ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2025 року м. Дніпро Справа № 904/4993/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Іванова О.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Ліпинський О.В.) від 13.01.2025р. у справі № 904/4993/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "ДІОМ", м. Кам`янське, Дніпропетровська область

про стягнення штрафних санкцій в розмірі 18 454, 54 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "ДІОМ" про стягнення штрафних санкцій в розмірі 18 454, 54 грн., з яких: 13 295, 66 грн. - пеня, 5 158, 88 грн. - штраф.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) № від 28.05.2021 року.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2025р. у справі № 904/4993/24:

- позов задоволено частково;

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "ДІОМ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" 9 822,32 грн. пені, 3 738,87 грн. штрафу, 2 225,10 грн. витрат зі сплати судового збору;

- в решті позову відмовлено.

Рішення мотивовано обставинами невиконання зобов`язань постачальника (відповідача) з поставки товару на суму 53 328,00 грн., що є підставою для нарахування пені за період з 13.07.2021 по 12.01.2022 в сумі 9 812,35 грн. та штрафу в сумі 3 732,96 грн. відповідно до умов договору. Також суд встановив прострочення поставки товару на суму 84,48 грн. за актом № 273 від 08.11.2021, у зв`язку з чим стягнув 9,97 грн. пені та 5,91 грн. штрафу.

Суд здійснив перерахунок штрафних санкцій, нарахованих за актом № 337 від 31.12.2021, оскільки дійшов висновку, що цей акт лише підтверджує поставку товарів суму 20 286,76 грн., яка вже відбулась згідно актів № 100 від 08.07.2021 та № 273 від 08.11.2021.

До Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2025 у справі № 904/4993/24 в частині відмови у задоволені позовних вимог про стягнення штрафних санкцій у сумі 4 893,35 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тими обставинами, що за умовами договору датою поставки товарів за цим Договором є прийняття їх покупцем за кількістю та якістю відповідно до п. 5.13. цього Договору та передача постачальником покупцю в повному обсязі наведених у підпунктах 5.8.1. - 5.8.6. Договору документів.

Помилковим є висновки суду про те, що постачання відповідачем частини товару (ізоляційної стрічки ПВХ 15х0,2) в кількості 192,1 кг на суму 20 285,76 грн. та прийняття його позивачем, відбулось 08.07.2021 (Акт приймання товарів за кількістю та якістю № 100 від 08.07.2021), оскільки відповідно до Акту приймання товарів за кількістю та якістю № 100 від 08.07.2021 на сторінці 3 вказаного Акту містить відмітку про його неоприбуткування через невідповідність товару кількісним характеристикам визначеним умовам Договору.

Саме з моменту виконання постачальником повної поставки по акту № 337 від 31.12.2021 вказане зобов`язання було виконано постачальником та прийнято замовником.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався. Про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.03.2025р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, розгляд апеляційної скарги призначено в у письмовому провадженні без виклику та повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, 28.05.2021 року між позивачем (Покупцем) та відповідачем (Постачальником) укладено договір про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) № (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору постачальник зобов`язується у визначений цим договором строк передати у власність покупця "Ізоляційне приладдя (Стрічка ізоляційна)" (далі товари), зазначені в специфікації, яка наведена в додатку 1 до цього договору та є його невід`ємною частиною (далі специфікація), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити такі товари.

Найменування (номенклатура, асортимент), кількість товарів, одиниця виміру, ціна за одиницю, строк поставки, місце поставки, інші умови зазначаються у специфікації (п. 1.2 Договору).

Згідно з п. 3.1 Договору загальна ціна цього договору становить 145 680,00 грн. (в тому числі ПДВ 24 280,00 грн.

Ціна за одиницю товару наведена у специфікації (п. 3.3 Договору).

Пунктом 4.1. Договору сторони погодили, що розрахунки здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахування покупцем на зазначений у розділі 14 цього договору поточний рахунок постачальника грошових коштів на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 4.2 Договору покупець зобов`язаний оплатити вартість переданих товарів не раніше 20 (двадцяти), не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дати поставки, визначеної за правилами п. 5.8 цього договору.

Постачальник зобов`язується передати покупцю товари в кількості, строки та в місці поставки відповідно до специфікації. Покупець залишає за собою право змінити місце поставки товару, про що сторони складають додаткову угоду (п. 5.1 Договору).

Згідно з п. 5.3 Договору поставка товарів здійснюється на умовах DDP "Поставка зі сплатою мита" (місце поставки згідно специфікації), ІНКОТЕРМС (Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної Торгової Палати (редакція 2010 року) з урахуванням умов п. 5.1 цього договору.

