ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року Справа № 924/708/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Крейбух О.Г.

судді Саврій В.А.

секретар судового засідання Новосельська О.В.

за участю представників сторін

прокурор: Безпалов А.В.

відповідача 1: Демчук Л.Г.

відповідача 2: не з"явився

відповідача 3: Місяць А.П. адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури на рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.05.2025 у справі №924/708/23 (суддя Димбовський В.В., м.Хмельницький, повний текст рішення складено 20.05.2025)

за позовом першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави

до Хмельницької міської ради,

ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2

про визнання недійсним рішення в частині, визнання недійсним договору оренди землі

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом про:

- визнання незаконним та скасування рішення позачергової двадцять першої сесії Хмельницької міської ради від 25.11.2022 № 34 в частині п.7 щодо встановлення коду класифікації видів цільового призначення земель (КВЦПЗ) "12.08 для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій" (додаток 2 до рішення);

- визнання недійсним договору оренди землі №508/01, укладеного 29.12.2022 між Хмельницькою міською радою та ОСОБА_3 і ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 19.09.2023 закрито провадження у справі № 924/708/23 на підставі п.1 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Північно-західний апеляційного господарського суду скасовано ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 19.09.2023, а справу №924/708/23 передав на розгляд до суду першої інстанції.

Господарський суд Хмельницької області ухвалою від 20.03.2024 закрив провадження у справі №924/708/23 щодо ОСОБА_3 на підставі на п. 6 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 03.04.2024 у справі №924/708/23, залишеним без змін постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 10.06.2024, відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Постановою Верховного Суду України від 29.10.2024 постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 03.04.2024 у справі №924/708/23 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Хмельницької області.

Верховний Суд, скасовуючи вказані судові рішення зазначив, що суди обох інстанцій не здійснили належної оцінки рішенню Ради (в оскаржуваній частині), згідно з яким вона вирішила надати відповідачу-2 спірну земельну ділянку з кодом "12.08 для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій" з урахуванням рішення Ради від 09.09.2022 № 34, яким вже було змінено код 12.08 виду цільового призначення цієї земельної ділянки на "12.11 для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу"; не було прийнято/відхилено доводів прокурора у позовній заяві про те, що таке неврахування коду 12.11, встановленого рішенням Ради від 09.09.2022, зумовило порушення вимог земельного законодавства щодо визначення виду цільового призначення відповідної земельної ділянки та зумовило зменшення розміру орендної плати та порушення прав територіальної громади.

Отже, за встановлених вище обставин, висновок апеляційного господарського суду про те, що рішення Ради (в оскаржуваній частині) вичерпало дію шляхом виконанням є передчасним, не відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у справах №469/1044/17, №925/1133/18 (в тій частині, в якій він схожий зі спірними правовідносинами). А висновок суду першої інстанції про відмову у позові про визнання незаконним рішення Ради через його необґрунтованість зроблений лише на підставі відомостей з Державного земельного кадастру, внесених у 2017 році, без надання оцінки такому рішенню на відповідність його вимогам законодавства (чинного на час його прийняття), а також тому, чи не суперечить така поведінка Ради її попередній поведінці з огляду на її рішення від 09.09.2022.

Щодо позовної вимоги про визнання недійсним оскаржуваного договору, то Верховний Суд зазначив, що суди попередніх інстанцій не здійснили належної оцінки доводам позовної заяви, не врахували того, що у цьому випадку прокурор (при оспорюванні договору оренди землі) не погоджується саме із визначеним Радою кодом цільового використання спірної земельної ділянки, що, на його думку, впливає на нормативну грошову оцінку земельної ділянки (п. 5 договору), орендну плату (п. 9 договору), тобто, що свої вимоги фактично обґрунтовує порушенням законодавства щодо визначення розміру орендної плати, а не оспорює правомірність набуття відповідачем -2 права на земельну ділянку, чи на майно, яке на ній знаходиться. За таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли передчасного висновку, що прокурор звернувся із неналежним та неефективним способом захисту прав в частині визнання недійсним оскаржуваного договору. Такі висновки судів не узгоджуються із висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 23.11.2023 у справі № 916/3030/22, від 09.10.2024 у справі №904/205/23.

Верховний Суд зазначив, що оскільки господарські суди попередніх інстанцій не врахували висновків Верховного Суду, на які посилається прокурор у касаційній скарзі, допустили порушення норм матеріального права; належним чином не встановили: чи звернувся прокурор з ефективним/неефективним способом захисту прав з огляду на предмет і підстави цього позову; чи діяла Рада відповідно до вимог законодавства при прийнятті оскаржуваного рішення та наявність/відсутність підстав для задоволення цього позову з наведених прокурором обставин, то Верховний Суд, переглянувши у касаційному порядку оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, дійшов висновку, що постанова суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції. При новому розгляді справи необхідно врахувати наведене, для правильного вирішення спору більш ретельно на підставі наявних у матеріалах справи документів з`ясувати, чи звернувся прокурор з ефективним/неефективним способом захисту прав, які вважає порушеними та за умови встановлення їх ефективності - перевірити наявність/відсутність підстав для визнання оскаржуваного рішення ради незаконним, а договору - недійсним.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 14.05.2025 у справі №924/708/23 відмовлено у задоволенні позову першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави про визнання незаконним (недійсним) та скасування рішення позачергової двадцять першої сесії Хмельницької міської ради від 25.11.2022р. №34 в частині п.7 щодо встановлення коду класифікації видів цільового призначення земель "12.08 для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій" (додаток 2 до рішення); визнання недійсним договору оренди землі №508/01 від 29.12.2022, укладеного між Хмельницькою міською радою та Кутасевич Інною Миколаївною, ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з ухваленим рішенням перший заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури звернувся з апеляційною скаргою в якій просить суд рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.05.2025 у справі №924/708/23 скасувати та постановити нове, яким позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 26.06.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури на рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.05.2025 у справі №924/708/23. Розгляд апеляційної скарги призначено на 13 серпня 2025 року.

04 серпня 2025 року Хмельницькою міською радою подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу Хмельницької обласної прокуратури до Північно-західного апеляційного господарського суду на рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.05.2025 у справі № 924/708/23 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області без змін.

05 серпня 2025 року представником ОСОБА_2 адвокатом Місяць А.П. подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.05.2025 у справі №924/708/23 без змін.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.08.2025, у зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії Філіпової Т.Л. з 04.08.2025 по 05.09.2025 включно, та судді-члена колегії Василишина А.Р. з 04.08.2025 по 29.08.2025 включно, у справі №924/708/23 призначено автоматичну зміну складу колегії суддів автоматизованою системою документообігу суду.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2025 у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Гудак А.В., суддя Крейбух О.Г., суддя Саврій В.А.

Ухвалою суду від 05.08.2025 прийнято апеляційну скаргу першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури на рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.05.2025 у справі №924/708/23 до провадження Північно-західного апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючий суддя Гудак А.В., суддя Крейбух О.Г., суддя Саврій В.А.

07 серпня 2025 року представником ОСОБА_1 адвокатом Крижанівським Д.О. подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури на рішення господарського суду Хмельницької області від 14 травня 2025 року по справі №924/708/23 без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

12 серпня 2025 року від представника ОСОБА_1 адвоката Крижанівського Д.О. надійшло клопотання, в якому просить суд проводити судове засідання по справі №924/708/23 без участі ОСОБА_1 та її представника. Поряд з цим просив залишити апеляційну скаргу заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури на рішення Господарського суду Хмельницької області від 14 травня 2025 року по справі №924/708/23 без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Прокурор в судовому засіданні 13.08.2025 підтримав доводи апеляційної скарги та надав відповідні пояснення.

Представник Хмельницької міської ради в судовому засіданні 13.08.2025 заперечила доводи апеляційної скарги та надала відповідні пояснення.

В судовому засіданні 13.08.2025 представник ОСОБА_2 заперечив доводи апеляційної скарги та надав відповідні пояснення.

Ухвалою суду від 13.08.2025 розгляд справи відкладено на 26 серпня 2025 року. Витребувано у Хмельницької міської ради належним чином завірену копію: містобудівної документації на яку посилалась представник Хмельницької міської ради в судовому засіданні 13.08.2025 щодо визначення коду видів цільового призначення земельної ділянки за кадастровим номером :03:004:0157. Постановлено Хмельницькій міській раді надати додаткові письмові пояснення, як формувався код "12.08." з урахуванням доказів наявних в матеріалах справи та Українського класифікатора цільового використання землі, затвердженого листом Державного комітету по земельних ресурсах від 24.04.1998 №14-1-7/1205; класифікації видів цільового призначення земель затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 №548 "Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель"; класифікатора видів цільового призначення земельних ділянок, класифікатора видів функціонального призначення територій та співвідношення між ними, а також правилами їх застосування, наведеними у додатках 58-60 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012 в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

20 серпня 2025 року Хмельницькою міською радою подано додаткові пояснення, в яких відповідачем зазначено, що земельна ділянка площею 0,0178 га по вул. Старокостянтинівське шосе, 20/1А перебувала у користуванні ТОВ «Карго-сервіс» ще з 1998 року на підставі державного акту. Вона вважалась сформованою відповідно до закону, хоча не мала кадастрового номера. У 2017 році, на підставі технічної документації, розробленої ПП «Земельно-Юридичний центр», ділянку зареєстровано в Державному земельному кадастрі. На час реєстрації закон не передбачав окремої процедури визначення цільового призначення, і користувач мав право самостійно визначати вид використання в межах вимог закону та містобудівної документації. Відповідно, було встановлено код КВЦПЗ 12.08 для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг. Це відповідає як фактичному використанню ділянки (автозаправна станція), так і нормам Земельного кодексу України. Генеральний план міста Хмельницького та план зонування території відносять цю ділянку до території складів і баз, що підтверджує правильність визначення цільового призначення. Жодних доказів невідповідності коду КВЦПЗ прокурором не надано. Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, а апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування законного рішення. Поряд з цим, відповідачем додано витяг-схему від 25.02.2023 №1-01-1597 функціонального зонування території згідно з чинною містобудівною документацією за адресою: вул. Старокостянтинівське шосе, 20/1А, м.Хмельницький, підписаний в.о. начальника управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради.

25 серпня 2025 року Хмельницькою обласною прокуратурою подано відповідь на додаткові пояснення Хмельницької міської ради, в якій зазначено, що міська рада вказує, що підстав для відмови у наданні в оренду земельної ділянки ОСОБА_1 не було, оскільки ділянка вже була сформована з відповідним кодом цільового призначення. Проте фактичне використання земельної ділянки від самого початку не відповідало функціональному призначенню території, визначеному містобудівною документацією. Ділянка належала до територій складів і баз, тоді як на практиці використовувалась для обслуговування автомийки та кафе. Це суттєво інше призначення, яке не узгоджується із встановленим видом використання. Площа нерухомого майна на ділянці перевищує площу самої земельної ділянки, що прямо суперечить вимогам ч. 10 ст. 120 Земельного кодексу України. У таких випадках законом передбачено формування земельної ділянки відповідно до мінімальних розмірів, що не було забезпечено. Відповідно до Класифікатора та Порядку ведення Державного земельного кадастру, у разі коли функціональне призначення території не відповідає фактичному використанню, код КВЦПЗ підлягає зміні. На момент передачі ділянки в оренду фактичне використання відповідало коду "12.11" для об`єктів дорожнього сервісу, що передбачає інший економічний коефіцієнт та інші умови використання. Саме цей код мав бути застосований. Державний земельний кадастр є динамічною системою, завдання якої відображати актуальні відомості про земельні ділянки. Тому перед передачею спірної ділянки в оренду необхідно привести її цільове призначення у відповідність до фактичного використання. Цього міська рада не зробила. З огляду на викладене, твердження Хмельницької міської ради про законність своїх дій є необґрунтованими, а доводи апеляційної скарги прокуратури підлягають задоволенню.

Прокурор в судовому засіданні 26.08.2025 підтримав доводи апеляційної скарги та заперечив додаткові пояснення відповідача-1. Просив суд рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.05.2025 у справі №924/708/23 скасувати та постановити нове, яким позов задовольнити повністю.

Представник Хмельницької міської ради в судовому засіданні 26.08.2025 підтримала доводи викладені в поданих додаткових поясненнях. Просила апеляційну скаргу Хмельницької обласної прокуратури до Північно-західного апеляційного господарського суду на рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.05.2025 у справі № 924/708/23 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області без змін.

