РІШЕННЯ

Іменем України

26 серпня 2025 року м. Чернігівсправа № 927/1041/24

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., за участю секретаря судового засідання Гринчук О.К., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: ОСОБА_1

РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача-1: ОСОБА_2

РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ,

до відповідача-2: ОСОБА_3

РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ,

до відповідача-3: ОСОБА_4

РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_4 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю РІТЕЙЛ ЦЕНТР

, вул. Довженка, б.8, с.Опеньки, Козелецький район, Чернігівська область, 17000

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Чернігівська районна державна адміністрація

, вул. Шевченка, 48, м. Чернігів, 14035

про визнання договорів купівлі-продажу та актів прийому-передачі частини частки в статутному капіталі Товариства недійсними, скасування державної реєстрації змін щодо учасників Товариства, визначення розміру часток учасників у статутному капіталі

без участі 26.08.2025 представників учасників справи

Дії суду щодо розгляду справи. Позиції учасників справи.

ОСОБА_1 подано до Господарського суду Чернігівської області позов до відповідачів: 1. ОСОБА_2 , 2. ОСОБА_3 , 3. ОСОБА_4 :

- визнання недійсними Договору купівлі-продажи ОСОБА_2 частини частки у статутному капіталі ТОВ РІТЕЙЛ-ЦЕНТР у розмірі 12% на користь ОСОБА_3 від 07.06.2024, Договору купівлі-продажи ОСОБА_2 частини частки у статутному капіталі ТОВ РІТЕЙЛ-ЦЕНТР у розмірі 5% на користь ОСОБА_4 від 07.06.2024, Акту приймання-передачі від ОСОБА_2 до ОСОБА_3 частини частки в статутному капіталі ТОВ РІТЕЙЛ-ЦЕНТР у розмірі 12% від 11.06.2024, Акту приймання-передачі від ОСОБА_2 до ОСОБА_4 частини частки в статутному капіталі ТОВ РІТЕЙЛ-ЦЕНТР у розмірі 5% від 11.06.2024.

- скасування державної реєстрації змін щодо учасників (засновників) та розмірів їх частки в статутному капіталі ТОВ РІТЕЙЛ-ЦЕНТР, проведеної 03.07.2024 приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Красногор О.В. за номером 006000910.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорювані договори купівлі-продажу та акти приймання-передачі укладені з порушенням вимог Цивільного кодексу України, Закону України Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю та статуту ТОВ Рітейл-Центр, оскільки загальні збори щодо зміни складу учасників товариства не проводилися, відповідач-1 не повідомив письмово позивача про намір відчужити частину своєї частки в статутному капіталі, чим порушив його переважне право на її придбання, не отримав нотаріально посвідченого дозволу позивача на відчуження частки у статутному капіталі, а відтак договори купівлі-продажу та акти приймання-передачі підлягають визнанню недійсними, а державна реєстрація змін щодо зміни учасників товариства скасуванню.

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про витребування у відповідачів:

1) ОСОБА_2 та ОСОБА_3 :

- оригіналу Договору купівлі-продажу ОСОБА_2 частини частки у статутному капіталі ТОВ РІТЕЙЛ-ЦЕНТР у розмірі 12% на користь ОСОБА_3 від 07.06.2024;

- оригіналу Акту приймання-передачі від ОСОБА_2 до ОСОБА_3 частини частки в статутному капіталі ТОВ РІТЕЙЛ-ЦЕНТР у розмірі 12% від 11.06.2024.

2) ОСОБА_2 та ОСОБА_4 :

- оригіналу Договору купівлі-продажу між ОСОБА_2 частини частки у статутному капіталі ТОВ РІТЕЙЛ-ЦЕНТР у розмірі 5% на користь ОСОБА_4 від 07.06.2024;

- оригіналу Акту приймання-передачі від ОСОБА_2 до ОСОБА_4 частини частки в статутному капіталі ТОВ РІТЕЙЛ-ЦЕНТР у розмірі 5% від 11.06.2024.

3) Чернігівської районної державної адміністрації копії документів з реєстраційної справи ТОВ РІТЕЙЛ-ЦЕНТР:

- щодо державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ РІТЕЙЛ-ЦЕНТР, яка була проведена 08.12.2015 15:58:12 за № 4000910 реєстратором Кошовою С.В. Козелецької районної державної адміністрації у Чернігівській області;

- що були підставою для такої реєстрації (рішення загальних зборів, протокол загальних зборів тощо).

Ухвалою суду від 11.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.12.2024, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. Розгляд клопотання позивача про витребування доказів відкладено до з`ясування позицій інших учасників справи у призначеному підготовчому засіданні у справі.

