ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"01" вересня 2025 р. м. Київ Справа № 911/2720/25

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В. розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КБ Білдінг Груп» від 26.08.2025 (вх. № суду 7046 від 27.08.2025)
про забезпечення позову
особи, які можуть отримати статус учасників справиТовариство з обмеженою відповідальністю «Будівельний комбінат «Прогрес» в якості відповідача Бориспільська міська рада в якості третьої особи
без повідомлення (виклику) заявника та осіб, які можуть отримати статус учасників справи

встановив:

До Господарського суду Київської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «КБ Білдінг Груп» (далі заявник) з заявою від 26.08.2025 (вх. № суду 7046 від 27.08.2025) про забезпечення позову до подання позовної заяви, вказавши осіб, які можуть отримати статус учасників справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельний комбінат «Прогрес» в якості відповідача, Бориспільська міська рада в якості третьої особи, в якій заявник просить суд вжити захід забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на наступні земельні ділянки, що розташовані за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Запорізька, 14 (територія майнового комплексу), право оренди яких на підставі договору від 27.09.2021 належить позивачу: земельна ділянка площею 3,2209 га, кадастровий номер :06:005:0004; земельна ділянка площею 0,71 га, кадастровий номер :06:002:0006; земельна ділянка площею 4,9004 га, кадастровий номер :06:002:0004; земельна ділянка площею 0,0490 га, кадастровий номер :06:002:0005; заборони Бориспільській міській раді (як балансоутримувачу та розпоряднику земель комунальної власності) вчиняти будь-які дії, спрямовані на розпорядження, зміну цільового призначення, поділ чи об`єднання, виділ частки, передання у власність чи надання в оренду, у тому числі включення до переліку земельних ділянок, право оренди на які підлягає продажу на земельних торгах (аукціоні), а також на передачу (перехід) права користування вищевказаними земельними ділянками від позивача до відповідача або інших осіб; заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, але не виключно, Міністерству юстиції та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії в тому числі, але не виключно: державну реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права власності та інших речових прав, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації обтяжень на нерухоме майно стосовно нерухомого майна, будь-які записи про зміну користувача (орендаря) цих ділянок або про інші речові права на них на користь Відповідача чи пов`язаних з ним осіб до остаточного вирішення спору по суті.

Подана заява мотивована тим, що ТОВ «Будівельний комбінат «Прогрес» незаконно набувши право власності на майно заявника, а саме Майновий комплекс площею 9876,3 кв.м. за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Запорізька, 14, намагається закріпити за собою і право користування землею, яка наразі орендована заявником на підставі договору оренди землі від 27.09.2021, укладеного з Бориспільською міською радою. У разі задоволення органом місцевого самоврядування заяви та переоформлення договору оренди землі на ТОВ «Будівельний комбінат «Прогрес», заявник буде позбавлений права користування земельними ділянками, що значно вплине на можливість здійснення господарської діяльності у майбутньому та призведе до руйнівних наслідків для заявника. Вказане, на думку заявника, свідчить про те, що існує реальна загроза істотного ускладнення чи унеможливлення виконання майбутнього рішення суду про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками адже без відповідних прав на землю використання даних земельних ділянок, а в подальшому майнового комплексу, у випадку його повернення, буде неможливим або потребуватиме окремого судового процесу для поновлення прав на землю.

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову, додані до неї документи, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1, 4 ч. 1. ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України).

У Рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 № 5-рп/2011 у справі № 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. Інститут забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії», було зазначено що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання у майбутньому рішення суду, і тільки у разі необхідності, є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду та реалізації кожним права на судовий захист. Безпідставне застосування таких заходів може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Так, за змістом положень статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір щодо відповідного, зазначеного в заяві предмета та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

В поданій заяві про забезпечення позову, заявник зазначає, що предметом майбутнього позову буде вимога про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками шляхом зобов`язання ТОВ «БК «Прогресс» утриматися від ініціювання та вчинення будь-яких дій, спрямованих на реєстрацію та переоформлення права оренди на спірні ділянки.