В судовому засіданні 26.08.2025 представник ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.05.2025 у справі №924/708/23 без змін.

В судове засідання 26.08.2025 ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, свого представника не направила, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Згідно ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Північно-західний апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення прокурора представників відповідача та відповідача 3, розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст рішення суду першої інстанції.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, зазначив, що наявність рішення Хмельницької міської ради від 09.09.2022 №34 про зміну виду використання земельної ділянки з кадастровим номером :03:004:0157 в межах однієї категорії (землі транспорту) з коду "12.08" на код "12.11" не призводить до автоматичної зміни виду цільового призначення земельної ділянки і не породжує юридичних наслідків, оскільки не враховано документацію із землеустрою (відсутні внесення змін до відомостей про вид цільового призначення земельної ділянки в межах однієї категорії). Тим більше, що земельна ділянка перебуває у комунальній власності Хмельницької міської ради, відповідно і повноваження на зміну виду цільового призначення належить саме їй.

Скориставшись вказаним правом, Хмельницька міська рада своїм рішенням №70 від 11.12.2024 вирішила вважати пункт 7 рішення міської ради від 09.09.2022 №34, яким змінено код КВЦПЗ земельної ділянки з кадастровим номером :03:004:0157 з коду "12.08" на код "12.11" таким, що втратив чинність.

Натомість, вид цільового використання "12.08" земельної ділянки з кадастровим номером :03:004:0157 значиться у земельній документації, у поземельній книзі відділу у Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, у Державному земельному кадастрі.

Отже, суд першої інстанції дійшов висновку, що використання земельної ділянки за видом цільового використання "12.08" земельної ділянки з кадастровим номером :03:004:0157 не суперечить земельному законодавству, орендні правовідносини, зокрема, прийняття рішення Радою про надання в оренду землі були оформлені в межах компетенції цього органу та відповідали чинному законодавству, здійснюється в межах дозволеного цільового призначення земельної ділянки, з дотриманням вимог законодавства. Тобто, відсутні підстави для визнання оскаржуваного рішення ради незаконним.

Окрім того, судом першої інстанції звернута увага, що код цільового призначення оскаржуваним рішенням Хмельницької міської ради від 25.11.2022 №34 не встановлювався. В даному рішенні відображений код коду виду цільового призначення земельної ділянки, який встановлювався при реєстрації земельної ділянки, що свідчить про відсутність належного обґрунтування заявленого позову в частині визнання незаконним рішення.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним (недійсним) та скасування рішення позачергової двадцять першої сесії Хмельницької міської ради від 25.11.2022 №34 в частині п. 7 щодо встановлення коду класифікації видів цільового призначення земель "12.08" для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій" (додаток 2 до рішення) необхідно відмовити.

Щодо позовної вимоги про визнання недійсним договору оренди землі №508/01 від 29.12.2022, суд першої інстанції зазначив, що як вже встановлено судом, рішення Хмельницької міської ради від 25.11.2022 №34 в частині відображення коду виду цільового призначення земельних ділянок, який встановлений при реєстрації земельної ділянки, відповідає чинному законодавству, і визнання оскаржуваного рішення ради незаконним з підстав, визначених прокурором немає. Надання в оренду землі з встановленим кодом класифікації видів цільового призначення земель "12.08" оформлено в межах компетенції цього органу та відповідає чинному законодавству, здійснюється в межах дозволеного цільового призначення земельної ділянки, тому, судом не беруться до уваги доводи прокурора про незаконність договору з підстав неврахування коду "12.11" та порушення у зв`язку з цим прав територіальної громади.

Також, суд першої інстанції зазначив, що оскільки прокурором не оскаржуються ані підстави набуття права на нерухоме майно, ані обставини, пов`язані з наданням земельної ділянки в користування, а свої вимоги прокурор обґрунтовує по суті порушенням законодавства щодо визначення розміру орендної плати, судом не приймається до уваги посилання прокурора на те, що площа земельної ділянки менша за площу нерухомого майна. Аналіз матеріалів справи та оспорюваного договору свідчить про те, що позивачем не доведено порушення законодавства щодо визначення розміру орендної плати згідно договору оренди землі від 29.12.2022.

З врахуванням викладеного вище, суд першої інстанції дійшов висновку, що з наведених прокурором підстав, вимоги про визнання недійсним договору оренди землі №508/01 від 29.12.2022, укладеного між Хмельницькою міською радою та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , задоволенню не підлягають.

2.Узагальнені доводи апеляційної скарги та заперечення інших учасників справи

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, прокурор посилається на те, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, а його висновки не відповідають фактичним обставинам справи та наданим доказам, що є підставами для скасування рішення. Прокурор зазначає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу повторно після направлення її на новий розгляд постановою Верховного Суду від 29 жовтня 2024 року, фактично проігнорував висновки касаційної інстанції, обов`язкові до виконання на підставі ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ч. 1 ст. 316 ГПК України. Верховний Суд чітко визначив коло обставин, які необхідно дослідити, зокрема ефективність обраного способу захисту, законність дій міської ради при прийнятті оскарженого рішення та наявність підстав для задоволення позову, однак суд першої інстанції цього не зробив.

Прокурор зазначає, що суттєве місце в аргументації прокуратури займає питання правильності визначення виду цільового призначення земельної ділянки та відповідного коефіцієнта для розрахунку орендної плати. На думку апелянта, рішення Хмельницької міської ради та укладений на його виконання договір оренди визначили вид використання ділянки як "12.08", тоді як за змістом Класифікатора видів цільового призначення земель, затвердженого наказом Держкомзему №548 від 23.07.2010, у даному випадку належним є вид "12.11". Цей вид застосовується для земель, призначених для комерційної діяльності, зокрема розміщення торговельних, ресторанних, фінансових об`єктів, і має нормативно визначений коефіцієнт 2,5 згідно з додатком 8 до Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів (постанова Кабінету Міністрів України №1147 від 03.11.2021). Визначення ж виду цільового призначення земельної ділянки "12.08.", на переконання прокуратури, призвело до заниження нормативної оцінки і, як наслідок до істотного зменшення розміру орендної плати, що суперечить інтересам територіальної громади.

Прокурор посилається на судову практику Верховного Суду, у тому числі на постанови від 26.04.2024 у справі №916/3030/22, від 28.02.2024 у справі №904/205/23, від 20.07.2022 у справі №469/1044/17 та на правовий висновок Великої Палати ВС від 11.06.2024 у справі №925/1133/18.

З точки зору цивільно-правових наслідків, прокурор наголошує, що неправильне визначення орендної плати як істотної умови договору призводить до його недійсності в цілому на підставі ст. 203, ст. 215 та ст. 217 Цивільного кодексу України, суд першої інстанції проігнорував цю обставину, хоча вона безпосередньо впливає на результат розгляду справи.

Хмельницька міська рада, заперечуючи доводи прокурора у відзиві на апеляційну скаргу зазначила, що основна мета апелянта - збільшення орендної плати шляхом зміни характеристик земельної ділянки (вид використання, категорія, цільове призначення). На цьому наполягала також обласна прокуратура у своїх листах (24.01.2022, 17.06.2022, 23.12.2022), посилаючись на невідповідність коефіцієнтів фактичному використанню. Водночас наявні характеристики ділянки відповідають законодавству та містобудівній документації.

Відповідач-1 зазначає, що твердження апелянта про неврахування вказівок Верховного Суду є безпідставними. Суд врахував постанови Верховного Суду від 29.10.2024 (справа №924/708/23), Великої Палати Верховного Суду від 11.06.2024 (справа №925/1133/18) та Верховного Суду від 09.10.2024 (справа №904/205/23). В них зазначено, що якщо прокурор вважає, що інтереси держави порушені незаконною зміною цільового призначення земель, вимога про визнання та скасування рішення ради є належним способом захисту. Оскільки рішення ради ще чинне і породжує правові наслідки, суд першої інстанції діяв правильно.

Відповідач-1 вважає, що суд першої інстанції дослідив рішення ради від 25.11.2022 №34 (п.7) щодо встановлення коду КВЦПЗ 12.08 («для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій»). Ділянка по вул.Старокостянтинівське шосе, 20/1А, площею 0,0178 га, була сформована ще 23.03.2017 з цим самим кодом, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру. Код "12.11" (для об`єктів дорожнього сервісу) з`явився лише після прийняття наказу Мінагрополітики від 23.05.2017 №261 і не може автоматично замінювати раніше встановлений. Рішення ради від 09.09.2022 №34 про зміну коду було прийняте під тиском прокуратури. Проте внесення змін до ДЗК не відбулося, тому фактичний код залишився "12.08". Це підтверджується офіційною інформацією з кадастру. Отже, рішення ради №34 від 25.11.2022 про передачу ділянки в оренду прийняте у відповідності до ст.ст. 123, 124 ЗК України. Поряд з цим, відповідач-1 зазначає, що відповідно до статті 123 ЗК України зміна цільового призначення земельної ділянки можлива лише на підставі розробленого та затвердженого проекту землеустрою. Орган місцевого самоврядування не має права самостійно, без належної документації, змінювати вид використання землі. У даній справі жодного проекту землеустрою не розроблялося, що ще раз підтверджує незаконність спроб апелянта довести інше.

Відповідач-2 ОСОБА_1 зазначає, що після смерті ОСОБА_3 право оренди перейшло їй, як спадкоємцю і додатковою угодою №413/02 від 13.09.2024 внесено відповідні зміни до договору оренди землі №508/01 від 29.12.2022. Розрахунок орендної плати здійснювався відповідно до рішень міської ради та чинного законодавства.

ОСОБА_1 заперечуючи доводи апеляційної скарги прокурора у відзиві на апеляційну скаргу зазначила, що 13 лютого 2019 року рішенням двадцять дев`ятої сесії Хмельницької міської ради №79 припинено ТОВ "Карго-Сервіс" право постійного користування земельною ділянкою по вул. Старокостянтинівське шосе, 20/1-А площею 178 м.кв. кадастровий номер :03:004:0157 відповідно до поданого клопотання ТОВ "Карго-Сервіс" та передано її в запас міста, а згодом надана в оренду ФОП Кутасевичу Ігорю Миколайовичу та ОСОБА_1 для обслуговування автомийки і кафе на 10 років. Укладено договір оренди №508/01, встановлено нормативну грошову оцінку та розмір річної орендної плати, складено акт приймання-передачі та здійснено державну реєстрацію речового права. Вид цільового призначення земельної ділянки "12.08" для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій відповідає документації, державному земельному кадастру та поземельній книзі. Попереднє рішення про зміну коду на "12.11" втратило чинність, і зміна виду використання в межах однієї категорії не є зміною цільового призначення.

Таким чином, відповідач 2 зазначає, що використання спірної земельної ділянки відповідає вимогам земельного законодавства, оренда встановлена законно та відповідно до компетенції міської ради. Доводи апелянта не спростовують встановлені обставини та не доводять порушення норм права. Апеляційна скарга прокурора фактично повторює вже досліджені судом факти і не містить підстав для задоволення.

ОСОБА_2 , заперечуючи доводи апеляційної скарги прокурора у відзиві на апеляційну скаргу зазначила, що для визнання рішення незаконним необхідно довести невідповідність діючого коду виду цільового призначення земельної ділянки "12.08" для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій. Закон України «Про землеустрій» визначає цільове призначення земель як допустимі напрями використання ділянки, а Земельний кодекс України встановлює віднесення земель до категорій та видів цільового призначення, зміни яких здійснюються відповідним органом. Класифікатор видів цільового призначення земель, затверджений Кабінетом Міністрів України (Додаток 59, постанова №821), визначає порядок віднесення земельних ділянок до видів цільового призначення відповідно до функціональної зони території. Функціональна зона встановлюється комплексним планом просторового розвитку або генеральним планом населеного пункту. Тобто в зазначеній документації відображено, що ділянка №:03:004:0157 належить до території комунальних об`єктів, складів і баз, тому код "12.08" відповідає виду функціонального призначення території, що виключає необхідність внесення змін.

Відповідно до ЦК України, незаконним визнається акт органу влади лише у разі порушення законів та прав особи. Прокурор у скарзі не вказав на порушення нормативно-правових актів, а посилання на Закон України «Про автомобільний транспорт» є нерелевантним, оскільки транспорт використовує землі згідно з земельним законодавством. Тобто, єдиним критерієм належності коду КВЦПЗ є функціональне призначення території, затверджене планом розвитку території або генеральним планом.

