ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/1903/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Божко Є.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (49004, м. Дніпро, просп. Олександра Поля, буд. 2)
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий стандарт якості» (61105, м. Харків, вул. Киргизька, буд. 19)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Солодухіна М.В. (в порядку самопредставництва),

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Південно-східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий стандарт якості», в якій просить суд:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий стандарт якості» (вул. Киргизька, буд. 19, м. Харків, Харківська обл., Україна, 61105, ідентифікаційний код юридичної особи: 43870898) в дохід загального фонду Державного бюджету України ГУК Харків обл/МТГ Харкiв/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); номер рахунку (IBAN): UA0020649, код класифікації доходів бюджету: 21081100 Адміністративні штрафи та інші санкції пеню в сумі 37 740 грн, про що видати та надіслати Південно-східному міжобласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України (просп. Олександра Поля, 2, м. Дніпро, 49101, ідентифікаційний код юридичної особи 20306037) наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий стандарт якості» (вул. Киргизька, буд. 19, м. Харків, Харківська обл., Україна, 61105, ідентифікаційний код юридичної особи: 43870898) на користь Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на р/р UA0001441, банк отримувач: ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ідентифікаційний код юридичної особи 20306037, 2422,40 грн. сплаченого судового збору, про що видати та надіслати Південно-східному міжобласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України (просп. Олександра Поля, 2, м. Дніпро, 49101, ідентифікаційний код юридичної особи 20306037) наказ.

Крім того, позивач просить суд розгляд справи здійснити за правилами загального позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовано несплатою відповідачем штрафу у розмірі 68 000,00 грн, накладеного Рішенням адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.09.2024 №54/83-р/к.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/1903/25. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Почато підготовче провадження і призначено підготовче засідання 25 червня 2025 року об 11:30.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.06.2025 підготовче засідання відкладено на 23 липня 2025 року на 11:00.

Від представника Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 21.07.2025 надійшла заява про проведення засідання, призначеного на 23.07.2025 об 11:00 у справі №922/1903/25, без участі представника Відділення, за наявними в матеріалах справи документами (Документ сформований в системі «Електронний суд» 21.06.2025, вх.№ 16926/25).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.07.2025 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 06 серпня 2025 року об 11:30.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.08.2025 розгляд справи відкладено на 27 серпня 2025 року на 12:00.

У судовому засіданні 27.08.2025 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач у судове засідання, призначене на 27.08.2025 на 12:00, не з`явився.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Копії ухвал суду направлялись відповідачу засобами поштового зв`язку на адресу, зазначену у позовній заяві, що кореспондується із даними, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та повернулись до суду без вручення з довідками пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заг18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Верховний Суд у постанові від 22.10.2024 у справі №910/18480/20 дійшов висновку, що у разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДРПОУ прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 25.06.2018 у справі №904/9904/17, від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, від 30.03.2023 у справі №910/2654/22.

Судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень"). Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Отже, суд належним чином виконав вимоги Господарського процесуального кодексу України щодо направлення процесуальних документів учасникам справи та здійснив всі необхідні дії з метою належного їх повідомлення про розгляд справи; відповідач визнається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи.

Разом з цим, Товариство з обмеженою відповідальністю «Новий стандарт якості» наданими відповідачу процесуальними правами не скористалося; у встановлений судом п`ятнадцятиденний строк відзив на позовну заяву до суду не подало.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

У судовому засіданні 27.08.2025 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Адміністративною колегією Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Відділення, Позивач) за розглядом матеріалів справи №54/63-24 прийнято Рішення від 24.09.2024 №54/83-р/к (далі Рішення), яким дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий стандарт якості» (далі ТОВ «Новий стандарт якості», Відповідач) визнано порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (Закон 2210-III), у вигляді неподання інформації Відділенню у встановлені головою територіального відділення строки. За зазначене порушення на відповідача накладено штраф в загальному розмірі 68 000 грн.