27.11.2024 від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, який долучено судом до матеріалів справи.

У відзиві на позовну заяву відповідач-1 проти заявлених вимог заперечує та зазначає, що ОСОБА_2 був власником частки із розміром 49% статутного капіталу ТОВ «Рітейл Центр», іншим учасником Товариства із розміром частки 51% є ОСОБА_1 . Однак при відображенні часток в реєстрі була допущена помилка та частки учасників відображались навпаки. Також відповідач-1 вказує, що всі вчинені ним дії щодо відчуження частини належної йому частки на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у статутному капіталі ТОВ «Рітейл-Центр» були вчинені у повній відповідності до вимог чинного законодавства, перевірені приватним нотаріусом та державним реєстратором, які наділені відповідними функціями.

10.12.2024 від позивача надійшла заява про зміну предмету позову, в якій просить суд змінити предмет позову та ухвалити рішення, яким:

- поновити пропущений строк на оскарження та скасувати державну реєстрацію змін щодо учасників (засновників) та розмірів їх частки в статутному капіталі ТОВ «РІТЕЙЛ ЦЕНТР» (), проведену 08.12.2015 о 15:58:12 за номером 4000910 реєстратором Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області Кошовою С.В.,

- визнати недійсним Договір купівлі-продажу ОСОБА_2 частини частки у статутному капіталі ТОВ «РІТЕЙЛ ЦЕНТР» () у розмірі 12% на користь ОСОБА_3 від 07.06.2024,

- визнати недійсним Договір купівлі-продажу ОСОБА_2 частини частки у статутному капіталі ТОВ «РІТЕЙЛ ЦЕНТР» () у розмірі 5% на користь ОСОБА_4 від 07.06.2024,

- визнати недійсним Акт приймання-передачі від ОСОБА_2 до ОСОБА_3 частини частки в статутному капіталі ТОВ «РІТЕЙЛ ЦЕНТР» у розмірі 12% від 11.06.2024,

- визнати недійсним Акт приймання-передачі від ОСОБА_2 до ОСОБА_4 частини частки в статутному капіталі ТОВ «РІТЕЙЛ ЦЕНТР» у розмірі 5% від 11.06.2024,

- скасувати державну реєстрацію змін щодо учасників (засновників) та розмірів їх частки в статутному капіталі ТОВ «РІТЕЙЛ ЦЕНТР», проведену 03.07.2024 приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Красногор О.В. за номером 006000910.

- визначити розміри часток учасників у статутному капіталі ТОВ «РІТЕЙЛ ЦЕНТР»: ОСОБА_1 з часткою 51% або 3 060 000 грн; ОСОБА_2 з часткою 49% або 2 940 000 грн.

Суд прийняв заяву до розгляду.

Крім того, 10.12.2024 позивачем подано клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Чернігівської районної державної адміністрації () та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «РІТЕЙЛ ЦЕНТР» ().

Клопотання прийнято судом до розгляду.

Також від позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання на іншу дату.

11.12.2024 суд задовольнив клопотання позивача про відкладення підготовчого засідання та постановив протокольну ухвалу, якою продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів, відклав підготовче засідання на 22.01.2025, про що повідомив учасників справи ухвалою від 11.12.2024.

20.01.2025 від позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання на іншу дату.

21.01.2025 від відповідача-1 надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання 22.01.2025 без його участі.

22.01.2025 суд задовольнив клопотання позивача про відкладення підготовчого засідання та постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 29.01.2025.

29.01.2025 від позивача надійшли додаткові пояснення по справі, які долучено судом до матеріалів справи.

29.01.2025 від відповідача-1 надійшла заява про розгляд справи без участі його представника. Суд заяву задовольнив.

Ухвалою суду від 29.01.2025 задоволено заяву позивача про зміну предмету позову; задоволено клопотання позивача про залучення до участі у справі третіх осіб; залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Чернігівську районну державну адміністрацію та третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «РІТЕЙЛ ЦЕНТР»; задоволено частково клопотання про витребування доказів; витребувано у Чернігівської районної державної адміністрації копії документів з реєстраційної справи ТОВ РІТЕЙЛ-ЦЕНТР: щодо державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ РІТЕЙЛ-ЦЕНТР, яка була проведена 08.12.2015 15:58:12 за № 4000910 реєстратором Кошовою С.В. Козелецької районної державної адміністрації у Чернігівській області; що були підставою для такої реєстрації (рішення загальних зборів, протокол загальних зборів тощо); зобов`язано документи надати 13.02.2025 включно; підготовче засідання відкладено на 14.02.2025.