Суд першої інстанції встановив, що зміна коду "12.08" на "12.11" не змінює виду цільового призначення ділянки і не породжує юридичних наслідків через відсутність внесених змін до земельної документації. Ділянка перебуває у комунальній власності Хмельницької міської ради, яка скористалася повноваженням і своїм рішенням №70 від 11.12.2024 визнала пункт 7 рішення №34 від 09.09.2022 таким, що втратив чинність. Вид цільового використання "12.08" зафіксований у земельній документації та Державному земельному кадастрі, його використання не суперечить законодавству, орендні правовідносини оформлені в межах компетенції ради. Отже, підстав для визнання оскаржуваного рішення незаконним немає.

Щодо позовних вимог прокурора про визнання недійсним Договору оренди землі №508/01 від 29.12.2022 між Хмельницькою міською радою та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідач 3 зазначає, що прокурор стверджує, що договір є недійсним через нібито невідповідність його істотних умов (п. 5 нормативна грошова оцінка, п. 9 орендна плата, п. 16 цільове призначення ділянки) законодавству, посилаючись на «неналежний» код виду цільового призначення земельної ділянки.

Відповідач 3 зазначає, що такий спосіб захисту права громади неефективний і не відповідає інтересам міста, адже на ділянці розміщений об`єкт нерухомого майна, який займає майже всю площу, і його власники відповідачі. Визнання договору недійсним унеможливить передачу ділянки іншим особам та позбавить громаду орендного доходу. Згідно зі ст. 12, 122, 124 ЗК України та Законом України «Про місцеве самоврядування», розпорядження землями комунальної власності належить міській раді, яка вирішує питання оренди та припинення оренди, враховуючи інтереси громади. Велика Палата Верховного Суду підкреслює, що спосіб захисту цивільного права має бути ефективним і відповідати характеру порушення. Визнання недійсним договору позбавить відповідачів права користування ділянкою, але з огляду на співвідношення площі ділянки та об`єкта нерухомого майна інше використання неможливе, що робить обраний прокурором спосіб захисту неефективним. Такий підхід суперечить принципу нерозривності нерухомості та земельної ділянки (постанова Велика Палата Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №910/18560/16). Також підстави для недійсності договору, на які посилається прокурор, можливі лише у разі доведення неналежності коду КВЦПЗ "12.08" та необхідності застосування "12.11", без цього договір вважається правомірним. Суд першої інстанції встановив, що рішення Хмельницької міської ради від 25.11.2022 № 34 відповідає законодавству, а надання ділянки в оренду з кодом "12.08" здійснено у межах компетенції ради.

3. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

29 серпня 2012 року Хмельницькою міською радою прийнято рішення №64 "Про впорядкування орендної плати за землю та втрату чинності рішень" (а.с.180-111 т.1).

Відповідно до пункту 2.1 рішення дев`ятнадцятої сесії Хмельницької міської ради від 29 серпня 2012 року №64 установлено, що розрахунок орендної плати за землю виконує посадова особа управління земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів та перевіряє начальник відділу оренди та продажу землі управління земельних ресурсів та земельної реформи.

У п. 2.4 цього рішення зазначено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії, а також відповідно до фактичного функціонального використання приміщень, будівель, споруд, розташованих на ній, про що орендар має вказати у своїй заяві (клопотанні щодо передачі в оренду земельної ділянки).

У пунктах 2.12, 3 рішення Хмельницької міської ради від 29 серпня 2012 року №64 зобов`язано управління земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів при підготовці проектів договорів оренди землі передбачати усі умови, передбачені цим рішенням. У випадках, коли нормативна грошова оцінка орендованої земельної ділянки змінюється згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, визначити міського голову особою, уповноваженою підписувати додаткові угоди до договорів оренди землі без прийняття міською радою відповідного рішення.

Відповідальність за виконання рішення покласти на заступника міського голови І.Прокопця та начальника управління земельних ресурсів та земельної реформи ОСОБА_4 . Контроль за виконанням рішення покласти на постійну комісію з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища (пункти 5, 6 рішення).

У додатку до вказаного рішення "Розмір річної орендної плати за землю у м.Хмельницькому", зазначено, що коефіцієнт кратності до розміру земельного податку, що враховується для розрахунку річної орендної плати за землю для розміщення, будівництва та обслуговування об`єктів транспорту - 5,0, для розміщення, будівництва та обслуговування СТО, об`єктів для миття автомобілів - 8,0 (а.с.112-113 т.1).

Згідно пункту 5 рішення двадцять восьмої сесії Хмельницької міської ради від 30 жовтня 2013 року №24 внесено зміни до пункту 10 додатку замінивши вираз "для розміщення, будівництва та обслуговування СТО, об`єктів для миття автомобілів;" на вираз "для розміщення, будівництва та обслуговування СТО, підприємств для технічного обслуговування і для ремонту автомобілів, об`єктів для миття автомобілів, для розміщення будівництва та обслуговування павільйонів" (за виключенням пункту 2, пункту 11) (а.с. 116 т. 1).

У додатку до рішення від 04.03.2015 № 28 визначено розмір відсотків для нормативної грошової оцінки, що враховується до розрахунку річних орендної плати за землю, в тому числі до п. 2 - 3,0%, п. 10 - 6,8% (а. с. 118-119 т. 1).

17 листопада 2016 року ОСОБА_1 від свого імені та від імені ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , які є спадкоємцями майна ОСОБА_6 звернулась до ТОВ «Карго-Сервіс» про виділення в натуральній формі в рахунок частки у майні, що належало ОСОБА_6 , а саме: будівлю «Б-1» площею 145,0 кв.м. (приміщення автомойки), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; 1/3 частини будівлі кафе загальною площею 278,5 кв.м. та земельну дялінку, на якій розташоване дане приміщення, достатню для його обслуговування; павільйон під заклад ресторанного господарства площею 35,3 кв.м. розміщений на земельній ділянці по Старокостянтинівському шосе (біля будинку №20 в районі автозаправочної станції в м.Хмедьницький) згідно договору №81 про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди від 12.02.2014 року на ім`я ОСОБА_5 (а.с.94 т.1).

17 листопада 2016 року загальними зборами учасників ТОВ «Карго-Сервіс» оформленими протоколом №12 вирішено задовольнити вищевказану заяву (а.с.93 т.1).

22 листопада 2016 року за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровано право спільної часткової власності на автомийку і кафе загальною площею 187,2 кв. м. по АДРЕСА_2 . Вказане підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02 травня 2023 року №330968904 (а.с. 9-10 т.1).

27 січня 2017 року ФОП Юдаєвої І.В. інженером з технічної інвентаризації нерухомого майна видано довідку, в якій повідомляє, що під час проведення поточної інвентаризації об`єкта житлової нерухомості, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 встановлено, що було проведене перепланування без порушення зовнішніх стін існуючої будівлі і на сьогоднішній день використовується під автомийку і кафе. Загальна площа вищезазначеної будівлі складає 187,2 м.кв. (а.с.95 т.1).

13 лютого 2019 року рішенням двадцять дев`ятої сесії Хмельницької міської ради №79 припинено ТОВ "Карго-Сервіс" право постійного користування земельною ділянкою по вул. Старокостянтинівське шосе, 20/1-А площею 178 м.кв. кадастровий номер :03:004:0157 відповідно до поданого клопотання ТОВ "Карго-Сервіс" та передано її в запас міста (а.с.92 т.1).

Рішеннями Хмельницької міської ради від 15 грудня 2021 року №122, від 21 грудня 2022 року №54 вирішено продовжити на 2022, 2023 роки дію відсотка від нормативної грошової оцінки, що враховується до розрахунку річних орендної плати за землю, встановленого пунктом 4 додатку до рішення міської ради від 04 березня 2015 року №28 (а.с.122, 123 т.1).

09 вересня 2022 року п.7 рішенням позачергової сесії Хмельницької міської ради №34 змінено код виду цільового призначення земельної ділянки земельної ділянки кадастровий номер :03:004:0157 по вул. Старокостянтинівське шосе, 20/1А з 12.08. - "для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій" на 12.11. - "для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу" відповідно до поданого клопотання Управління земельних ресурсів (а.с. 22 т.1).

За письмовим клопотанням ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 20 жовтня 2022 року про надання в оренду земельної ділянки, п. 7 рішенням Хмельницької міської ради від 25 листопада 2022 року №34 фізичним особам - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 надано в оренду на 10 років земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:0157 площею 178 кв. м. для обслуговування автомийки і кафе (категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; цільове призначення - для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, КВЦПЗ "12.08") (а.с. 19 т.1).

29 грудня 2022 року між Хмельницькою міською радою (орендодавець) та фізичними особами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (орендарі) укладено договір оренди землі №508/01 (а.с.11-12 т.1), відповідно до пункту 1 якого орендодавець надає, а орендарі приймають у строкове платне користування земельну ділянку на підставі рішення позачергової двадцять першої сесії міської ради від 25 листопада 2022 року №34 із земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; цільове призначення - для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, з кадастровим номером :03:004:0157, яка розташована в АДРЕСА_2 .

У пункті 2 договору передбачено, що в оренду передається (передаються) земельна ділянка (земельні ділянки) загальною площею 178 м.кв.

На земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна - одна одноповерхова капітальна нежитлова будівля, а також інші об`єкти інфраструктури - проходи та площадки площею 63 м.кв. (пункт 3 договору).

В пункті 5 договору визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки (земельних ділянок), кадастровий номер :03:004:0157 на дату укладення договору становить 65115,00 грн. (шістдесят п`ять тисяч сто п`ятнадцять грн. 00 коп.).

Договір укладено на 10 (десять) років до 23 грудня 2032 року. Після закінчення строку дії договору, на який його було укладено, поновлення договору оренди землі здійснюється згідно із правилами встановленими статтею 32-2 Закону України "Про оренду землі" (пункт 8 договору).

Згідно з пунктом 9 договору орендна плата вноситься орендарями у грошовій формі відповідно до статті 22 Закону України "Про оренду землі" та розмірі 4 057,00 грн. (чотири тисячі п`ятдесят сім грн. 00 коп.) в рік, що становить 6 (шість) відсотків під приміщення автомийки і кафе, 3 (три) відсотки під проходами та площадками від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, з них орендна плата Кутасевич Ігоря Миколайовича складає 2 028,50 грн (дві тисячі двадцять вісім грн. 50 коп.), орендна плата ОСОБА_1 складає 2 028,50 грн (дві тисячі двадцять вісім грн. 50 коп.) на визначений у договорі рахунок.

У пункті 10 договору зазначено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

Розмір орендної плати переглядається у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни граничних розмірів орендної плати, визначених Податковим кодексом України, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки (орендованих земельних ділянок) не з вини орендаря, що підтверджено документами; зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки (земельних ділянок) державної та комунальної власності; в інших випадках, передбачених законом (пункт 13 договору).

Згідно пункту 15 вказаного договору, земельна ділянка передається в оренду для обслуговування автомийки і кафе.

Цільове призначення земельних ділянок згідно КВЦПЗ - для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій (12.08), категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (пункт 16 договору).

Згідно з умовами пункту 37 договору дія договору припиняється, в тому числі у разі смерті фізичних осіб - орендарів. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Дія поговору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадковою знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки (земельних ділянок), яке істотно перешкоджає її (їх) використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання договору оренди землі (земельних ділянок) в односторонньому порядку не допускається (пункти 38, 39 договору).

У пункті 40 договору визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичних осіб - орендарів є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Право на орендовану земельну ділянку (земельні ділянки) у разі смерті фізичних осіб - орендарів, засудження або обмеження їх дієздатності за рішенням суду не переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку (земельні ділянки) разом з орендарями.

Договір оренди землі №508/01 від 29 грудня 2022 року підписано усіма сторонами та скріплено відтиском печатки Хмельницької міської ради.

Сторонами було підписано додатки до договору, а саме: "розрахунок розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, грошова оцінка яких проведена станом на 12.12.2022 для обслуговування автомийки і кафе", за змістом якого: категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 115 кв. м з відсотком від нормативної грошової оцінки земельної ділянки - 8,0 становить 3 365,68 грн; нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 63 кв. м з відсотком від нормативної грошової оцінки земельної ділянки - 3,0 становить 691,32 грн; ставка земельного податку, встановлена ПК України, відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки - 1,0; категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 57,5 кв. м з відсотком від нормативної грошової оцінки земельної ділянки - 8,0 становить 1 682,84 грн; нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 31,5 кв. м з відсотком від нормативної грошової оцінки земельної ділянки - 3,0 становить 345,66 грн; ставка земельного податку, встановлена ПК України, відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки - 1,0 (а.с.13-15 т.1).