Відповідно до п. 5.6 Договору, право власності та Товар переходить від Постачальника до Покупця в дату прийняття Товару Покупцем за видатковою накладною.

За змістом п. 5.7. Договору сторони встановили, що приймання Товарів за видатковою накладною не є підтвердженням належного виконання Постачальником його обов`язку з поставки товарів за цим Договором та відсутність у Покупця претензій до Постачальника щодо якості та комплектності Товарів. Такі претензії можуть бути заявлені Покупцем у порядку, визначеному цим Договором та чинним законодавством України.

Пунктом 5.8 Договору встановлено, що датою поставки товарів за цим договором є прийняття покупцем товарів за кількістю та якістю відповідно до п. 5.13 цього договору та передача постачальником покупцю в повному обсязі наведених нижче наступних документів:

Видаткової накладної (п. 5.8.1 договору);

Документу про підтвердження якості товарів на кожну одиницю (або партію) товару паспорт та/або сертифікат, та/або декларація про відповідність, та/або інший документ (п. 5.8.2 договору);

Товарно-транспортної накладної (п. 5.8.3 договору).

Згідно п. 5.13 Договору приймання товарів за кількістю та якістю здійснюється на підставі акту приймання товарів за кількістю та якістю.

Неналежне оформлення постачальником документів, зазначених в п. 5.8 цього договору, або відсутність хоча б одного із цих документів, або невиконання чи неналежне виконання інших вимог цього договору вважається простроченням постачальника, до усунення якого покупець має право відстрочити виконання своїх зобов`язань з оплати товарів (п. 5.14 Договору).

Згідно п. 6.3.1. Договору, Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку Товарів у строки, встановлені цим Договором.

Пунктом 7.4 Договору сторони визначили, що за порушення строків поставки товарів або недопоставку товарів постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1% вартості товарів, поставку яких прострочено та/або недопоставлено, за кожний день такого прострочення, а за прострочення поставки товарів понад 30 (тридцять) календарних днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% вартості товарів, поставку яких прострочено. Сплата пені та/або штрафу не звільняє постачальника від виконання зобов`язань за цим договором.

Додатком № 1 до Договору (Специфікація) сторони погодили найменування товару одиницю виміру, кількість, ціну, строк та місце поставки (а.с.17-18). Строк поставки щодо кожної позиції погодженого товару, визначено сторонами 45 календарних днів з дати укладення Договору.

Відповідно до видаткової накладеної № 266 від 15.06.2021 року відповідач передав, а позивач прийняв частину погодженого в специфікації товару на суму 71 981,76 грн.

22.06.2021 року комісією позивача складено Акт №56 від 22.06.2021 року приймання товарів за кількістю та якісно, яким встановлено відсутність зауважень щодо якості та кількості товару, поставленого за видатковою накладною № 266 від 15.06.2021 року.

06.07.2021 року сторонами підписано видаткову накладну № 303, відповідно до якої відповідач передав, а позивач прийняв стрічку ізоляційну ПВХ 15х0,2 в кількості 192,9 кг. на суму 20 370,24 грн.

08.07.2021 року комісія позивача склала Акт №100 приймання товарів за кількістю та якістю, яким встановила, що в результаті зважування стрічки ізоляційної ПВХ 15х0,2, яка поставлена за видатковою накладною № 303 від 06.07.2021 року, виявлено фактичну вагу 192,1 кг., нестача стрічки ізоляційної ПВХ15х0,2 становить 0,8 кг.

08.11.2021 року комісія позивача склала Акт № 273 приймання товарів за кількістю та якістю, за змістом якого підтвердила, що 08.11.2021 року відповідачем було здійснено допоставку товару, зазначеного у видатковій накладній № 303 від 06.07.2021, зокрема, допоставлено 0,8 кг. стрічки ПВХ 15х0,2.

При цьому, в якості зауважень в Акті № 273 зазначено про ненадання видаткової накладної для оприбуткування товару на склад листопадом місяцем.

15.11.2021 року позивач звернувся до відповідача з листом, за змістом якого, в тому числі, просив надати актуалізовану видаткову накладну з фактичною датою усунення зауважень по поставці.

У відповідь на зазначену вимогу відповідач повідомив, що підприємство позивача може провести оприбуткування товару на підставі видаткової накладної № 303 від 06.07.2021, Акта № 100 від 08.07.2021, товарно-транспортної накладної від 08.07.2021, та даного листа, датою усунення недоліків.