14.02.2025 суд постановив протокольну ухвалу, якою відклав підготовче засідання на 26.02.2025 та вдруге витребував у Чернігівської районної державної адміністрації копії зазначених документів.

25.02.2025 від відповідача-1 надійшла заява про розгляд справи без участі його представника. Суд заяву задовольнив.

26.02.2025 суд постановив протокольну ухвалу, якою продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів, відклав підготовче засідання на 19.03.2025 та втретє витребував у Чернігівської районної державної адміністрації копії зазначених документів.

19.03.2025 від Чернігівської районної державної адміністрації лист щодо неможливості надати витребувані судом документи, який долучено судом до матеріалів справи.

19.03.2025 суд постановив протокольну ухвалу, якою відклав підготовче засідання на 01.04.2025.

01.04.2025 від Чернігівської районної військової адміністрації надійшов лист про відсутність можливості надати копії документів з реєстраційної справи ТОВ «Рітейл центр», який долучено судом до матеріалів справи.

01.04.2025 суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 06.05.2025.

06.05.2025, у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги на території України, у тому числі у м. Чернігові, у судовому засіданні оголошено перерву до 20.05.2025.

20.05.2025 від третьої особи на стороні відповідача надійшло клопотання про долучення документів, яке задоволено судом, документи долучено до матеріалів справи.

20.05.2025, у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги на території України, у тому числі у м. Чернігові, судове засідання не відбулося.

Ухвалою суду від 20.05.2025 повідомлено учасників справи про відкладення судового засідання на 12.06.2025.

12.06.2025 суд задовольнив усне клопотання представника позивача про оголошення перерви в судовому засіданні та постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 28.07.2025.

28.07.2025 суд задовольнив усне клопотання представника третьої особи на стороні позивача про оголошення перерви в судовому засіданні та постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 06.08.2025.

31.07.2025 та 04.08.2025 позивачем та третьої особою на стороні позивача подані клопотання про поновлення строку для подання додаткових доказів та долучення їх до матеріалів справи, а саме: протоколів загальних зборів учасників ТОВ «РІТЕЙЛ ЦЕНТР» від 07.12.2015, від 03.04.2017, від 23.12.2020.

Розглянувши у судовому засіданні 06.08.2025 вказані вище клопотання, суд поновив строк для їх подання та задовольнив клопотання, оскільки вони є достатньо обґрунтованим.

06.08.2025 суд постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 26.08.2025.

26.08.2025 від представників позивача та третьої особи на стороні позивача надійшли клопотання про розгляд справи без їх участі, які задоволено судом.

26.08.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та підписав скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

Обставини справи встановлені судом.

06.02.2014 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено запис №0000910 про державну реєстрацію створення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Центр» ().

Протоколом загальних зборів учасників 04.02.2014 № 1 затверджено Статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Центр».

Протоколом загальних зборів учасників 07.12.2015 №12/15 затверджено зміни до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Центр», які є невід`ємною частиною Статуту.

08.12.2015 у Єдиному державного реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №4000910 про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи, а саме зміна розміру статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) юридичної особи; зміна складу або інформації про засновників; зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи; зміна статутного або складеного капіталу.

Відповідно до п. 1.2. Статуту учасниками товариства є громадяни України: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Розмір статутного капіталу товариства становить 6 000 000 грн (п.5.1. Статуту).

Згідно з п.5.2. Статуту частки учасників у статутному капіталі становлять: ОСОБА_2 2 940 000,00 грн, що становить 49% статутного капіталу; ОСОБА_1 3 060 000,00 грн, що становить 51% статутного капіталу.

Директором Товариства є ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 7.1. Статуту вищим органом Товариства є загальні збори його Учасників.

Пунктом 7.2. Статуту визначені питання виключної компетенції загальних зборів Учасників, до яких з-поміж інших віднесено:

- внесення змін до Статуту, зміна розміру його статутного капіталу (абз. 2);

- затвердження річних звітів та бухгалтерських балансів, розподіл прибутку та збитків Товариства (абз. 5);

- вирішення питання про придбання Товариством частки Учасника (абз. 6);

- вирішення питань про прийняття або виключення Учасників Товариства (абз. 7);

- прийняття рішень з питань, зазначених в пунктах 6.2. та 6.2.1. цього статуту (абз. 10).

За приписами пунктів 7.5., 7.6. Статуту збори Учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні Учасники (представники учасників), які володіють у сукупності більш ніж 60% голосів. Збори скликаються по мірі необхідності, але не рідше одного разу на рік.