Відповідно до витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок наведеного у листі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 12 грудня 2022 року, нормативна грошова оцінка кадастровий номер земельної ділянки :03:004:0157 складає 65115 грн (а.с. 16 т.1).

У кадастровому плані земельної ділянки передбачено капітальна одноповерхова будівля КН - 0,0115, землі під проходами та площадками - 0,0063, всього - 0,0178. У акті визначення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) також визначено загальну площу земельної ділянки - 178 м.кв. (а.с.17-18 т.1).

На підставі договору оренди землі №508/01 від 29 грудня 2022 року та рішення Хмельницької міської ради від 25 листопада 2022 року №34, між Хмельницькою міською радою та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 29 грудня 2022 року підписано акт приймання-передачі земельної ділянки площею 178 м.кв. кадастровий номер :03:004:0157. У акті вказано, що земельна ділянка відповідає умовам договору та придатна для використання за цільовим призначенням (а.с.21 т.1).

01 листопада 2022 року проведено державну реєстрацію речового права оренди ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0178 га з датою державної реєстрації речового права 29 грудня 2022 року та датою закінчення дії речового права 29 грудня 2032 року. Землі, які використовуються для транспорту - 0,0113 та 0,0065. Вказані відомості підтверджують витягом з Поземельної книги від 02 серпня 2023 року (а.с 97-107 т.1).

Згідно зі змістом відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:0157, площа: 0,0178 га; адреса: Хмельницька область, м. Хмельницькому по вул. Старокостянтинівське шосе, 20/1А; категорія земельної ділянки: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; вид використання: обслуговування автозаправної станції №2 по Старокостянтинівському шосе 20, цільове призначення: 12.08 Для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій; форма власності: комунальна; інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки: Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) 01 березня 2017 року; орган, який зареєстрував земельну ділянку: Відділ у Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; дата державної реєстрації земельної ділянки: 23 березня 2017 року; вид права: право власності; інформація про власників (користувачів) земельної ділянки: Хмельницька міська рада.; форма власності: комунальна. Вказані відомості узгоджуються з доданим витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07 липня 2023 року №НВ-023 (а.с. 108 т.1).

Водночас у Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02 серпня 2023 року №341336825 передбачено у описі типу об`єкта автомийка і кафе загальною площею 187,2 м.кв. за адресою м.Хмельницький, вул.Старокостянтинівське шосе, 20/1А. У додаткових відомостях зазначено, що під час проведення поточної інвентаризації встановлено, що проведено перепланування без порушення зовнішніх стін існуючої будівлі і на сьогоднішній день використовується під автомийку і кафе. Загальна площа вищезазначеної будівлі складає 187.2 кв.м. (а.с.88-91 т.1).

У розділі "Інформація про зміни об`єкта речового права" вищевказаної інформаційної довідки зазначено про проведену 22 листопада 2016 року державну реєстрацію змін до Реєстру (07 квітня 2017 року) щодо відомостей про об`єкт нерухомого майна: будівля "Б-І" площею 145,0 кв.м., об`єкт житлової нерухомості: Ні, зокрема змінено на автомийка і кафе загальною площею 187.2 кв.м., об`єкт житлової нерухомості: Ні. Загальна площа (кв.м): 145 змінено на Загальна площа (кв.м): 187,2.

В той час як у Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02 серпня 2023 року №341330983 та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07 липня 2023 року площа земельної ділянки з кадастровим номером :03:004:0157 визначено в описі об`єкта: 0,0178 га (а.с. 90-91 т.1).

Відповідно до долученого до матеріалів справи перекладеного нотаріусом міста Кармієль, Ізраїль свідоцтва від 03.12.2023 про смерть, виданого Управлінням реєстрації населення та еміграції Міністерства Внутрішніх Справ, датою смерті ОСОБА_7 визначено 29.10.2023, що зареєстровано у книзі реєстрації актів про смерть за 2023 рік (а.с. 59-63 т.2).

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 20 березня 2024 року у справі №924/708/23 провадження у справі за позовом Першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в частині вимог до ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення в частині, визнання недійсним договору оренди землі закрито на підставі пункту 6 частини 1 статті 231 ГПК України (а.с.76 т.2).

13 вересня 2024 року між Хмельницькою міською радою та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №413/02 від 13.09.2024 про внесення змін до договору оренди землі №508/01 від 29.12.2022, згідно якої у зв`язку з набуттям права власності на об`єкт нерухомого майна (свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: 1502 від 22.05.2024, номер запису про право власності 55130761) перейшло право оренди земельної ділянки, керуючись рішенням дев`ятнадцятої сесії міської ради від 29.08.2012 №64, про наступне:

- п. 5 викладено в новій редакції: Нормативна грошова оцінка земельної ділянки (земельних ділянок), кадастровий номер :03:004:0157, станом на 10.06.2024 становить 78701,00 грн;

- п. 9 викладено в новій редакції: "Орендна плата вноситься орендарями у грошовій формі відповідно до ст. 22 Закону України "Про оренду землі" та розмірі 4903,48 грн в рік, що становить 8 (вісім) відсотків під приміщення авто мийки і кафе, 3 (три) відсотки під проходами та площадками від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рівних частках по 2451,74 грн кожним на рахунок: (а.с. 104, 149 т.3)

Згідно витягу з рішення Хмельницької міської ради №70 від 11.12.2024, розглянувши пропозиції постійної комісії з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища, керуючись Земельним кодексом України, Законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про землеустрій", "Про Державний земельний кадастр", міська рада вирішила вважати пункт 7 рішення міської ради від 09.09.2022 №34 таким, що втратив чинність відповідно до поданого клопотання управління земельних ресурсів Хмельницької міської ради (а.с. 144 т.3).

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 21 січня 2025 року у справі №924/708/23 залучено до участі у справі № 924/708/23 співвідповідача ОСОБА_2 .

Враховуючи вищевикладене, звертаючись до Господарського суду Хмельницької області з позовом в інтересах держави до Хмельницької міської ради та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним (недійсним) та скасування рішення позачергової двадцять першої сесії Хмельницької міської ради від 25.11.2022 №34 в частині пункту 7 щодо встановлення коду класифікації видів цільового призначення земель "12.08" для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій (додаток 2 до рішення); визнання недійсним договору оренди землі №508/01 від 29.12.2022, обґрунтував свої вимоги недотриманням Хмельницькою міською радою норм чинного земельного законодавства, оскільки передана в оренду спірна земельна ділянка в силу закону належить до земель з іншим цільових призначенням аніж визначено у рішенні та договорі.

4. Правові норми, застосовані апеляційним судом до спірних правовідносин та правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, визначеному законом.

Приписами ч. 3 ст. 53 ГПК України закріплено право прокурора у визначених законом випадках звертатися до суду з позовною заявою, а також подавати апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч.ч. 4, 5 ст. 53 ГПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно висновку Конституційного Суду України, наведеного у рішенні від 08.04.1999 №3-рп/99, поняття «інтереси держави» є оціночним; в кожному конкретному випадку прокурор, який звертається до суду із заявою, повинен обґрунтувати в суді наявність підстав для представництва інтересів держави (в тому числі публічних інтересів територіальної громади), але виключного переліку обставин, які можуть використовуватися, закон не передбачає.

Необхідність захисту інтересів держави у даній справі прокурор обґрунтовує прийняттям органом місцевого самоврядування (Хмельницькою міською радою) незаконного, на його думку, рішення щодо розпорядження землею, яка є основним національним багатством, яке перебуває під особливою охороною держави відповідно до ст. 14 Конституції України, ст. 1 ЗК України, ст.2 Закону України «Про охорону земель».

За текстом позовної заяви прокурор зазначає, що в межах спору про право користування земельною ділянкою, у якому територіальна громада є стороною спору, рішення якої оскаржується, органи Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) не здійснюють передбачених Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» повноважень державного контролю (нагляду) за використанням та охороною земель. Зважаючи на вказані обставини, Верховний Суд дійшов висновку про те, що в таких правовідносинах Держгеокадастр не наділений законодавством повноваженнями на звернення в інтересах держави з позовом про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування. А відтак, суд визнав, що прокурор за таких обставин має право звертатися до суду на захист інтересів держави як самостійний позивач відповідно до приписів ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 53 ГПК України.

Вказане узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду від 20.07.2022 по справі №910/5201/19.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2022 у справі №483/448/20, визначено, що прокурор може звертатися до суду в інтересах держави в особі органу державної влади чи місцевого самоврядування, зокрема, тоді, коли цей орган є стороною правочину, про недійсність якого стверджує прокурор. Оскільки таку позовну вимогу вправі заявити, зокрема, будь-яка сторона правочину, відповідний орган може бути позивачем. У такій ситуації прокурор для представництва інтересів держави в особі компетентного органу, як сторони правочину має продемонструвати, що цей орган не здійснює або неналежним чином здійснює захист відповідних інтересів, не реагуючи на повідомлення прокурора про наявність підстав для звернення до суду.

При цьому Велика Палата Верховного Суду наголосила, що оскаржуючи рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування та правочин щодо розпорядження майном прокурор вправі звернутися до суду або як самостійний позивач в інтересах держави, визначивши такий орган відповідачем (коли оскаржується рішення останнього), або в інтересах держави в особі відповідного органу, зокрема тоді, коли цей орган є стороною (представником сторони) правочину, про недійсність якого стверджує прокурор. У разі задоволення вимоги про визнання недійсним правочину та про повернення отриманого за ним (наприклад, земельної ділянки) чи про витребування майна від набувача, таке повернення та витребування відбувається на користь держави чи територіальної громади, від імені яких відповідний орган може діяти тільки як представник.

Такі висновки узгоджуються із постановами Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц, від 15.01.2020 у справі №698/119/18, від 15.09.2020 у справі №469/1044/17.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції акцентує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.06.2024 у справі №925/1133/18 узагальнила висновки щодо застосування вищенаведених норм права та виснувала, що: 1) прокурор звертається до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, якщо орган є учасником спірних відносин і сам не порушує інтересів держави, але інший учасник порушує (або учасники порушують) такі інтереси; орган не є учасником спірних відносин, але наділений повноваженнями (компетенцією) здійснювати захист інтересів держави, якщо учасники спірних відносин порушують інтереси держави; 2) прокурор звертається до суду в інтересах держави як самостійний позивач, якщо відсутній орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є учасником спірних відносин і сам порушує інтереси держави.

Отже, процесуальний статус органу місцевого самоврядування у спорі, ініційованому прокурором з метою захисту прав власника земельної ділянки, визначається предметом спору та правовими підставами заявлених позовних вимог.

Таким чином, у разі, якщо орган місцевого самоврядування приймає рішення всупереч закону та інтересам громади прокурор має право діяти на захист порушених державних інтересів громади шляхом подання відповідного позову до суду. В цьому випадку відповідний орган - Хмельницька міська рада набуває статусу відповідача.

Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.06.2024 у справі №925/1133/18.

При цьому узагальнені висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 11.06.2024 у справі №925/1133/18, сформовані у межах спору про визнання незаконним і скасування рішення міської ради та визнання недійсними змін до договору оренди землі. Тому, дійсно, у випадку, коли уповноважений орган є учасником спірних відносин і сам порушує інтереси держави, прокурор діє як самостійний позивач, а орган не може бути визначений позивачем.

Наявність представницького органу у територіальної громади не може позбавляти прокурора права, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», захищати порушені інтереси держави.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з тим, що прокурор має право на звернення до суду із позовом у даній справі, оскільки в даному випадку прокурор діє як самостійний позивач і не здійснює представництва інтересів держави в особі будь-якого з державних органів, що виконують функції контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель.

При цьому прокурор подав позов для усунення помилки, допущеної, на думку прокурора, самим органом місцевого самоврядування при наданні земельної ділянки в оренду, тобто при здійсненні його власних функцій у земельних відносинах, правильно вказавши, що Хмельницька міська рада, яка не вчинила дій для виправлення допущеного порушення, у такій справі має бути відповідачем.

Вказане відповідно до статті 53 Господарського процесуального кодексу України, статті 23 Закону України "Про прокуратуру" є підставою для захисту інтересів держави та звернення прокурора з даним позовом до суду, який направлено виключно на захист охоронюваних законом інтересів держави.