При вирішенні питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Заявник просить суд вжити заходів до забезпечення позову накладення арешту на наступні земельні ділянки, що розташовані за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Запорізька, 14 (територія майнового комплексу), право оренди яких на підставі договору від 27.09.2021 належить позивачу: земельна ділянка площею 3,2209 га, кадастровий номер :06:005:0004; земельна ділянка площею 0,71 га, кадастровий номер :06:002:0006; земельна ділянка площею 4,9004 га, кадастровий номер :06:002:0004; земельна ділянка площею 0,0490 га, кадастровий номер :06:002:0005; заборони Бориспільській міській раді (як балансоутримувачу та розпоряднику земель комунальної власності) вчиняти будь-які дії, спрямовані на розпорядження, зміну цільового призначення, поділ чи об`єднання, виділ частки, передання у власність чи надання в оренду, у тому числі включення до переліку земельних ділянок, право оренди на які підлягає продажу на земельних торгах (аукціоні), а також на передачу (перехід) права користування вищевказаними земельними ділянками від позивача до відповідача або інших осіб; заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, але не виключно, Міністерству юстиції та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії в тому числі, але не виключно: державну реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права власності та інших речових прав, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації обтяжень на нерухоме майно стосовно нерухомого майна, будь-які записи про зміну користувача (орендаря) цих ділянок або про інші речові права на них на користь Відповідача чи пов`язаних з ним осіб до остаточного вирішення спору по суті.

Стверджуючи про необхідність вжиття вказаних заходів до забезпечення позову до подачі позовної заяви, заявник зазначає, що у травні 2025 року ТОВ «КБ Білдінг Груп» та його учасники стали жертвами дій з ознаками рейдерської атаки, за результатами якої Майновий комплекс площею 9876,3 кв.м. за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Запорізька, 14, було незаконно переоформлено з ТОВ «КБ Білдінг Груп» на підприємство із російським слідом ТОВ «Будівельний комбінат «Прогрес».

Товариство з обмеженою відповідальністю «КБ Білдінг Груп» з 2021 року орендує на підставі договору оренди землі від 27.09.2021, укладеного з Бориспільською міською радою в якості орендодавця, земельні ділянки площею 3,2209 га (кадастровий номер :06:005:0004), площею 0,71га (кадастровий номер :06:002:0006), площею 4,9004 га (кадастровий номер :06:002:0004), площею 0,049 га (кадастровий номер :06:002:0005) у місті Бориспіль Київської області, за адресою: вул. Запорізька, 14, на підставі рішень Бориспільської міської ради VIII скликання Київської області, на яких, розташований вказаний вище Майновий комплекс.

З метою продовження завершального етапу ймовірного рейдерського захоплення Майнового комплексу, ТОВ «БК «Прогрес» вживає заходів щодо переоформлення оренди земельних ділянок під Майновим комплексом, а саме: площею 3,2209 га (кадастровий номер :06:005:0004); площею 0,71 га (кадастровий номер :06:002:0006); площею 4,9004 га (кадастровий номер :06:002:0004); площею 0,049 га (кадастровий номер :06:002:0005).

Заявник вважає такі дії ТОВ «Будівельний комбінат «Прогрес» неправомірними та передчасними, оскільки законність набуття самим будівельним комбінатом майна є протиправною та незаконною. У разі задоволення органом місцевого самоврядування заяви та переоформлення договору оренди землі на ТОВ «Будівельний комбінат «Прогрес», заявник буде позбавлений права користування земельними ділянками, що значно вплине на можливість здійснення господарської діяльності у майбутньому та призведе до руйнівних наслідків для заявника. Вказане, на думку заявника, створить ситуацію, за якої він буде позбавлений можливості користуватись земельними ділянками та навіть у разі повернення майнового комплексу заявнику рішенням суду, останній фактично не матиме законного доступу до землі, на якій розташоване це майно. Більше того, ТОВ «Будівельний комбінат «Прогрес», отримавши права оренди, може розпорядитися ними на власний розсуд (наприклад, передати в суборенду чи іншим чином відчужити).

Як вказує заявник, дії ТОВ «Будівельний комбінат «Прогрес», спрямовані на отримання у користування зазначених земельних ділянок, у випадку їх здійснення, матимуть руйнівні наслідки для подальшої можливості позивача повернути як законному користувачу належні йому на праві користування земельні ділянки, а в подальшому і нерухоме майно, розташоване на даних земельних ділянках, а саме Майновий комплекс без ініціювання додаткових судових процесів.

