у Акціонерного товариства "Укрсиббанк" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ" належним чином засвідчену копію договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки № 10500, укладеного між АТ "Укрсиббанк" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ".

27.08.2025 через підсистему "Електронний суд" від ОСОБА_1 надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

- заборони уповноваженим органам, які приймають рішення про відведення у власність шляхом викупу вчиняти дії про надання згоди на викуп для громадянки ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) земельної ділянки орієнтовною площею 1028 кв.м на АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній (код КВЦПЗД - 03.10);

- заборони органам які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо будівлі майстерні (механічна, металева), літ "Д-1", адреса АДРЕСА_1 , номер РПВН: 5973256 та земельної ділянки площею 1028 кв.м;

- заборони ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) проводити перебудову, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо будівлі майстерні (механічна, металева), літ "Д-1", адреса АДРЕСА_1 , а також здійснювати будь-які будівельні роботи.

Заява обгрунтована тим, що рішенням Рівненської міської ради від 19.06.2025 надано дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки на АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель, компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку (код КВЦПЗД - 03.10).

Відтак, позивач вважає, що наявність у ОСОБА_2 правомочностей як власника нерухомого майна вказує на її можливість у будь - який момент, в тому числі під час розгляду справи судом, але до прийняття ним остаточного рішення у справі, розпорядитись спірним майном на користь третіх осіб шляхом укладення договорів, вчинення інших правочинів та/або вчинити дії, спрямовані на зміну характеристик об`єкта нерухомого майна (здійснити реконструкцію, добудову, переобладнання тощо).

На переконання позивача наявне обґрунтоване припущення про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, що, в свою чергу, призведе до неможливості реального поновлення інтересів власника відповідної земельної ділянки в межах даної справи, без нових звернень до суду.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору. Учасник справи, який звертається із заявою про забезпечення позову, повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до п. п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно з ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За ч. 11 ст. 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками відповідного судового процесу.

Підставами забезпечення позову є: 1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі; 2) наявність неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття цих заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Таким чином, умовою застосування заходів для забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу для забезпечення позову.

З урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язань після пред`явлення позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд зобов`язаний здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів і дослідити подані в обґрунтування заяви докази та встановити наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Предметом розгляду справи № 918/755/17(918/516/25) є витребування з чужого незаконного володіння будівлі майстерні (механічна, металева), літ "Д-1", 701,3 м.кв., номер РПВН: 5973256, що знаходиться за адресою м. Рівне, вул. Княгницького, 1.

Наявність у відповідача правомочностей власника спірного майна вказує на можливість у будь - який момент (в тому числі під час розгляду судом позову заявника, але до прийняття остаточного рішення) розпорядитися цим майном на користь третіх осіб, що може призвести до неможливості виконання рішення в цій справі про витребування спірного майна з володіння відповідача (в разі задоволення такого позову).

Отже, існує реальна загроза того, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти відповідні дії щодо спірного майна може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення про витребування його з володіння відповідача в разі задоволення такого позову.

Водночас зазначений захід забезпечення позову не завдасть шкоди відповідачу чи інших осіб, адже не позбавить його прав на володіння та користування майном, здійснення господарської діяльності, отримання доходів тощо, а лише тимчасово обмежить право розпорядитися спірним майном, відчужити його третім особам.

За наведених умов вимога щодо обов`язкового надання позивачем доказів на підтвердження намірів відповідача про відчуження спірного майна, враховуючи наявність у нього права розпорядитися ним у будь-який момент, свідчила б про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін (подібний за змістом висновок викладений, зокрема, у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22).

Відтак, заяву про забезпечення позову в частині заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо будівлі майстерні та заборони ОСОБА_2 проводити перебудову, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо будівлі майстерні слід задоволити.

Щодо вимоги про заборону уповноваженим органам, які приймають рішення про відведення у власність шляхом викупу, вчиняти дії про надання згоди на викуп для громадянки ОСОБА_2 земельної ділянки орієнтовною площею 1028 кв.м на АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній та заборону органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь - які реєстраційні дії щодо земельної ділянки площею 1028 кв.м.

Заявлені позивачем заходи забезпечення позову не перебувають у прямому зв`язку з предметом спору, оскільки їх застосування не забезпечує збереження можливості виконання рішення суду у разі задоволення позову. Зазначені вимоги фактично спрямовані на регулювання відносин поза межами предмету спору, відтак, суд в цій частині відмовляє.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Частиною 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Суд враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 06.12.2021 у справі № 910/4564/21, щодо того, що є виконанням пункту 6 частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України в частині надання пропозицій щодо зустрічного забезпечення.

Стаття 139 Господарського процесуального кодексу України містить обов`язкові вимоги до змісту заяви про забезпечення позову. Зокрема, пункт 6 частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що така заява має містити пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Метою зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову. На відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача. Крім того, фактично цей інститут права зберігає існуючий status quo між сторонами до ухвалення рішення суду по суті спору (постанови Верховного Суду від 17.12.2020 у справі № 646/6171/18, від 17.02.2021 у справі № 760/19023/18, від 27.07.2021 у справі № 22-з/824/477/2021, 22-з/824/535/2021).

Частиною 1 статті 141 Господарського процесуального кодексу України передбачено право суду, а не обов`язок вимагати від особи, яка звернулась із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зважаючи на частину 4 статті 141 Господарського процесуального кодексу України, постановлення ухвали про забезпечення позову без одночасного вирішення судом питання про зустрічного забезпечення не позбавляє заявника права звернутись до суду із клопотанням про зустрічне забезпечення, що може бути подано після застосування судом заходів забезпечення позову.

Тому розгляд судом заяви про забезпечення позову, яка не містить конкретних пропозицій щодо зустрічного забезпечення, не є порушенням наведених вимог законодавства та не свідчить про допущення судом істотних процесуальних порушень, достатніх для скасування ухвали, якою було вжито відповідні заходи забезпечення позову, оскільки з метою захисту своїх прав відповідач не позбавлений можливості звернутись з клопотанням про зустрічне забезпечення. Наведена позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.07.2018 у справі № 916/2851/17, від 26.11.2018 у справі № 904/2925/18, від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 18.06.2019 у справі № 904/661/19, від 24.06.2019 у справі № 916/2933/18, від 10.10.2019 у справі № 916/1572/19.

У даному випадку суд не вбачає підстав задля застосовування зустрічного забезпечення з огляду на те, що відповідні заходи не призведуть до негативних наслідків для ОСОБА_2 чи інших осіб, оскільки обмежується лише можливість розпоряджатись спірним майном.

Керуючись ст. ст. 136 - 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволити частково.

2. Вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 у справі № 918/755/17(918/516/25) шляхом:

- заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь - які реєстраційні дії щодо будівлі майстерні (механічна, металева), літ "Д-1", адреса АДРЕСА_1 , номер РПВН: 5973256;

- заборони ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) проводити перебудову, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо будівлі майстерні (механічна, металева), літ "Д-1", адреса АДРЕСА_1 , а також здійснювати будь-які будівельні роботи.

3. У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

4. Стягувач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

5. Боржник: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

6. Дана ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років, а саме: до 29.08.2028 включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання 28.08.2025 та може бути оскаржена протягом десяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку визначеному статтями 254-259 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя А.І.Мовчун