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено обґрунтованість доводів прокурора про порушення інтересів держави, зокрема територіальної громади м.Хмельницького та підставність визначення в якості відповідача Хмельницьку міську раду. В такому випадку з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 11.06.2024 у справі №925/1133/18 немає необхідності попередньо повідомити Хмельницьку міську раду про подання позову.

З урахуванням викладеного, прокурором дотримано визначений статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" порядок звернення до суду з позовом в інтересах держави, як самостійного позивача.

Щодо позовної вимоги про визнання незаконним та скасування рішення позачергової двадцять першої сесії Хмельницької міської ради від 25.11.2022 № 34 в частині п.7 щодо встановлення коду класифікації видів цільового призначення земель (КВЦПЗ) "12.08" для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій" (додаток 2 до рішення), колегія суддів зазначає наступне.

Скасовуючи попередні судові рішення суду першої та апеляційної інстанції у даній справі Верховний Суд вказав, що для правильного вирішення спору треба більш ретельно на підставі наявних у матеріалах справи документів з`ясувати, чи звернувся прокурор з ефективним/неефективним способом захисту прав, які вважає порушеними та за умови встановлення їх ефективності - перевірити наявність/відсутність підстав для визнання оскаржуваного рішення ради незаконним, а договору - недійсним.

З позовної заяви прокурора вбачається, що в обґрунтування заявленого способу захисту прокурор зазначає, що у спірних правовідносинах органом місцевого самоврядування, а саме Хмельницькою міською радою, як органом, який представляє інтереси територіальної громади та здійснює від її імені повноваження розпорядника земель комунальної власності, при прийнятті рішення позачергової двадцять першої сесії Хмельницької міської ради від 25.11.2022 №34, яким встановлено код класифікації видів цільового призначення земель "12.08" - для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій для земельної ділянки по вул. Старокостянтинівське шосе, 20/1 А у м. Хмельницькому (кадастровий номер :03:004:0157) площею 178 кв.м, порушено імперативні вимоги закону щодо визначення виду цільового призначення земель, що призвело до зменшення належного до сплати розміру орендної плати в 2,5 рази, що суперечить принципу раціонального використання землі та інтересам територіальної громади. Рішення уповноваженого органу місцевого самоврядування щодо розпорядження землями комунальної власності, прийняте всупереч вимог закону, не є вираженням волі територіальної громади та не відповідає її інтересам.

З урахуванням викладеного, прокурор зазначає, що одним із способів захисту у даному випадку є визнання недійсним (незаконним) рішення позачергової двадцять першої сесії Хмельницької міської ради від 25.11.2022 №34, в частині визначення земельній ділянці по вул. Старокостянтинівське шосе, 20/1 А м.Хмельницькому (кадастровий номер :03:004:0157) коду виду цільового призначення земель "12.08" - для розміщення та експлуатації будівель та споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій та його скасування. Такий спосіб захисту є ефективним, належним та правомірним, оскільки задоволення такого позову призведе до відновлення порушених прав та законних інтересів територіальної громади. Оскарження вказаного рішення спрямоване не на втрату ним юридичної сили, а на захист інтересу у юридичній визначеності на майбутнє. Такий інтерес порушується, допоки існує незаконне рішення (триваюче порушення). Тому його можна оскаржити впродовж-усього часу тривання порушення зазначеного інтересу. Без визнання незаконним (недійсним) такого рішення неможливо встановити правильний код виду цільового призначення вказаної земельної ділянки.

Главою 3 роз. I кн. 1 ЦК України регулюється захист прав та інтересі осіб. Так, ст. 15 ЦК України унормовано право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Реалізація права на захист цивільних прав здійснюється за допомогою способів захисту, якими є закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16). Тобто це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 310/11024/15-ц, від 01.04.2020 у справі № 610/1030/18).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорювання. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорювання та спричиненим цими діяннями наслідкам. Такі висновки сформульовані, зокрема в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 01.10.2019 у справі № 910/3907/18, від 09.02.2021 у справі № 381/622/17, від 15.02.2023 у справі № 910/18214/19.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 виснувала, що спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію. Спосіб захисту права або інтересу повинен бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (див. також постанову Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц). При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.02.2022 у справі №209/3085/20 зазначила, що судове рішення не повинне породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них подальшого вчинення узгоджених дій для вичерпання конфлікту.

Обрання способу захисту - це прерогатива позивача. Водночас, свобода в обрані способу захисту передбачає й несення позивачем ризику відмови в задоволенні позовних вимог у зв`язку із неналежністю чи неефективністю заявленого захисту.

Вказане вище узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду про те, що обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (див., зокрема постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, від 02.02.2021 у справі № 925/642/19, від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19 , від 22.06.2021 у справі № 200/606/18, від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19, від 25.01.2022 у справі № 143/591/20, від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц).

Колегія суддів відзначає, що Верховний Суд у постанові від 09.10.2024 у справі №904/205/23, яка враховується при перегляді цієї справи, дійшов висновку, що кожна категорія земель має узагальнене цільове призначення, що визначає специфіку її особливого правового режиму. Земельні ділянки однієї категорії можуть використовуватися за різними видами цільового призначення. Зміна виду використання земельної ділянки в межах її цільового призначення можлива, але порядок вирішення цього питання не встановлений. Виходячи з принципу ЗК України щодо раціонального використання та охорони земель, зміна виду використання землі в межах її цільового призначення повинна проводитися у порядку, встановленому для зміни цього цільового призначення землі. Склад та цільове призначення земель України визначено гл. 4 роз. II ЗК України, згідно з вимогами якої землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, встановлення та зміна яких здійснюється у визначеному законом порядку, і недотримання цього порядку тягне відповідні наслідки.

Наслідки порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель визначені, зокрема ст. 21 ЗК України, згідно з якої такі порушення є підставою для: а) визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; б) визнання недійсними угод щодо земельних ділянок. Тобто вказаною нормою передбачено право суду визнати незаконним та скасувати правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що вимога про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, яке виконано на час звернення з позовом до суду шляхом укладення відповідного договору, є неефективним способом захисту прав особи, оскільки зазначене рішення вичерпало свою дію виконанням (див., зокрема постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №911/3681/17, від 02.02.2021 у справі №925/642/19, від 28.09.2022 у справі №483/448/20, від 05.07.2023 у справі №912/2797/21, від 12.09.2023 у справі № 910/8413/21).

Водночас, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.09.2020 у справі №469/1044/17 виснувала, що рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване. Тому оскарження такого рішення спрямоване не на втрату ним юридичної сили, а на захист інтересу у юридичній визначеності на майбутнє. Такий інтерес порушується, допоки існує незаконне рішення (триваюче порушення). Тому його можна оскаржити впродовж усього часу тривання порушення зазначеного інтересу.

У постанові від 11.06.2024 у справі № 925/1133/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, який є останнім у часі і має враховуватися з огляду на постанову Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17, що рішенням Рада не тільки доручила внести зміни до договору оренди землі, а й змінила цільове призначення земельних ділянок; у цій справі прокурор як в апеляційній, так і в касаційній скаргах зауважував, що порушення інтересів держави Радою полягає у незаконній зміні категорії земель за цільовим призначенням; рішення Ради (у частині зміни цільового призначення земельної ділянки) не вичерпало своєї дії шляхом виконання (укладенням відповідного договору тощо); зазначене рішення наразі є чинним та породжує відповідні правові наслідки; отже, якщо прокурор вважає, що порушення інтересів держави полягає у незаконній зміні категорії земель за цільовим призначенням, то вимога про визнання незаконним та скасування рішення Ради (у частині зміни цільового призначення земельної ділянки) є належною та ефективною; прокурор може звертатися з позовом про визнання незаконним і скасування такого рішення.

З таким висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11.06.2024 у справі № 925/1133/18, погодився і Верховний Суд, що вбачається із його постанови від 09.10.2024 у справі № 904/205/23.

Отже, виконуючи вказівки Верховного Суду України, викладені у постанові від 29.10.2024р. в даній справі №924/708/23, судом апеляційної інстанції береться до уваги, що в рішенні Хмельницької міської ради від 25.11.2022 №34 (в оскаржуваній частині) вказано вид цільового призначення земельної ділянки, яка передається в оренду. З матеріалів позовної заяви вбачається, що прокурор обґрунтовує порушення інтересів держави незаконною зміною виду цільового призначення землі.

У свою чергу, з матеріалів справи вбачається, що рішення Хмельницької міської ради від 25.11.2022 №34 (у частині цільового призначення земельної ділянки) не вичерпало своєї дії шляхом виконання. Зміни до відомостей Державного земельного кадастру не внесено. Вказане також не заперечується відповідачами.

Таким чином, вказане рішення на момент звернення прокурора до суду з позовом у даній справі було чинним та породило відповідні правові наслідки.

Отже, враховуючи те, що порушення інтересів держави полягає у незаконній зміні виду земельної ділянки за цільовим призначенням, то вимога про визнання незаконним та скасування рішення Хмельницької міської ради від 25.11.2022 №34 (у частині виду цільового призначення земельної ділянки) є належною та ефективною, рішення не вичерпало дію шляхом виконання, відповідно, прокурор звернувся з ефективним способом захисту прав.

Статтями 13, 19 Конституції України встановлено, що земля є об`єктом права власності українського народу. Від імені народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 80 ЗК України суб`єктами права на землі комунальної власності є, зокрема територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

За приписами ст. 144 Конституції України, ст. ст. 12, 122 ЗК України, ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції місцевих рад належить вирішення питань про надання у користування земельних ділянок із земель комунальної власності відповідних територіальних громад.

Частинами 1, 2 ст. 20 ЗК України (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення) встановлено, що при встановленні цільового призначення земельних ділянок здійснюється віднесення їх до певної категорії земель та виду цільового призначення. При зміні цільового призначення земельних ділянок здійснюється зміна категорії земель та/або виду цільового призначення. Віднесення земельних ділянок до певної категорії та виду цільового призначення щодо земельних ділянок, якими розпоряджаються Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, здійснюється за рішенням відповідного органу.

Класифікатор видів цільового призначення земельних ділянок, видів функціонального призначення територій та співвідношення між ними, а також правила його застосування з визначенням категорій земель та видів цільового призначення земельних ділянок, які можуть встановлюватися в межах відповідної функціональної зони, затверджуються Кабінетом Міністрів України. Зазначені класифікатор та правила використовуються для ведення Державного земельного кадастру і містобудівного кадастру. Віднесення земельних ділянок до певних категорії та виду цільового призначення земельних ділянок має відповідати класифікатору та правилам, зазначеним в абзаці першому цієї частини (ч. 5 ст. 20 ЗК України).

Метою встановлення категорій земель за цільовим призначенням є забезпечення особливого правового режиму для їх охорони і ефективного використання (див. постанову Верховного Суду від 06.08.2024 у справі №904/4301/23).

Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 №548 затверджено Класифікацію видів цільового призначення земель (чинний, на час прийняття оскаржуваного рішення), відповідно до п. п. 1.1, 1.2 якої класифікація видів цільового призначення земель (далі за текстом - КВЦПЗ) розроблена відповідно до ЗК України, Закону України "Про землеустрій" та Положення про Державний комітет України із земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2008 № 224. Код та цільове призначення земель застосовуються для забезпечення обліку земельних ділянок за видами цільового призначення у державному земельному кадастрі.

КВЦПЗ застосовується для використання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, організаціями, підприємствами, установами для ведення обліку земель та формування звітності із земельних ресурсів. КВЦПЗ визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів (п. 1.3, 1.4 вказаної Класифікації).

Розділом II Класифікації визначено класифікацію видів цільового призначення земель, серед яких у секції J зазначено, що землями транспорту є землі, надані підприємствам, установам та організаціям залізничного, автомобільного транспорту і дорожнього господарства, морського, річкового, авіаційного, трубопровідного транспорту та міського електротранспорту для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту і розвитку об`єктів транспорту, а також визначено за кодом 12.08 - "для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій", а за кодом 12.11 - "для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу".

Верховний Суд у постанові від 09.10.2024 у справі № 904/205/23, яка враховується при перегляді цієї справи, дійшов висновку, що кожна категорія земель має узагальнене цільове призначення, що визначає специфіку її особливого правового режиму. Земельні ділянки однієї категорії можуть використовуватися за різними видами цільового призначення. Зміна виду використання земельної ділянки в межах її цільового призначення можлива, але порядок вирішення цього питання не встановлений. Виходячи з принципу ЗК України щодо раціонального використання та охорони земель, зміна виду використання землі в межах її цільового призначення повинна проводитися у порядку, встановленому для зміни цього цільового призначення землі. Склад та цільове призначення земель України визначено гл. 4 роз. ІІ ЗК України, згідно з вимогами якої землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, встановлення та зміна яких здійснюється у визначеному законом порядку, і недотримання цього порядку тягне відповідні наслідки.