За твердженням позивача останні збори учасників товариства були проведені 03.04.2017, після чого збори учасників не скликались і не проводилися.

Відповідно до п. 8.1.4. Статуту Учасники Товариства мають право здійснити відчуження частки (її частини) у статутному капіталі Товариства у порядку, встановленому законом.

Питання щодо порядку відчуження частки у статутному капіталі ТОВ «Рітейл Центр» статутом ТОВ «Рітейл Центр» регулюється так:

- учасник має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам Товариства або третім особам за наявністю письмового нотаріально посвідченого дозволу всіх інших учасників Товариства (п. 9.1. Статуту);

- учасники Товариства користуються переважним правом купівлі частки (її частини) пропорційно до розмірів своїх часток, якщо рішенням загальних зборів Учасників не встановлено інший порядок здійснення цього права (п. 9.2. Статуту);

- купівля здійснюється за ціною та на інших умовах, на яких частка (її частина) пропонувалася для продажу третім особам. Якщо Учасники Товариства не скористаються своїм переважним правом протягом десяти днів з дня повідомлення про намір Учасника продати частку (її частину), частка (її частина) Учасника може бути відчужена третій особі (п. 9.3. Статуту);

- частка Учасника Товариства може бути відчужена до повної її сплати лише у тій частині, в якій її сплачено (п. 9.4. Статуту);

- у разі придбання частки (її частини) Учасника самим Товариством воно зобов`язано реалізувати її іншим Учасникам або третім особам протягом строку та в порядку, передбаченому п. 9.3. цього Статуту, або зменшити свій статутний капітал відповідно до п. 5.3.1. цього Статуту (п. 9.5. Статуту).

Докази сплати/несплати часток учасниками ТОВ «Рітейл Центр» матеріали справи не містять.

30.04.2024 учасником ТОВ «Рітейл Центр» ОСОБА_2 направлено на адресу учасника ТОВ «Рітейл Центр» ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 ) повідомлення про намір продати частину частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Центр» (ідентифікаційний код: 39085427), відповідно до якого ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_1 про намір продати третій особі (третім особам) частину належної йому частки у Товаристві на таких умовах:

- розмір частки, що пропонується до продажу: від 14,7% до 17% від 100% статутного капіталу Товариства, що дорівнює від 30,00% до 35,42% від належної ОСОБА_2 частки у розмірі 48% статутного капіталу Товариства;

- мінімальна ціна продажу (реальна ринкова ціна) частини частки у розмірі 14,7% складає 75 000,00 доларів США, що станом на 30.04.2024 становить 2 977 500,00 грн, будь-яка інша мінімальна ціна продажу в межах 14,74%-17,00% вираховується пропорційно.

У повідомленні також зазначено, що оскільки Статутом Товариства передбачене переважне право на придбання частки (її частини) іншим учасником Товариства, яка продається третій особі (третім особам), просив повідомити про намір скористатися передбаченим Статутом Товариства та Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» переважним правом або про відмову від реалізації переважного права на придбання запропонованої у цьому повідомленні частки протягом десяти днів від дати отримання цього повідомлення.

Повернення даного повідомлення (поштового відправлення) з будь-яких причин, вказаних представником ПАТ «Укрпошта» прирівнюється до підтвердження отримання відповідного поштового відправлення в день такого повернення та належного повідомлення учасника Товариства про намір продати частку.

Повідомлення про намір продати частку від 30.04.2024 направлено ОСОБА_2 рекомендованим листом з описом вкладення, що підтверджується накладною № 253 від 30.04.2024.

Відповідно до трекінгу Укрпошти рекомендований лист №253 01.06.2024 повернутий відправнику як неотриманий адресатом з відміткою відділення зв`язку «за закінченням встановленого терміну зберігання».

16.05.2024 ОСОБА_2 направив на адресу ОСОБА_1 та всім повнолітнім членам родини повідомлення № 16/05/2024 від 15.05.2024, відповідно до якого повідомив, що ним відповідно до ст. 20 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» був надісланий лист засновнику, зокрема, ТОВ «Рітейл Центр», який залишений без відповіді.

Додатком до цього повідомлення є, зокрема, копія повідомлення від 30.04.2024.

Повідомлення № 16/05/2024 від 15.05.2024 направлено 16.05.2024 ОСОБА_2 рекомендованим листом № 498 з описом вкладення, що підтверджується накладною від 16.05.2024 № 498.

Доказів отримання ОСОБА_1 вищевказаного повідомлення матеріали справи не містять.

