УХВАЛА

01 вересня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/4552/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Волковицька Н. О. - головуючий, Могил С. К., Случ О. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври/Чоловічий монастир/Української православної церкви

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 01.05.2025 у справі

за позовом Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври/Чоловічий монастир/Української Православної Церкви

до Національного заповідника "Києво-Печерська лавра",

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

на стороні позивача - Київська Митрополія Української Православної Церкви;

на стороні відповідача - Міністерство культури та стратегічних комунікацій України,

про визнання недійсним правочину,

особи, які не брали участі у справі та вважають, що порушені їх права, інтереси та (або) обов`язки - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Касаційного господарського суду від 30.07.2025 вперше подану касаційну скаргу Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври/Чоловічий монастир/Української православної церкви на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 01.05.2025 про закриття провадження у справі № 910/4552/23 повернуто скаржнику на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки скаржником не усунуто зазначені в ухвалі Касаційного господарського суду від 02.07.2025 недоліки касаційної скарги у визначений частиною другою статті 174 ГПК України десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали, а саме не подано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі, не сплативши 0,40 грн.

12.08.2025 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в електронному суді вдруге подана касаційна скарга Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври/Чоловічий монастир/Української православної церкви на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 01.05.2025 про закриття провадження у справі № 910/4552/23 за заявами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (особи, які не брали участі у справі) про приєднання до апеляційної скарги Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври/Чоловічий монастир/Української Православної Церкви на рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2023.

За приписами частин першої та другої статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст оскаржуваної ухвали Північного апеляційного господарського суду від 01.05.2025 складено 20.05.2025, отже з цієї дати почався перебіг двадцятиденного строку, встановленого для її оскарження в касаційному порядку. З урахуванням вручення оскаржуваної ухвали суду 27.05.2025, скаржник мав право на поновлення строку оскарження у зв`язку з заявленим ним у вперше поданій касаційній скарзі клопотанням на підставі частини другої статті 288 ГПК України.

Частиною третьою статті 288 ГПК України передбачена можливість поновлення строку на касаційне оскарження у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Частиною першою статті 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У вдруге поданій 12.08.2025 касаційній скарзі заявник просить поновити строк касаційного оскарження, посилаючись на судову практику щодо порушення права на судовий захист шляхом відмови у прийнятті заяв, скарг внаслідок застосування надмірного формалізму у процесуальному законодавстві, а також зазначає, що несплата судового збору у такому незначному розмірі, як 0,40 грн, є технічною помилкою під час формування скаржником платіжного документа та не може обмежувати право на доступ до правосуддя та справедливий суд.

ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Розглянувши клопотання про поновлення процесуального строку на подання касаційної скарги, колегія суддів зазначає, що факт неусунення скаржником недоліків вперше поданої касаційної скарги шляхом сплати судового збору у встановленому розмірі та недоплата ним 0,40 грн, що стало підставою її повернення не може вважатися поважною причиною пропуску строку на оскарження судового рішення, оскільки зумовлена не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою скаржника, з огляду на що, суд робить висновок про суб`єктивний характер зазначених причин, які залежали від організації роботи скаржника, пов`язаної з дотримання вимог законодавства щодо звернення зі скаргою у встановленому порядку та строк.

Належних доводів та доказів наявності особливих та непереборних обставин, що підтверджують поважність причини пропуску скаржником строку касаційного оскарження, ним не наведено.

Слід зауважити, що можливість поновлення пропущеного процесуального строку пов`язується із наявністю саме поважних причин його пропуску. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Відповідно до частини третьої статті 292 ГПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, касаційна скарга Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври/Чоловічий монастир/Української православної церкви на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 01.05.2025 у справі № 910/4552/23 підлягає залишенню без руху на підставі частини третьої статті 292 ГПК України, із наданням скаржникові строку для усунення зазначених недоліків, шляхом надання суду заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням інших підстав для його поновлення і наданням відповідних доказів на підтвердження цих підстав.

Керуючись статтями 119, 174, 234, 287-292 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври/Чоловічий монастир/Української православної церкви на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 01.05.2025 у справі № 910/4552/23 залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення даної ухвали скаржникові.

2. Роз`яснити Свято-Успенській Києво-Печерській Лаврі/Чоловічий монастир/Української православної церкви, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено на підставі положень пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді С. К. Могил

О. В. Случ