Відповідно до частини третьої статті 56 Закону 2210-III особа, на яку накладено штраф за рішенням Відділення, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону 2210-III рішення надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Рішення від 24.09.2024 №54/83-р/к було направлено на юридичну адресу ТОВ «Новий стандарт якості» разом із супровідним листом від 25.09.2024 №54-02/2666е, який повернувся до Відділення за «закінченням терміну зберігання».

Відповідно до частини першої статті 56 Закону 2210-III у разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема внаслідок: відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації), відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України «Голос України», газета Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», «Офіційний вісник України», друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Інформація про прийняте Рішення оприлюднена в офіційному друкованому органі центральних органів виконавчої влади України «Урядовий кур`єр» від 20.11.2024 № 235 (7895).

Отже, Рішення вважається таким що вручене Відповідачу 02.12.2024 (оскільки 30.11.2024 та 01.12.2024 припали на вихідні дні).

Таким чином, строк сплати штрафу, накладеного Рішенням, закінчився 03.02.2025 (оскільки 02.02.2025 припало на вихідний день).

Відповідно до частини першої статті 60 Закону 2210-III заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

ТОВ «Новий стандарт якості» не оскаржувало Рішення до Господарського суду. Рішення є законним та відповідно до частини другої статті 56 Закону 2210-III та статті 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» (далі Закон 3659-XII) є обов`язковим до виконання.

З метою примусового виконання Рішення виконуючою обов`язки Голови Відділення видано наказ про примусове виконання Рішення від 12.02.2025 №54/8-Ю, який пред`явлено разом з супроводжувальним листом від 18.02.2025 №54-02/683е до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 05.03.2025 ВП №77384079 головним державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження з виконання наказу про примусове виконання рішення від 12.02.2025 №54/8-Ю.

Відповідно до постанови про завершення виконавчого провадження ВП №77384079 від 13.03.2025 штраф у сумі 68 000 грн сплачено у повному обсязі.

Позивач стверджує, що штраф сплачено з порушенням двомісячного терміну відведеного на добровільну сплату штрафу.

Відповідно до частини п`ятої статті 56 Закону 2210-III за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу.

Позивачем за період з 04.02.2025 до 12.03.2025 нараховано пеню в сумі 37 740,00 грн за 37 днів прострочення сплати штрафу.

Обставини щодо стягнення пені стали підставою для звернення позивача до суду з позовом у цій справі.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: 1) здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; 2) контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій; 3) сприяння розвитку добросовісної конкуренції; 4) методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; 5) здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері публічних закупівель; 6) проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції.

За змістом статті 6 Закону України "Про Антимонопольний комітет" Антимонопольний комітет України, адміністративні колегії Антимонопольного комітету України, державні уповноважені Антимонопольного комітету України, адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, зокрема, при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Згідно положень ст. 17 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження, зокрема, при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Абзацом 1 статті 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов`язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом, банківську, нотаріальну таємницю, податкову, статистичну звітність незалежно від її місцезнаходження, що перебуває у їх володінні та/або користуванні або доступна їм, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції та про державну допомогу суб`єктам господарювання. Інформація, що становить банківську таємницю, надається у порядку та обсязі, визначених Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Відповідно до статті 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Комітет, територіальні відділення Комітету у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про стягнення не сплаченої у добровільному порядку пені.

Правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності визначено Законом України "Про захист економічної конкуренції".

Означений нормативно-правовий акт спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин.

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки; подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки; подання недостовірної інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі, про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Згідно з ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Рішення та розпорядження органу Антимонопольного комітету України набирають чинності з дня їх прийняття.

Приписами ч. 1 ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи на об`єднання, суб`єктів господарювання: юридичних осіб; фізичних осіб; групу суб`єктів господарювання - юридичних та/або фізичних осіб, що відповідно до статті 1 цього Закону визнається суб`єктом господарювання, у випадках, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Рішення Антимонопольного комітету України № 54/83-р/к від 24.09.2024 року про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у справі №54/63-24, яким на відповідача накладено штраф у сумі 68 000,00 грн, набрало законної сили, а відтак в силу ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Встановлені у рішенні органу Антимонопольного комітету України зобов`язання, передбачені статтею 48 цього Закону, підлягають виконанню у двомісячний строк з дня одержання рішення органу Антимонопольного комітету України, якщо інше не передбачено законом або цим рішенням. Строки, передбачені абзацом першим цієї частини, зупиняються на час розгляду судом справи про оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а також на час проведення перевірки чи перегляду рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органом Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня сплати штрафу, накладеного рішенням органу Антимонопольного комітету України.