07.06.2024 між ОСОБА_2 (далі - Продавець), ОСОБА_3 (далі Покупець-1), ОСОБА_4 (далі Покупець-2) укладено договір купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Центр» (код 39085427) (далі Договір).

Відповідно до умов Договору:

п. 1.1. Продавець за цим Договором зобов`язується продати (передати у власність), а Покупці зобов`язуються купити (прийняти) належну Продавцю частину частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Центр» (далі за текстом «Товариства») в долях та на умовах, визначених у цьому договорі:

п. 1.2. Відомості про Товариство: Повне найменування: Товариство з обмеженою відповідальністю «Рітейл Центр». Ідентифікаційний код: 39085427. Статутний капітал: 6 000 000,00 грн. Місцезнаходження: Україна, 17000, Чернігівська обл., Козелецький р-н, село Опеньки, вулиця Довженка, будинок 8. Відомості про частку Продавця в статутному капіталі Товариства: Розмір частки Продавця: 49% від загального розміру статутного капіталу Товариства, що в грошовому еквіваленті становить 2 940 000,00 грн. Загальний розмір частки у статутному капіталі Товариства, яка підлягає відчуженню та її вартість (ціна): 17%, що дорівнює 1 020 000,00 грн. За Договором Покупець-1 набуває частку у розмірі 12% статутного капіталу, а Покупець-2 набуває частку у розмірі 5% статутного капіталу, що у грошовому еквіваленті складає 720 000,00 грн та 300 000,00 грн відповідно.

п. 1.4. Продавець гарантує та підтверджує, що ним узгоджені питання переважного права купівлі частини частки у статутному капіталі Товариства, якою володіє ОСОБА_1 , а саме відправлені повідомлення про намір продати частину частки в статутному капіталі Товариства іншим учасникам, які повернуті без отримання адресатами, що підтверджується поштовими документами.

п. 2.1. Оформлення відчуження частки в статутному капіталі Товариства здійснюється шляхом укладення цього Договору та нотаріального посвідченого акту приймання-передачі частини частки у статутному капіталі Товариства, а також проведення відповідної державної реєстраційної дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

п. 3.1. Ціна та продаж частини частки Продавця в статутному капіталі Товариства, зазначеного в розділі 1 даного Договору за домовленістю сторін буде здійснюватися виходячи із її реальної ринкової вартості, яка узгоджена сторонами та становить 3 485 341,16 грн, що за офіційним кусом НБУ станом на день укладення цього договору (1 долар США=40,1537 грн) еквівалентно 86 800 доларів США, а не за номіналом. Покупець-1 набуває свою частку у статутному капіталі Товариства за ціною 2 460 257,35 грн, що за офіційним курсом НБУ станом на день кладення цього договору (1 долар США=40,1537 грн) еквівалентно 61 271 доларів США, а Покупець-2 за ціною 1 025 083,81 грн, що за офіційним курсом НБУ станом на день укладення цього договору (1 долар=40,1537 грн) еквівалентно 25 529 доларів США. За взаємною домовленістю Сторони можуть встановити та провести інші відмінні від грошових форми розрахунків, які не суперечать законодавству України, наприклад шляхом зустрічного зарахування зустрічних однорідних вимог, з використанням цінних паперів тощо.

п. 3.2. До повного розрахунку згідно з п. 3.1. цього Договору Покупці не мають права відчужувати належну та набуту ними частку у Товаристві, окрім її продажу ОСОБА_2 . У разі відсутності розрахунку в зазначений термін (12 місяців) даний Договір купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі Товариства вважається припиненим (розірваним).

п. 6.1. Даний Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.

11.06.2024 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 складено та підписано Акт приймання-передачі частини частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Центр», відповідно до якого Продавець передав, а Покупець прийняв частину частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Центр», податковий номер 39085427 у розмірі 5%, яка в грошовому еквіваленті становить 300 000,00 грн.

Акт посвідчено приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Базир Н.М..

11.06.2024 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 складено та підписано Акт приймання-передачі частини частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Центр», відповідно до якого Продавець передав, а Покупець прийняв частину частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Центр», податковий номер 39085427 у розмірі 12%, яка в грошовому еквіваленті становить 720 000,00 грн.

Акт посвідчено приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Базир Н.М..

03.07.2024 проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу щодо зміни складу засновників (учасників) або зміни відомостей про засновників (учасників) юридичної особи, номер запису 006000910.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань засновниками (учасниками) юридичної особи є:

- ОСОБА_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_6 ; розмір частки засновника (учасника): 2940000,00;

- ОСОБА_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_7 ; розмір частки засновника (учасника): 2040000,00;

- ОСОБА_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_8 ; розмір частки засновника (учасника): 720000,00;

ОСОБА_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_9 ; розмір частки засновника (учасника): 300000,00.