З відповіді міської ради м. Бориспіль на запит на публічну інформацію №11.2-12-16-3969/2025 від 28.07.2025 року, заявнику стало відомо, що ТОВ «Будівельний комбінат «Прогрес», видаючи себе за нового власника Майнового комплексу, звернувся до Бориспільської міської ради із заявою про переоформлення права оренди земельних ділянок (на яких розташований комплекс) на своє ім`я. Така дія мотивована положеннями статті 120 Земельного кодексу України, згідно з якими набувач об`єкта нерухомості, що розміщений на земельній ділянці державної чи комунальної власності, зобов`язаний протягом 30 днів з дня державної реєстрації права власності на об`єкт звернутися до відповідного органу влади або місцевого самоврядування щодо оформлення прав на земельну ділянку. Іншими словами, ТОВ «Будівельний комбінат «Прогрес», набувши право власності на майно заявника, намагається закріпити за собою і право користування землею, яка наразі орендована заявником.

Таким чином, за доводами заявника, існує реальна загроза істотного ускладнення чи унеможливлення виконання майбутнього рішення суду про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками адже без відповідних прав на землю використання даних земельних ділянок, а в подальшому майнового комплексу, у випадку його повернення, буде неможливим або потребуватиме окремого судового процесу для поновлення прав на землю. Заявник також зазначає, що вже зараз існують ознаки недобросовісних дій з боку ТОВ «Будівельний комбінат «Прогрес», оскільки останньому відомо про оскарження перереєстрації майна в судовому порядку, однак замість очікування законного вирішення спору ТОВ «Будівельний комбінат «Прогрес» намагається оформити права на землю.

Дослідивши подані заявником до заяви докази, суд, з урахуванням вищевказаних приписів законодавства зазначає, що посилання заявника на можливе утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду мотивовані наведеними вище обставинами не свідчить про наявність достатньо обґрунтованого припущення стосовно можливості невиконання чи утруднення виконання рішення суду в разі невжиття такого заходу забезпечення позову.

Заявник зазначаючи про рейдерську атаку, за результатами якої Майновий комплекс площею 9876,3 кв.м. за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Запорізька, 14, було, як стверджує заявник, незаконно переоформлено з ТОВ «КБ Білдінг Груп» на підприємство із російським слідом ТОВ «Будівельний комбінат «Прогрес», не надає належних та допустимих доказів, які підтверджують вказані обставини.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 28.04.2025 № 428940272 право власності на комплекс загальною площею 9876.3 кв.м, що розташований за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, вулиця Запорізька, 14 належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельний комбінат «Прогрес».

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження (п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

У випадку подання позову про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками шляхом зобов`язання ТОВ «БК «Прогресс» утриматися від ініціювання та вчинення будь-яких дій, спрямованих на реєстрацію та переоформлення права оренди на спірні ділянки, дії щодо переоформлено Майнового комплексу площею 9876,3 кв.м. за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Запорізька, 14, з ТОВ «КБ Білдінг Груп» на ТОВ «Будівельний комбінат «Прогрес», на незаконності яких наголошує заявник, досліджуватися не будуть, позаяк предметом дослідження при вирішенні спору про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками є встановлення факту наявності перешкод, їхній характер та законність, а також визначення наслідків цих перешкод для законного землекористувача.

Суду не доведено, що описані заявником події свідчать про можливість утруднення виконання майбутнього судового рішення у разі звернення до суду з відповідним позовом про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками шляхом зобов`язання ТОВ «БК «Прогресс» утриматися від ініціювання та вчинення будь-яких дій, спрямованих на реєстрацію та переоформлення права оренди на спірні ділянки.

Посилання заявника на те, що ТОВ «Будівельний комбінат «Прогрес», отримавши права оренди, може розпорядитися ними на власний розсуд (наприклад, передати в суборенду чи іншим чином відчужити) не можуть свідчити про наявність, на час звернення з даною заявою про забезпечення позову, обставин утруднення чи унеможливлення виконання майбутнього рішення суду у даній справі у разі задоволення позову, з яким заявник має намір звернутися до суду.

У відповідності до положень ч. 1, 4 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.

У разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію у відчужувача (попереднього власника), до набувача одночасно переходить відповідно право оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною шостою цієї статті. Волевиявлення орендодавця (власника) земельної ділянки, відчужувача (попереднього власника), набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію із зазначенням нового орендаря (користувача) земельної ділянки не вимагається.

Положення ст. 377 Цивільного кодексу України визначають, що до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.

Враховуючи, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 28.04.2025 № 428940272 право власності на комплекс загальною площею 9876.3 кв.м, що розташований за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, вулиця Запорізька, 14 належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельний комбінат «Прогрес», вжиття заявлених заявником заходів до забезпечення позову не забезпечують збалансованість інтересів сторін та можуть призвести до обмеження та порушення прав власника нерухомого майна визначених положеннями ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України щодо права користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, що в свою чергу нівелюватиме наведені норма матеріального права та у даному випадку свідчитиме про надання судом переваги позиції заявника ще до моменту вирішення справи по суті.

Посилання заявника на те, що дії ТОВ «Будівельний комбінат «Прогрес», спрямовані на отримання у користування зазначених земельних ділянок, у випадку їх здійснення, матимуть руйнівні наслідки для подальшої можливості позивача повернути як законному користувачу належні йому на праві користування земельні ділянки, а в подальшому і нерухоме майно, розташоване на даних земельних ділянках, а саме Майновий комплекс, не можуть бути достатніми підставами для вжиття заявлених заявником заходів до забезпечення позову та не можуть свідчити про те, що невжиття заявлених заявником заходів до забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення суду про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, позаяк у випадку набуття заявником права власності на нерухоме майно, що розташоване на земельних ділянок щодо яких заявник просить вжити заходи до забезпечення позову, діятимуть наведені вище положення ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України.

В силу положень процесуального закону, що стосуються питань забезпечення позову, заявник має надати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. У поданій заяві заявник послався лише на потенційну можливість виникнення заявлених у заяві обставин.

Таким чином, заявляючи про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, заявник не навів обставин, з якими законодавство пов`язує необхідність для їх вжиття та не підтвердив їх належними доказами.

З огляду на вищезазначене, оцінивши обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням доведеності, розумності і співмірності його вимог стосовно забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів заявника та осіб, які можуть отримати статус учасників справи, наявності зв`язку між заявленими заходами забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, у випадку подання заявником відповідного позову, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які можуть отримати статус учасників справи, суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КБ Білдінг Груп» від 26.08.2025 (вх. № суду 7046 від 27.08.2025) про забезпечення позову, а відтак відмовляє в її задоволенні.

Частиною 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136-140, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КБ Білдінг Груп» від 26.08.2025 (вх. № суду 7046 від 27.08.2025) про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на наступні земельні ділянки, що розташовані за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Запорізька, 14 (територія майнового комплексу), право оренди яких на підставі договору від 27.09.2021 належить позивачу: земельна ділянка площею 3,2209 га, кадастровий номер :06:005:0004; земельна ділянка площею 0,71 га, кадастровий номер :06:002:0006; земельна ділянка площею 4,9004 га, кадастровий номер :06:002:0004; земельна ділянка площею 0,0490 га, кадастровий номер :06:002:0005; заборони Бориспільській міській раді (як балансоутримувачу та розпоряднику земель комунальної власності) вчиняти будь-які дії, спрямовані на розпорядження, зміну цільового призначення, поділ чи об`єднання, виділ частки, передання у власність чи надання в оренду, у тому числі включення до переліку земельних ділянок, право оренди на які підлягає продажу на земельних торгах (аукціоні), а також на передачу (перехід) права користування вищевказаними земельними ділянками від позивача до відповідача або інших осіб; заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, але не виключно, Міністерству юстиції та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", вчиняти будь-які реєстраційні дії в тому числі, але не виключно: державну реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права власності та інших речових прав, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації обтяжень на нерухоме майно стосовно нерухомого майна, будь-які записи про зміну користувача (орендаря) цих ділянок або про інші речові права на них на користь Відповідача чи пов`язаних з ним осіб до остаточного вирішення спору по суті.

Дана ухвала набирає законної сили у строк та в порядку передбачених ч. 2 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у строк визначений ст. 256 ГПК України в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Суддя Ю.В. Подоляк