Наслідки порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель визначені, зокрема ст. 21 ЗК України, згідно з якої такі порушення є підставою для: а) визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; б) визнання недійсними угод щодо земельних ділянок. Тобто вказаною нормою передбачено право суду визнати незаконним та скасувати правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

З матеріалів справи вбачається, що 22 листопада 2016 року за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровано право спільної часткової власності на автомийку і кафе загальною площею 187,2 кв. м. по вул. Старокостянтинівське шосе, 20/1А у м. Хмельницькому. Вказане також, підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02 травня 2023 року №330968904.

23 березня 2017 року Відділом у Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:0157 площею 0,0178 га за адресою: Хмельницька область, м.Хмельницькому по вул. Старокостянтинівське шосе, 20/1А та цільовим призначенням "12.08" Для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій. Власником визначено Хмельницьку міську раду, що підтверджується відомостями про земельну ділянку та узгоджується з доданим витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07 липня 2023 року №НВ-023.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 № 489 затверджено Класифікацію видів цільового призначення земель (далі - КВЦПЗ), яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин.

КВЦПЗ визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23.05.2017 №261 до КВЦПЗ внесені зміни, зокрема доповнено позицію 12 секції J «Землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення» новим підрозділом "12.11" - для розміщення та 'експлуатації об`єктів дорожнього сервісу з Кф - 2,5.

Аналогічні положення містять Додаток 58, 59 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2017 №1051, Методика нормативної грошової оцінки земельних ділянок, затверджена постановою Кабінету міністрів України від 03.11.2021 №1147, яка є чинною на даний час.

Таким чином, у власників земельних ділянок виникла необхідність приведення відомостей про цільове призначення земельної ділянки у відповідність до діючого Класифікатора видів цільового призначення земельних ділянок.

09 вересня 2022 року п.7 рішенням позачергової сесії Хмельницької міської ради №34 змінено код КВЦПЗ земельної ділянки кадастровий номер :03:004:0157 по вул. Старокостянтинівське шосе, 20/1А з 12.08. - "для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій" на 12.11. - "для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу" відповідно до поданого клопотання Управління земельних ресурсів (а.с. 22 т.1).

Згідно ст.1 Закону України «Про автомобільні дороги», об`єкти дорожнього сервісу - спеціально облаштовані місця для зупинки маршрутний транспортних засобів, майданчики для стоянки транспортних засобів, майданчики відпочинку, видові майданчики, автозаправні станції, пункти технічного обслуговування, мотелі, готелі, кемпінги, торговельні пункти (у тому числі--малі архітектурні форми)', автозаправні комплекси, складські комплекси, пункти медичної та технічно-евакуаційної допомоги, пункти миття транспортних засобів, пункти приймання їжі та питної води, автопавільйони, а також інші об`єкти, на яких здійснюється обслуговування учасників дорожнього руху та які розміщуються на землях дорожнього господарства або потребують їх використання для заїзду та виїзду на автомобільну дорогу.

Колегія суддів відзначає, що кожна категорія земель має узагальнене цільове призначення, що визначає специфіку її особливого правового режиму. При цьому земельні ділянки однієї категорії можуть використовуватися за різними видами цільового призначення.

Таким чином, оскільки 22 листопада 2016 року за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (спадкоємець ОСОБА_2 ) за адресою по вул. Старокостянтинівське шосе, 20/1А у м.Хмельницькому, яка відповідає адресі за якою розташована земельна ділянка з кадастровим номером :03:004:0157 зареєстровано право спільної часткової власності на автомийку і кафе загальною площею 187,2 кв. м., колегія суддів дійшла висновку, що рішення Хмельницької міської ради від 09.09.2022 №34 прийнято відповідно до вищезазначених вимог чинного законодавства та ним встановлено правильний код КВЦПЗ земельної ділянки по вул.Старокостянтинівське шосе, 20/1А площею 178 м.кв. кадастровий, номер :03:004:0157 « 12.11 - для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу».

Твердження відповідачів про те, що земельна ділянка не відноситься до земель для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу і не може мати код "12.11" є безпідставним, оскільки об`єкти, які розташовані на спірній ділянці автомийка та кафе за своєю суттю прямо підпадають під визначення об`єктів дорожнього сервісу у розумінні ст. 1 Закону «Про автомобільні дороги».

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, про меліоративні мережі та складові частини меліоративних мереж.

Одними із основних принципів, на яких базується Державний земельний кадастр є обов`язковість внесення до Державного земельного кадастру відомостей про всі його об`єкти; об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі; безперервності внесення до Державного земельного кадастру відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру, що змінюються (частина 1 ст. 3 цього ж Закону).

Таким чином, Державний земельний кадастр є системою, завданням якої є відображення реальних та актуальних даних про земельні ділянки на території України.

Відтак, колегія суддів вважає, що твердження суду першої інстанції про те, що оскільки земельна ділянка була сформована із видом цільового призначення "12.08" для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, то дії міської ради при передачі в оренду із неправильним цільовим призначенням є законними, суперечать вищевказаним вимогам, а отже саме Хмельницька міська рада є уповноваженою особою на ініціювання внесення відповідних змін, зокрема і при передачі земельної ділянки в оренду, що Радою було зроблено шляхом прийняття рішення від 25.11.2022 №34 (а.с.19 т.1).

Абзацом 2 пункту 2 Додатку 58 до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 визначено, що встановленим вид цільового призначення земельної ділянки вважається з моменту прийняття відповідного рішення органом державної влади, органом місцевого самоврядування, власником земельної ділянки в межах повноважень, визначених законодавством, та внесення відповідних відомостей про її цільове призначення до Державного земельного кадастру.

Таким чином, наступним необхідним та обов`язковим етапом після прийняття рішення позачергової сесії Хмельницької міської ради №34 від 09 вересня 2022 року було внесення Хмельницькою міською радою відомостей про зміну виду використання земельної ділянки до Державного земельного кадастру, після чого спірна земельна ділянка підлягала передачі в оренду із відповідною нормативною грошовою оцінкою (в 5 раз більшою поточної), орендною платою (із коефіцієнтом 8% щодо усієї земельної ділянки) та видом її цільового використання.

Проте, Хмельницькою міською радою належних заходів для внесення змін до Державного земельного кадастру не вжито, натомість прийнято за письмовим клопотанням ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 20 жовтня 2022 року про надання в оренду земельної ділянки, рішення від 25 листопада 2022 року №34 про надання фізичним особам - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в оренду на 10 років земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:0157 площею 178 кв. м. для обслуговування автомийки і кафе (категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; цільове призначення - для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, КВЦПЗ 12.08), а не "12.11" для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу», що має наслідком зменшення належного до сплати розміру орендної плати.

Суд апеляційної інстанції відзначає, що прокурором не оспорюється законність формування ТОВ «Карго-Сервіс» спірної земельної ділянки для обслуговування автозаправної станції №2 по вулиці Старокостянтинівське шосе, 20 у м.Хмельницький, а вказується на незаконність передачі в оренду вже сформованої земельної ділянки для обслуговування автомийки і кафе за кодом виду цільового призначення земельних ділянок "12.08" - для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, а не "12.11" для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу».

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, будь-яке комунальне підприємство, склад чи база на вказаній земельній ділянці відсутні, а спірна земельна ділянка передана для обслуговування автомийки та кафе, тобто для зовсім інших цілей, ніж ті які визначалися при її формуванні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Твердження відповідача 1 про відсутність повноважень у Хмельницької міської ради на визначення коду виду цільового призначення земельної ділянки та відсутність підстав для відмови у наданні в оренду спірної земельної ділянки, колегія суддів вважає безпідставним враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.20 Земельного кодексу України при встановленні цільового призначення земельних ділянок здійснюється віднесення їх до певної категорії земель та виду цільового призначення.

При зміні цільового призначення земельних ділянок здійснюється зміна категорії земель та/або виду цільового призначення.

Віднесення земельних ділянок до певної категорії та виду цільового призначення земельних ділянок здійснюється щодо земельних ділянок, які розпоряджаються Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, за рішенням відповідного органу.

Відповідно до абзацу 11 п. 2 Додатку 58 до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2017 №1051, під час формування земельної ділянки визначення її виду цільового призначення здійснюється розробником документації із землеустрою та містобудівної документації (детального плану території та/або його планувальних рішень у складі комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади) згідно з рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення відповідної документації, наданим відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України.

Згідно із абз. 3 Пункту 3 зазначеного Додатку зміна виду цільового призначення земельної ділянки у відомостях Державного земельного кадастру в разі наявності відомостей про функціональні зони здійснюється на підставі заяви власника (розпорядника, у визначених законом випадках - користувача) земельної ділянки, яка розташовується в межах відповідної функціональної зони, за формою згідно з додатком 12 до Порядку.

Оскільки спірна земельна ділянка перебуває у комунальній власності Хмельницької міської ради, то відповідно і повноваження на встановлення та зміну цільового призначення належить саме Раді відповідної територіальної громади.

Отже, неврахування коду 12.11, встановленого рішенням Хмельницької міської ради від 09.09.2022, зумовило порушення вимог земельного законодавства щодо визначення виду цільового призначення відповідної земельної ділянки по вул.Старокостянтинівське шосе, 20/1А площею 178 м.кв. кадастровий, номер :03:004:0157 та зумовило зменшення розміру орендної плати та порушення прав територіальної громади на отримання належної орендної плати за вказану земельну ділянку передану в оренду.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що доводи відповідача-1 про відсутність підстав для зміни коду КВЦПЗ є безпідставними, оскільки 09 вересня 2022 року міська рада прийняла рішення про зміну коду "12.08" на "12.11", однак пізніше фактично, ігнорує прийнятий власний ненормативний акт - рішення від 09.09.2022 № 34, яким було змінено код "12.08" виду цільового призначення цієї земельної ділянки на "12.11" для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу" та продовжує вважати чинним попередній код. Така поведінка органу місцевого самоврядування суперечить її попередній поведінці з огляду на її рішення від 09.09.2022, що в свою чергу є доказом непослідовності, правової невизначеності.

Поряд з цим, посилання відповідача в якості підстав для відмову у задоволенні позову в цій частині на те, що відповідно до аб.21, аб.22 п.3 вищевказаного Класифікатора передбачено в яких випадках не змінюється код КВЦПЗ, а саме: коли код КВЦПЗ відповідає коду виду цільового призначення, зазначеному у Класифікаторі, зміни до відомостей про земельну ділянку щодо її цільового призначення не вносяться, колегія судів вважає безпідставним, враховуючи наступне.

Так, наведене посилання на абз. 21, 22 п. 3 Класифікатора дійсно визначає випадки, коли зміни у відомостях про земельну ділянку не здійснюються. Але ця норма стосується технічної відповідності між кодом, уже внесеним до кадастру, та кодом, який передбачений чинним Класифікатором. Вона жодним чином не означає, що орган місцевого самоврядування може ігнорувати зміни функціонального призначення території чи містобудівної документації.

Відповідно до ч.ч. 35 ст. 20 Земельного кодексу України, категорія земель і вид їх цільового призначення визначаються у межах функціонального призначення території, встановленого комплексним планом просторового розвитку, генеральним планом або планом зонування населеного пункту. Отже, навіть якщо формально код у кадастрі відповідає Класифікатору, але він не узгоджується з функціональним призначенням території та фактичним використанням ділянки, його застосування є незаконним.

Як вбачається з матеріалів справи, спірна земельна ділянка використовується згідно п.9 договору оренди землі №508/01 від 29.12.2022 під приміщення автомийки і кафе, що за своєю природою є об`єктами дорожнього сервісу у розумінні ст. 1 Закону України «Про автомобільні дороги». Для таких об`єктів Класифікатор прямо передбачає код 12.11 «для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу». Тому залишення коду 12.08 «для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій» суперечить як функціональному призначенню території, так і спеціальному законодавству.

Крім того, судова колегія відзначає. що Хмельницька міська рада у вересні 2022 року прийняла рішення про зміну коду КВЦПЗ на 12.11. Це свідчить, що орган місцевого самоврядування встановив невідповідність старого коду реальному функціональному використанню ділянки. Отже, посилання на абз. 21, 22 п. 3 Класифікатора є безпідставним, адже саме міська рада визнала необхідність внесення змін.