Укладення 07.06.2024 Договорів між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 й підписання між ними актів приймання-передачі частин частки в статутному капіталі, а також проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу щодо зміни складу засновників (учасників) стало передумовою для виникнення спору в цій справі, предметом розгляду в якій є вимоги ОСОБА_1 про визначення розміру часток учасників, визнання недійсними договорів купівлі-продажу та актів приймання-передачі частин частки, скасування державної реєстрації змін.

Позивач, звертаючись до суду за захистом своїх порушених прав, наголошує на тому, що

оскільки станом на момент укладення договору купівлі-продажу часток у статутному капіталі ТОВ «Рітейл Центр» від 07.06.2024 частка ОСОБА_2 не була оплачена, то останній відповідно до ст.9.4 Статуту та ст. 21 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» не мав права її відчужувати. Крім того, ОСОБА_2 не проінформованого іншого учасника ОСОБА_1 про ціну та розмір частки, що відчужується, у зв`язку з чим останній не зміг скористатися своїм переважним правом на придбання частини частки іншого учасника.

Нормативно-правове обґрунтування, оцінка доказів.

За визначенням ч. 1, 2 ст. 96-1 ЦК України права учасників юридичних осіб (корпоративні права) це сукупність правомочностей, що належать особі як учаснику (засновнику, акціонеру, пайовику) юридичної особи відповідно до закону та статуту товариства. Корпоративні права набуваються особою з моменту набуття права власності на частку (акцію, пай або інший об`єкт цивільних прав, що засвідчує участь особи в юридичній особі) у статутному капіталі юридичної особи.

Господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства (ст. 113 ЦК України).

За змістом статті 190 ЦК України майнові права та обов`язки, зокрема, частка в статутному капіталі господарського товариства вважається майном як особливим об`єктом.

Статтею 362 ЦК України визначено, що у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів.

Продавець частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає.

Якщо інші співвласники відмовилися від здійснення переважного права купівлі чи не здійснять цього права щодо нерухомого майна протягом одного місяця від дня отримання ними повідомлення, продавець має право продати свою частку іншій особі.

Особливості діяльності товариств з обмеженою відповідальністю встановлюються Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" (ч. 2 ст. 140 ЦК України).

Перехід частки (її частини) учасника у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю до іншої особи врегульовано статтею 21 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" від 06.02.2018 №2275-VIII (далі Закон), який набув чинності 17.06.2018.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 21 Закону учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам товариства або третім особам. Статутом товариства може бути встановлено, що відчуження частки (частини частки) та надання її в заставу допускається лише за згодою інших учасників. Відповідне положення може бути внесене до статуту або виключене з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства.

Відчуження частки в статутному капіталі товариства має своєю метою припинення права власності на цю частку в особи, яка відчужує її, щоб певна інша особа (один учасник чи кілька учасників цього товариства або треті особи) набула право на цю частку.

Підставою для переходу права власності на частку в статутному капіталі, зокрема до третьої особи та, відповідно, припинення права власності учасника на таку частку з набуттям його третьою особою, є спрямований на відчуження частки правочин, вчинений учасником товариства та іншою особою. Відчуження відбувається на підставі договору купівлі-продажу, міни або дарування тощо.

Зазначене узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 01.10.2019 у справі № 909/1294/15.

Як встановлено судом, Статут ТОВ «Рітейл Центр» не містить положень, за змістом яких відчуження частки (частини частки) допускається лише за згодою інших учасників товариства, доказів внесення відповідних змін до статуту Товариства матеріали справи також не містять.

Правила застосування механізму переважного права учасника на придбання частки у статутному капіталі, яка продається, встановлено статтею 20 Закону.

За змістом частини першої статті 20 вказаного Закону учасник товариства має переважне право на придбання частки (частини частки) іншого учасника товариства, яка продається третій особі.

Переважне право - це право (правомочність), яке забезпечує першочерговість перед іншими (третіми) особами на вчинення певної юридичної дії. Метою застосування інституту переважного права у корпоративних правовідносинах є збереження складу учасників товариства.