З урахуванням викладеного, а також з огляду на наведені законодавчі приписи судом встановлено, що накладений на відповідача штраф у розмірі 68 000,00 грн на підставі Рішення № 54/83-р/к від 24.09.2024 підлягав сплаті до 03.02.2025.

За змістом ч. 13 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п`яти днів з дня сплати штрафу та пені суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу, пені.

Матеріали справи містять постанову про завершення виконавчого провадження ВП №77384079 від 13.03.2025, відповідно до якої штраф у сумі 68 000 грн сплачено у повному обсязі.

Несплата штрафу відповідачем у визначені законодавством строки стала підставою нарахування позивачем пені згідно зі ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення з відповідача 37 740,00 грн пені, позивач з урахуванням ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначив період її нарахування наступним чином:

з 04.02.2025 (наступний день після спливу двомісячного строку для сплати штрафу) до 12.03.2025 (день, який передував закриттю виконавчого провадження).

Згідно з наданим позивачем розрахунком розмір пені за періоди прострочення сплати штрафу за 37 днів становить 37 740,00 грн.

Оскільки відповідач в добровільному порядку не сплатив нарахований йому штраф, позивач на підставі ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" правомірно нарахував відповідачу пеню, яка дорівнює 37 740,00 грн.

Відповідно до частини сьомої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі несплати пені органи Антимонопольного комітету України стягують пеню в судовому порядку.

Отже, виходячи з вищевказаного, суд дійшов висновку що стягнення з відповідача пені у сумі 37 740,00 грн є обґрунтованим, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Частина 1 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачає, що заявник, відповідач, третя особа мають право повністю або частково оскаржити рішення, розпорядження органу Антимонопольного комітету України, передбачені статтями 36 і 48 цього Закону, до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення, розпорядження. Зазначений строк не підлягає поновленню.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що відповідачем не оскаржено Рішення Адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.09.2024 №54/83-р/к в межах встановленого строку, відповідно до Закону, зазначене рішення Відділення є чинним та обов`язковим до виконання.

Оскільки Рішення Адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.09.2024 №54/83-р/к про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у справі № 54/63-24 є таким, що набрало законної сили, та є обов`язковим до виконання, і відповідач при цьому не надав суду доказів сплати пені, нарахованої в зв`язку з простроченням сплати штрафу, в добровільному порядку, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідача до державного бюджету України 37 740,00 грн пені за прострочення сплати зазначеного штрафу.

Частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Приписами статті 14 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст.129 ГПК України, відповідно до яких витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями4, 13, 14, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий стандарт якості» (вул. Киргизька, буд. 19, м. Харків, Харківська обл., Україна, 61105, ) в дохід загального фонду Державного бюджету України (ГУК Харків обл/МТГ Харкiв/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); номер рахунку (IBAN): UA0020649, код класифікації доходів бюджету: 21081100 Адміністративні штрафи та інші санкції) пеню в сумі 37 740,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий стандарт якості» (вул. Киргизька, буд. 19, м. Харків, Харківська обл., Україна, 61105, ) на користь Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (49004, м. Дніпро, просп. Олександра Поля, буд. 2, , р/р UA0001441, банк отримувач: ДКСУ м. Київ, МФО 820172) судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Південно-східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (49004, м. Дніпро, просп. Олександра Поля, буд. 2, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Новий стандарт якості» (вул. Киргизька, буд. 19, м. Харків, Харківська обл., Україна, 61105, ).

Повне рішення складено "02" вересня 2025 р.

Суддя О.О. Присяжнюк