Практика Верховного Суду наголошує, що якщо рішення органу місцевого самоврядування про зміну цільового призначення породжує правові наслідки, воно підлягає оцінці судом і може бути скасоване як незаконне. Ігнорування цієї обставини під приводом «технічної відповідності» коду є неправомірним.

Отже, абз. 21, 22 п. 3 Класифікатора не звільняють раду від обов`язку правильно визначати цільове призначення земельної ділянки відповідно до її фактичного використання та спеціального закону. У даному випадку застосування коду "12.08" є необґрунтованим та протиправним.

Відповідно до статті 19 Конституції України та статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статей 12, 122 Земельного кодексу України, статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції міських рад належить вирішення питань про надання у користування земельних ділянок із земель комунальної власності відповідних територіальних громад.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку, що рішенням сесії Хмельницької міської ради від 09.09.2022 №34 встановлено правильний код КВЦПЗ земельної ділянки по вул.Старокостянтинівське шосе, 20/1А площею 178 м.кв. кадастровий, номер :03:004:0Г57 « 12.11 - для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу».

При цьому, рішення позачергової двадцять першої сесії Хмельницької міської ради від 25.11.2022 №34 в частині встановлення земельній ділянці по вул. Старокостянтинівське шосе, 20/1 А у м. Хмельницькому (кадастровий номер :03:004:0157) коду класифікації видів цільового призначення земель - для розміщення та експлуатації будівель та споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій 12.08 суперечить вищевказаним вимогам закону з урахуванням рішення Ради від 09.09.2022 № 34, яким вже було змінено код 12.08 виду цільового призначення цієї земельної ділянки на "12.11 для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу".

З огляду на це суд апеляційної інстанції дійшов, що належні відповідачам-2, 3 автомийка та кафе у законний спосіб не можуть бути розміщені на земельній ділянці з кодом класифікації видів цільового призначення земель - для розміщення та експлуатації будівель та споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій 12.08, зокрема і з визначеним рішенням Ради від 09.09.2022 № 34 для земельної ділянки по вул. Старокостянтинівське шосе, 20/1 А у м. Хмельницькому (кадастровий номер :03:004:0157) коду 12.11 для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу.

У свою чергу висновки суду першої інстанції у цій справі не узгоджуються з вимогами чинного законодавства та усталеної судової практики, що є підставою для їх скасування у цій частині.

Наслідки порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель визначені, зокрема, статтею 21 Земельного кодексу України, згідно якої такі порушення є підставою для: а) визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; б) визнання недійсними угод щодо земельних ділянок.

Крім того, відповідно до частини першої статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. При цьому скасування акта індивідуальної дії означає, що такий акт не породжує жодних правових наслідків від моменту його прийняття.

Тобто вказаними нормами прямо передбачено право суду визнати незаконним та скасувати рішення органу місцевого самоврядування, якщо воно суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване. Тому оскарження такого рішення спрямоване не на втрату ним юридичної сили, а на захист інтересу у юридичній визначеності на майбутнє. Такий інтерес порушується, допоки існує незаконне рішення (триваюче порушення). Тому його можна оскаржити впродовж усього часу тривання порушення зазначеного інтересу. Такі правові висновки сформовані у пункті 83 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №469/1044/17.

Великою Палатою Верховного Суду у своїй постанові від 11.06.2024 у справі №925/1133/18 також було акцентовано, що вимога про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, яке виконано на час звернення з позовом до суду шляхом укладення відповідного договору, є неефективним способом захисту прав особи. Зазначене рішення вичерпало свою дію виконанням. Близькі за змістом висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2022 у справі №483/448/20, від 05.07.2023 у справі №912/2797/21, від 12.09.2023 у справі №910/8413/21.

Разом з тим Великою Палатою Верховного Суду під час розгляду справи №925/1133/18 також зазначено, що порушення інтересів держави радою полягає у незаконній зміні категорії земель за цільовим призначенням.

Таким чином, Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що рішення міської ради (у частині зміни цільового призначення земельної ділянки) не вичерпало своєї дії шляхом виконання (укладенням відповідного договору тощо), а наразі є чинним та породжує відповідні правові наслідки. Отже, якщо прокурор вважає, що порушення інтересів держави полягає у незаконній зміні категорії земель за цільовим призначенням, то вимога про визнання незаконним та скасування рішення міської ради (у частині зміни цільового призначення земельної ділянки) є належною та ефективною. Прокурор може звертатися з позовом про визнання незаконним і скасування такого рішення (пункти 145 - 149 постанови у справі №925/1133/18).

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги про незаконність рішення Хмельницької міської ради від 25.11.2022 № 34 в частині п.7 щодо встановлення коду класифікації видів цільового призначення земель (КВЦПЗ) "12.08 для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій" (додаток 2 до рішення) та, як наслідок, з наявністю підстав для визнання його недійсними та скасування. При цьому суд апеляційної інстанції також зазначає, що прийняття вказаного рішення має наслідком безпідставне зменшення визначення розміру орендної плати. Тому залишення такого рішення органу місцевого самоврядування в силі призведе до подальшого порушення порядку використання земельної ділянки територіальної громади.

Щодо визнання недійсним договору оренди землі №508/01, укладеного 29.12.2022 між Хмельницькою міською радою та Кутасевич Вікторії Віталіївни і Кутасевич Інною Миколаївною, колегія суддів зазначає наступне.

Відносини у сфері оренди землі регулюються Земельним, Цивільним кодексами України, Законом України "Про оренду землі", іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст. 2 Закону України "Про оренду землі").

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України "Про оренду землі").

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України здійснюється, зокрема шляхом укладання договору оренди земельної ділянки.

Згідно із ст. 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину визначає ст. 203 ЦК України (у редакції, чинній на час укладення оспорюваного договору). Так, вказаною нормою передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 215 цього Кодексу підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У розумінні наведених положень законодавства оспорювати правочин у суді може одна із сторін правочину або інша заінтересована особа. За відсутності визначення поняття "заінтересована особа" такою особою є кожен, хто має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Правові наслідки недійсності правочину визначає ст. 216 ЦК України. Так, ч. ч. 1, 2 ст. 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово викладала висновок щодо застосування норм ст. 216 ЦК України. Зокрема, у її постанові від 18.09.2024 у справі № 918/1043/21 зазначено, що за змістом абз. 1 ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює для сторін тих прав та обов`язків, які зумовлені його вчиненням, а породжує лише передбачені законом наслідки, пов`язані з його недійсністю. Одним з таких наслідків є реституція. Вона спрямована на відновлення status quo anteу фактичному та правовому становищі сторін, яке існувало до вчинення недійсного правочину, шляхом нівелювання юридичного значення будь-яких дій, які сторони вчинили на виконання цього правочину. Тому кожна сторона зобов`язана повернути іншій у натурі все, що вона одержала на виконання недійсного правочину (абз. 2 ч. 1 ст. 216 ЦК України).

За недійсності правочину взаємне повернення сторонами одержаного за ним (двостороння реституція) є юридичним обов`язком, що виникає із закону та юридичного факту недійсності правочину. Таке поновлення сторін у попередньому становищі може застосовуватися лише тоді, коли майно, передане за відповідним правочином, залишається в його сторони. У разі неможливості здійснити реституцію в натурі, зокрема тоді, коли одержане полягає в користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, сторони зобов`язані відшкодувати вартість того, що одержали, за цінами, які існують на момент відшкодування (абз. 2 ч. 1 ст. 216 ЦК України). Крім того, наслідком недійсності правочину є відшкодування за рахунок винної сторони другій стороні недійсного правочину або третій особі збитків і моральної шкоди, завданих у зв`язку із вчиненням недійсного правочину (ч. 2 ст. 216 ЦК України).

Отже, ЦК України визначає такі загальні юридичні наслідки недійсності правочину: 1) основний - двостороння реституція - повернення сторін недійсного правочину до попереднього стану, тобто становища, яке існувало до його вчинення (абз. 2 ч. 1 ст. 216 ЦК України); 2) додатковий - відшкодування збитків і моральної шкоди винною стороною на користь другої сторони недійсного правочину та третьої особи, якщо їх завдано у зв`язку із вчиненням такого правочину (ч. 2 ст. 216 цього кодексу). Правові наслідки, передбачені ч. ч. 1, 2 ст. 216 ЦК України, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів (ч. 3 ст. 216 ЦК України).

Враховуючи вищенаведені висновки Великої Палати Верховного Суду, а також додатково здійснюючи аналіз ст. 216 ЦК України, Верховний Суд у постанові від 09.10.2024 у справі №904/205/23 дійшов таких висновків, які судом апеляційної інстанції враховуються при перегляді цієї справи:

" …відповідно до усталеної практики Верховного Суду щодо договорів оренди (найму) підстави недійсності правочину визначаються на момент укладення правочину, однак застосування наслідків недійсності такого правочину (з урахуванням специфіки правовідносин) можливе лише на майбутнє, та, як правило, має наслідком повернення об`єкта оренди….

5.49. Водночас, за обставинами цієї справи господарські суди попередніх інстанцій встановили, що ТОВ набуло право на земельну ділянку внаслідок укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна та подальшого поділу земельної ділянки. При цьому прокурором не оскаржуються ані підстави набуття права на нерухоме майно, ані обставини, пов`язані з поділом земельної ділянки та наданням її в користування. Свої вимоги він обґрунтовує по суті порушенням законодавства щодо визначення ціни договору.

5.50. Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у постанові від 23.11.2023 у справі № 916/3030/22 дійшов таких висновків. У разі набуття права власності на нерухомість, яка розташована на частині земельної ділянки, наданій іншій особі на праві постійного користування, право на оформлення землекористування для обслуговування такої нерухомості виникає автоматично в силу принципу єдності долі нерухомості і земельної ділянки та не вимагає отримання згоди постійного землекористувача. У цьому контексті судова палата також вважає за необхідне звернути увагу на процедуру оформлення права користування земельною ділянкою під нерухомим майном за власником нерухомості. Порядок надання земельних ділянок державної та комунальної власності в користування регулюється ст. ст. 123, 124 ЗК України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 та 4 ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: 1) надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; 2) формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої

5.51.В такий спосіб, вимога прокурора про повернення земельної ділянки за встановлених судами обставин справи не є необхідною, а її відсутність не має наслідком неефективність обраного способу захисту.

5.52. Водночас визнання недійсним договору оренди, для якого орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є істотною умовою та визначена з порушенням законодавства, є належним та ефективним способом захисту. Так, ст. 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до ПК України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. У разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається.

5.53. Так, за загальним правилом підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України). В такий спосіб для визнання недійсним договору позивачеві достатньо довести наявність таких обставин: зміст правочину суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчинила правочин, не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину не було вільним та не відповідало його внутрішній волі; правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами) суперечить правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

5.54. З урахуванням викладеного, за таких встановлених обставин справи щодо порушення законодавства щодо визначення розміру орендної плати та відсутності порушень щодо підстав набуття права на земельну ділянку Верховний Суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо можливості визнання оспорюваного договору недійсним без обов`язкового застосування наслідків недійсності правочину у вигляді повернення земельної ділянки, оскільки саме по собі визнання недійсним такого договору вимагатиме від сторін оформлення користування земельною ділянкою в порядку встановленому земельним законодавством, а отже досягається мета звернення прокурора з позовом".

З позовної заяви вбачається, що у даному випадку прокурор при оспорюванні договору оренди землі не погоджується саме із визначеним Хмельницькою міською радою кодом цільового використання спірної земельної ділянки, що, на його думку, впливає на нормативну грошову оцінку земельної ділянки (п. 5 договору), орендну плату (п. 9 договору), тобто, що свої вимоги фактично обґрунтовує порушенням законодавства щодо визначення орендної плати у договорі, а не оспорює правомірність набуття відповідачами права оренди на земельну ділянку, чи на майно, яке на ній знаходиться.

За змістом статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно із частинами 1, 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

У пункті 288.1 статті 288 ПК України встановлено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 9, 10 Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 року №220, розмір орендної плати у договорі за земельні ділянки державної або комунальної власності визначається із зазначенням відсотків суми нормативної грошової оцінки. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

Таким чином в типовому договорі зазначено про обчислення орендної плати за земельні ділянки державної чи комунальної власності виключно з урахуванням її цільового призначення та як відсотків від суми нормативної грошової оцінки, а сторони договору обмежені у визначенні оцінки земельної ділянки обов`язком враховувати її цільове призначення та нормативну грошову оцінку.