Частинами третьою, четвертою статті 20 Закону встановлено, що учасник товариства, який має намір продати свою частку (частину частки) третій особі, зобов`язаний письмово повідомити про це інших учасників товариства та поінформувати про ціну та розмір частки, що відчужується, інші умови такого продажу. Якщо жоден з учасників товариства протягом 30 днів з дати отримання повідомлення про намір учасника продати частку (частину частки) не повідомив письмово учасника, який продає частку (частину частки), про намір скористатися своїм переважним правом, вважається, що такий учасник товариства надав свою згоду на 31 день з дати отримання повідомлення, і така частка (частина частки) може бути відчужена третій особі на умовах, які були повідомлені учасникам товариства. Якщо учасник товариства, який має намір продати свою частку (частину частки) третій особі, отримав від іншого учасника письмову заяву про намір скористатися своїм переважним правом, такі учасники зобов`язані протягом одного місяця укласти договір купівлі-продажу пропонованої до продажу частки (частини частки).

Статутом товариства може встановлюватися інший порядок реалізації переважного права учасників товариства, розподілу відчужуваної частки (частини частки) між іншими учасниками товариства, відмови від реалізації переважного права учасників товариства. Статутом може встановлюватися, що учасники товариства не мають переважного права. Статутом також може бути передбачений обов`язок учасника товариства, який має намір продати частку (частину частки) третій особі, провести спершу переговори щодо її продажу з іншими учасниками товариства. Відповідні положення можуть бути внесені до статуту, змінені або виключені з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства (частина шоста статті 20 вказаного Закону).

Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону визначено, що протягом року з дня набрання чинності цим Законом положення статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, що не відповідають цьому Закону, є чинними в частині, що відповідає законодавству станом на день набрання чинності цим Законом. Цей пункт не застосовується після внесення змін до статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю.

У постановах Верховного Суду від 11.09.2019 у справі №922/3010/18, від 16.02.2022 у справі №922/1122/21 зазначено, що наведену норму необхідно тлумачити так, що протягом року з дня набрання чинності Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" товариства можуть здійснювати свою діяльність на підставі положень статуту в редакції, яка діє на момент набрання чинності цим Законом, за умови, що положення такого статуту відповідають чинному на той момент законодавству, зокрема, Закону України "Про господарські товариства". Якщо протягом "перехідного періоду" (одного року з дня набрання чинності законом) товариство вносить зміни до статуту, така редакція статуту товариства після внесення змін повинна відповідати Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю". Якщо товариство не внесе відповідні зміни до статуту через рік після набрання чинності Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", то у такому разі положення статуту, які не відповідають цьому Закону, не застосовуються. Натомість учасники товариства повинні керуватися нормами Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Вказана правова позиція міститься також у пункті 5.2.5 постанови Верховного Суду від 11.09.2019 у справі № 922/3010/18, постанові Верховного Суду від 10.06.2020 у справі № 922/2200/19, постанові Верховного Суду від 28.07.2021 у справі № 904/1112/20, за змістом яких після закінчення зазначеного річного строку пріоритет статуту над Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" автоматично припиняється і положення статутів, які не відповідають вказаному Закону, не застосовуються. Натомість застосовуються норми Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Як встановлено судом, редакція статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Центр», затверджена загальними зборами учасників 04.02.2014. Протоколом загальних зборів учасників 07.12.2015 №12/15 затверджено зміни до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Центр» в частині розміру статутного капіталу товариства та розмірі часток учасників у статутному капіталі.

Пунктами 9.2., 9.3. Статуту визначено, що учасники Товариства користуються переважним правом купівлі частки (її частини) пропорційно до розмірів своїх часток, якщо рішенням загальних зборів Учасників не встановлено інший порядок здійснення цього права; купівля здійснюється за ціною та на інших умовах, на яких частка (її частина) пропонувалася для продажу третім особам. Якщо Учасники Товариства не скористаються своїм переважним правом протягом десяти днів з дня повідомлення про намір Учасника продати частку (її частину), частка (її частина) Учасника може бути відчужена третій особі (п. 9.3. Статуту).

Отже станом на 07.06.2024 положення п. 9.3. Статуту ТОВ «Рітейл Центр» щодо встановленого десятиденного строку учаснику, який має переважне право на купівлю частки, для повідомлення про намір скористатися переважним правом, є таким, що не відповідає ч. 3 ст. 20 Закону №2275-VIII, а відтак є нечинними і до спірних правовідносин підлягають застосуванню відповідні положення Закону в частині визначеного законодавством тридцятиденного строку, як однієї з гарантій реалізації переважного права учасника.

Судом встановлено, що 30.04.2024 учасником ТОВ «Рітейл Центр» ОСОБА_2 рекомендованим листом з описом вкладення направлено на адресу учасника товариства ОСОБА_1 повідомлення про намір продати частину частки в статутному капіталі ТОВ «Рітейл Центр». Цей лист 01.06.2024 був повернутий відправнику як неотриманий адресатом з відміткою відділення зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

16.05.2024 ОСОБА_2 повторно рекомендованим листом з описом вкладення направив на адресу ОСОБА_1 та всім повнолітнім членам родини повідомлення № 16/05/2024 від 15.05.2024 про намір продати частину частки в статутному капіталі ТОВ «Рітейл Центр», до якого додано повідомлення від 30.04.2024.