Переписка стосовно оформлення документів для здійснення оприбуткування товару, тривала між сторонами до кінця грудня 2021 року.

31.12.2021 року позивач склав Акт № 337 приймання товару за кількістю та якістю, за змістом якого, в зв`язку з відсутністю зауважень до Товару та відсутністю оновлених документів для оприбуткування згідно листа відповідача від 30.12.2021 року, вирішив оприбуткувати товар минулим періодом згідно видаткової накладної № 303 від 06.07.2021 року.

Позивач зазначає, що відповідач допустив прострочення виконання зобов`язання з поставки товару, зокрема, відповідно до Акту № 337 від 31.12.2021 та видаткової накладної № 303 від 06.07.2021, товар на суму 20 370,24 грн. був поставлений з простроченням на 171 день, що є підставою для нарахування пені на суму простроченої поставки за період з 13.07.2021 по 30.12.2021 в сумі 3 483,31 грн. та штрафу в сумі 1 425,92 грн.

Також, невиконаним залишається зобов`язання постачальника (відповідача) з поставки товару на суму 53 328,00 грн., що є підставою для нарахування пені за період з 13.07.2021 по 12.01.2022 в сумі 9 812,35 грн. та штрафу в сумі 3 732,96 грн.

Апелянт оскаржує судове рішення лише в частині відмовлених позовних вимог зі стягнення пені та штрафу за Актом № 337 від 31.12.2021 та видатковою накладною № 303 від 06.07.2021.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 712 ЦК визначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

За положеннями ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми (ч. 1 ст. 670 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Так, умовами п. 5.8. Договору сторони встановили, що датою поставки Товару за цим договором є прийняття Покупцем Товару за кількістю та якістю відповідно до п. 5.13 Договору, яким в свою чергу передбачено приймання Товару на підставі Акту приймання Товарів за кількістю та якістю.

Право власності та товар переходить до покупця в дату прийняття товару за видатковою накладною (п. 5.6. договору).

Як правильно встановлено судом першої інстанції , 08.07.2021 року позивачем здійснено приймання товару, що був своєчасно поставлений відповідачем по видатковій накладній № 303 від 06.07.2021, про що складено Акт прийняття товарів за кількістю та якістю № 100. Цим актом підтверджено поставку відповідачем товару на 0,8 кг менше від кількості товару, зазначеної у видатковій накладній.

Отже, вказаний товар (ізоляційної стрічки ПВХ 15х0,2) в кількості 192,1 кг прийнятий відповідно до умов договору з 08.07.2021, тобто в межах визначеного Договором граничного строку поставки (12.07.2021). Такий товар з вказаної дати перебував у розпорядженні позивача, доказів його повернення матеріали справи не містять.

Враховуючи своєчасність поставки такого товару, підстави для нарахування штрафних санкцій у даному випадку відсутні.

Допоставка решти товару (ізоляційної стрічки ПВХ 15х0,2) в кількості 0,8 кг на суму 84,48 грн. відбулась 08.11.2021, про що складено Акт приймання товарів за кількістю та якістю за № 273, тобто, поставка відбулась з простроченням на 118 днів (з 13.07.2021 по 07.11.2021).

Виходячи з вказаного періоду прострочення та вартості несвоєчасно поставленого товару судом першої інстанції було розраховано та стягнуто пеню у сумі 9,97 грн. та штраф у сумі 5,91 грн.

Доводи позивача відносно того, що датою поставки товару (ізоляційної стрічки ПВХ 15х0,2) вагою 192,9 кг. на суму 20 370,24 грн., є дата складання підсумкового загального Акта № 337 від 31.12.2021, колегія суддів відхиляє, оскільки вище встановлено передачу та прийняття такого товару за Актами № 100 від 08.07.2021 та № 273 від 08.11.2021.

Як правильно зазначено судом першої інстанції, зауваження позивача щодо оформлення видаткової накладної для оприбуткування товару, є самостійним порушенням умов договору (п. 5.14), яке не спростовує факт поставки та прийняття відповідної кількості товару.

Інших доводів щодо непогодження з оскаржуваним рішенням суду першої інстанції апелянт не наводить.

Оскільки доводи відповідача не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення зміні або скасуванню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та виходячи з результату розгляду апеляційної скарги, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги слід віднести на апелянта.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2025р. у справі № 904/4993/24 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2025р. у справі № 904/4993/24 залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору, понесені у суді апеляційної інстанції, віднести на апелянта.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя О.Г. Іванов