Поряд з цим, в пункті 5 Типового договору оренди землі передбачено обов`язкове зазначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки (земельних ділянок) на дату укладення договору, оскільки вказаний показник як складова орендної плати є істотною умовою договору оренди.

Разом з цим, цей показник обраховується, з урахуванням певних характеристик земельної ділянки відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року № 213, та Методики нормативної грошової оцінки земель, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 №117.

Пунктами 3, 5 Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 №489 передбачено, що розмір нормативної грошової оцінки земель залежить від ряду чинників, зокрема коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), який встановлюється на підставі Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року №548.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія дійшла висновку, що при визначенні розміру орендної плати, у випадку передачі в оренду земель комунальної власності, має враховуватися нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства, а річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території, однак і не може перевищувати 12 % нормативної грошової оцінки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №635/4233/19.

Пунктом 284.1 ст. 284 Податкового кодексу України встановлено, що Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Рішенням дев`ятнадцятої сесії Хмельницької міської ради від 29.08.2012 №64 «Про впорядкування орендної плати за землю та втрату чинності рішень сесії міської ради» впорядковано орендну плату за землю та передбачено під час розрахунку орендної плати за землю коефіцієнт кратності (відсотки нормативної грошової оцінки), що враховується для розрахунку річної орендної плати за землю.

Для розміщення, будівництва та обслуговування об`єктів для миття автомобілів цим рішенням встановлено коефіцієнт кратності 8 відсотків.

При визначені нормативної грошової оцінки землі відповідно до дійсного виду цільового призначення земельної ділянки підлягає застосуванню коефіцієнт 2,5, в той час як застосовано коефіцієнт 0,5. За таких умов дійсний розмір нормативної грошової оцінки вказаної земельної ділянки мав би становити 325 575 грн., в той час як згідно з пунктом 5 договору 65 115 грн.

Отже, оскільки рішенням позачергової двадцять першої сесії Хмельницької міської ради від 25.11.2022 №34 - код "12.08." виду цільового призначення земельної ділянки для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій земельної ділянки по вул. Старокостянтинівське шосе, 20/1 А м. Хмельницькому (кадастровий номер :03:004:0157) визначено невірно, колегія суддів вважає, що нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки проведена з порушенням вимог земельного законодавства.

Із розрахунку розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, грошова оцінка яких проведена на 12.12.2022, площа під автомийкою та кафе становить 115 кв.м, під проходами та площадками - 63 кв.м, однак згідно із Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно площа нерухомого майна об`єкта нерухомого майна автомийка і кафе становить 187,2 кв. м., що дає підстави для застосуванню коефіцієнту кратності 8 відсотків стосовно усієї площі земельної ділянки.

Відповідно належний до сплати розмір орендної плати 26 046 грн, в той час як згідно з п.9 договору на даний час він становить 4 057,00 гривень. Крім цього, в п. 9 договору вказано коефіцієнт кратності - 6 відсотків, хоча розрахунок проведено з урахуванням належного коефіцієнта 8.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з доводами прокурора, що положення пункту 5 договору, яким встановлено що нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :03:004:0157 становить 65115 грн. (шістдесят п`ять тисяч сто п`ятнадцять грн. 00 коп.); пункту 9 договору в частині, яким встановлена орендна плата у розмірі 4057 грн. (чотири тисячі п`ятдесят сім грн. 00 коп.), що становить 6 (шість) відсотків під приміщення автомийки та кафе, 3 (три) відсотки під проходами та площадками від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; пункту 16 договору в частині визначення цільового призначення земельних ділянок згідно КВПЦЗ - для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій (12.08.), суперечать вимогам законавства у сфері земельних відносин.

З урахуванням ст. 144 Конституції України та ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування» при укладенні договору Рада повинна була враховувати рішення позачергової вісімнадцятої сесії від 09.09.2022 № 34, яким змінено код КВЦПЗ земельної ділянки по вул. Старокостянтинівське шосе, 20/1А площею 178 м.кв. кадастровий номер :03:004:0157 з « 12.08. для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій» на « 12.11 для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу», та застосувати 8 відсотків, визначених рішенням органу місцевого самоврядування для вказаного виду функціонального використання земельної ділянки.

Щодо твердження відповідача-1, що п.7 рішення Хмельницької міської ради від 09.09.2022 №34 втратив чинність на підставі рішення Хмельницької міської ради від 11.12.2024 №70, колегія суддів зазначає, що визначення нечинним рішення міської ради, яким встановлено правильний коефіцієнт, жодним чином не впливає на суть позовних вимог прокурора, які грунтуються на неправильному визначенні міською радою розміру орендної плати через застосування виду цільового призначення земельної діялнки, який не відповідає її фактичному використанню, як наслідок визначення невірного розміру орендної плати.

З наданої на виконання ухвали суду від 13.08.2025 містобудівної документації на яку посилалась представник Хмельницької міської ради в судовому засіданні 13.08.2025 щодо визначення коду видів цільового призначення земельної ділянки за кадастровим номером :03:004:0157, а саме: витягу-схеми функціонального зонування території згідно з чинною містобудівною документацією (вул. Старокостянтиніське шосе, 20/1А, м.Хмельницький) не вбачається, що він сформований на момент формування спірної земельної ділянки 2017 року та реєстрації її відділом у Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області у Державному земельному кадастрі і не відображає, що вказана земельна ділянка за видом цільового використання належить до коду "12.08." для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій.

Разом з тим, колегія суддів вважає безпідставним твердження відповідача-1, що рішення Хмельницької міської ради від 09.09.2022 №34 про зміну коду КВЦПЗ земельної ділянки по вул. Старокостнтинівське шосе, 20/1А площею 178 м.кв. кадастровий номер :03:004:0157 з "12.08 для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій" на "12.11 для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу" прийнято за численними зверненнями органу прокуратури, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які звернення, подання прокурора щодо прийняття рішення Хмельницької міської ради №34 від 09.09.2022. Вказане рішення прийнято на підставі пропозиції постійної комісії з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища, керуючись Законом України "Про місцеве саврядування в Україні", Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", Законом України "Про землеустрій", Законом України "про Державний земельний кадастр", відповідно до поданого клопотання Управління земельних ресурсів.

Також безпідставним є твердження відповідача-1, що рада зверталась до територіальних органів Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастру) для внесення зміни коду КВЦПЗ земельної ділянки по вул. Старокостнтинівське шосе, 20/1А площею 178 м.кв. кадастровий номер :03:004:0157 відповідно до рішення Хмельницької міської ради від 09.09.20222 №34 з "12.08 для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій" на "12.11 для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу" та вказаним державним органом було відмовлено, оскільки такі докази матеріали справи не містять.

З`ясувавши обставини справи та оцінивши докази з урахуванням законодавства у сфері земельних відносин, яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин дійшла висновку про підставність позовної вимоги щодо визнання незаконним та скасування рішення позачергової двадцять першої сесії Хмельницької міської ради від 25.11.2022 № 34 в частині п.7 щодо встановлення коду класифікації видів цільового призначення земель (КВЦПЗ) "12.08 для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій" (додаток 2 до рішення).

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Так відповідно до частин першої-п`ятої статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частинами 1, 3 ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 217 ЦК України визначено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

З урахування викладеного, оскільки підлягають визнанню недійсними пункти договору, які є визначальними для встановлення належного до сплати розміру орендної плати, яка є істотною умовою договору та без якої договір не може бути укладений, увесь договір підлягає визнанню недійсним.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що позовні вимоги прокурора в частині визнання недійсним договору оренди землі №508/01, укладеного 29.12.2022 між Хмельницькою міською радою та Кутасевич Вікторією Віталіївною і Кутасевич Інною Миколаївною, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

6. Висновки за результатами апеляційного розгляду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури на рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.05.2025 у справі №924/708/23 підлягає задоволенню. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.05.2025 у справі №924/708/23 слід скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

За принципом належного урядування влада має здійснюватися у розумний, правомірний, справедливий та найбільш передбачуваний спосіб.

Принцип належного врядування має низку основних характеристик. Ними є: забезпечення участі, орієнтація на консенсус, відповідальність (підзвітність), прозорість, належне реагування, ефективність і результативність, рівність і врахування інтересів та відповідність принципу верховенства права.

Важливо відзначити, що основною сутністю принципів належного врядування та верховенства права є те, щоб вони повинні не просто декларуватися, а реально виконуватися та дієво захищатися від порушень на всіх рівнях публічного адміністрування: громадським контролем, виконавчим контролем системи органів юстиції, судовою владою та парламентським контролем.

Так, Європейська Комісія за демократію через право (Венеціанська Комісія) у Доповіді щодо верховенства права від 04.04.2011 №512/2009 зазначила, що однією з складових Верховенства права є правова визначеність; вона вимагає, щоб правові норми були чіткими й точними, спрямованими на те, щоб забезпечити постійну прогнозованість (передбачуваність) ситуацій та правовідносин, що виникають.

Правова визначеність передбачає стабільність і цілісний характер законодавства, здійснення адміністративної практики органами державної влади на основі закону відповідно до принципу верховенства права, а також прозорість і демократизм при прийнятті владних рішень.

Тільки така правова архітектура визначає підвалини правової держави у всіх сферах її діяльності, а конституційний лад визначається й змінюється виключно народом України й не може бути узурпований державою, її органами або посадовими особами. При цьому будь-який уповноважений орган влади зобов`язаний суворо дотримуватись компетенційного принципу, що випливає з принципу розподілу влади й принципу належного урядування.

Під компетенцією державного органу розуміється сукупність встановлених для цього органу повноважень, які визначають предмет його відання/діяльності. Компетенція, повноваження, функції і завдання адміністративного органу визначаються у Конституції України, профільних законах чи актах уряду, які приймаються саме для цього органу, та означає: по-перше: перебування вирішуваного питання у сфері владного відання/діяльності, що визначені законодавством саме для цього органу; по-друге: наявність у нього владних повноважень, достатніх для вирішення відповідного питання.

Адміністративний акт є таким, що прийнятий з дефектами суб`єктного складу, якщо він виданий не уповноваженим на його прийняття органом, або особою, що діяла поза межами компетенції (порушила встановлений законодавством предмет свого відання, або вийшла за межі сфери свого владного впливу на об`єкти управління, чи то перевищила владні повноваження щодо законних предметів свого відання чи зловжила ними).

Відповідно до частини дев`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

За приписами частини чотирнадцятої цієї ж статті якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на встановлені обставини того, що спір у справі виник внаслідок неправомірних дій Хмельницької міськради та Кутасевич В.В., ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції перерозподіляє судові витрати у справі в частині сплати прокурором судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги, та відповідно до частини дев`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладає їх на вказаних відповідачів у частинах задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури на рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.05.2025 у справі №924/708/23 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.05.2025 у справі №924/708/23 скасувати та ухвалити нове рішення:

« 1 .Позов задовольнити.

2. Визнати незаконним (недійсним) та скасувати рішення позачергової двадцять першої сесії Хмельницької міської ради від 25.11.2022 №34 в частині п. 7 щодо встановлення коду класифікації видів цільового призначення земель "12.08 для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій" (додаток 2 до рішення).

3. Визнати недійсним договір оренди землі №508/01 від 29.12.2022, укладений між Хмельницькою міською радою та Кутасевич В.В., Кутасевич І.М.

4. Стягнути з Хмельницької міської ради (Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Героїв Маріуполя, 3, 29013 ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (Хмельницька обласна прокуратура, , Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, р/р UA0002814) 3578,66 грн судового збору за подання позовної заяви.

5. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (Хмельницька обласна прокуратура, , Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, р/р UA0002814) 894,66 грн судового збору за подання позовної заяви.

6. Стягнути з Кутасевич Вікторії Віталіївни ( АДРЕСА_4 РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (Хмельницька обласна прокуратура, , Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, р/р UA0002814) 894,66 грн судового збору за подання позовної заяви.»

3. Стягнути з Хмельницької міської ради (Хмельницька область, м. Хмельницький, вул.Героїв Маріуполя, 3, 29013 ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (Хмельницька обласна прокуратура, , Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, р/р UA0002814) 5367,99 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (Хмельницька обласна прокуратура, , Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, р/р НОМЕР_3 ) 1341,99 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (Хмельницька обласна прокуратура, , Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, р/р UA0002814) 1341,99 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Доручити Господарському суду Хмельницької області видати судові накази.

7. Справу №924/708/23 повернути Господарському суду Хмельницької області.

8. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "03" вересня 2025 р.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Саврій В.А.