За приписами пунктів 71, 73, 101, 102 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою КМУ № 270 від 05.03.2009, реєстровані поштові відправлення вручаються адресатам (одержувачам) за умови пред`явлення ними документів, що посвідчують особу згідно із законодавством. Інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, повідомлення про вручення поштового відправлення надсилається адресату у вигляді текстового повідомлення за номером телефону мобільного зв`язку, зазначеним на поштовому відправленні, а в разі відсутності номера телефону мобільного зв`язку - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланка повідомлення про надходження поштового відправлення або в інший спосіб, встановлений оператором поштового зв`язку. У разі неможливості вручення адресатам (одержувачам) поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом строку, що встановлюється оператором поштового зв`язку, відправлення EMS - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод. Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику, крім випадків, коли відправником надано розпорядження не повертати.

Оскільки відправник зазначив правильні відомості адресата, які зазначені у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та статуті ТОВ «Рітейл Центр», суд зазначає, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості звернутися до відділення поштового зв`язку АТ «Укрпошта» для отримання відповідного листа.

Отже, повернення указаного вище повідомлення (поштового відправлення) з будь-яких причин, вказаних уповноваженим представником ПАТ «Укрпошта» прирівнюється до підтвердження отримання відповідного поштового відправлення в день такого повернення та належного повідомлення учасника товариства про намір продати частку, оскільки отримання поштової кореспонденції одержувачем перебуває поза межами контролю відправника.

Також суд зазначає, що сам по собі факт неотримання позивачем кореспонденції, яку відповідач надсилав на офіційну адресу позивача, вказану в ЄДР та Статуті товариства, не може вважатися поважною причиною невиконання дій, обумовлених таким поштовим відправленням, оскільки викликаний не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

З урахуванням приписів частини 1 статті 530 ЦК України, тридцятиденний строк для повідомлення учасником про свій намір скористатися переважним правом слід рахувати з дня проставлення відділенням поштового зв`язку відмітки про невручення (повернення) поштового відправлення, тобто 17.05.2024.

Отже, 31-м днем, коли слід вважати, що учасник, який має переважне право на придбання частки іншого учасника, надав згоду на відчуження цієї частки третій особі, а інший учасник може відчужити свою частку третій особі, є 16.06.2024.

Судом встановлено, що 07.06.2024 між відповідачем-1 та відповідачами-2,3 були укладені спірний договір купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Центр», а 11.06.2024 складено та підписано відповідні Акти приймання-передачі.

А отже, спірні договори ОСОБА_2 уклав з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 без дотримання встановленого Законом строку.

Недотримання ОСОБА_2 встановленого ч. 3 ст. 30 Закону строку є порушенням ним відповідних положень Закону та пункту 9.2 Статуту, який є обов`язковими з урахуванням вимог ст. 6 Закону, а також є порушенням переважного права ОСОБА_1 на придбання частини частки ОСОБА_2 у статутному капіталі ТОВ «Рітейл Центр».

Неправомірна поведінка учасника товариства є підставою для застосування способів захисту права, коли захист здійснює особа, чиї права чи інтереси порушені.

Частиною четвертою статті 362 ЦК України встановлено, що у разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може пред`явити до суду позов про переведення на нього прав та обов`язків покупця.

Подібні положення містяться також і у частині п`ятій статті 20 Закону, відповідно до якої учасник товариства має право вимагати в судовому порядку переведення на себе прав і обов`язків покупця частки (частини частки), якщо переважне право такого учасника товариства є порушеним.

У пунктах 71-73 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 у справі № 910/2388/20 міститься висновок, що зазначена норма встановлює спеціальний спосіб судового захисту учасника товариства з обмеженою відповідальністю, переважне право якого порушене: такий учасник може звернутися до суду з позовом про переведення на нього прав і обов`язків покупця.

Позов про переведення прав та обов`язків покупця за договором за своєю суттю відповідає такому способу захисту прав та інтересів, як зміна правовідношення (пункт 6 частини другої статті 16 ЦК України), та найкраще відповідає змісту порушеного переважного права, способу (характеру) його порушення, наслідкам, які спричинило порушення, а також є найпростішим шляхом, який забезпечує для позивача відновлення та реалізацію відповідного переважного права. Положення про способи захисту порушеного переважного права особи відображені також у пункті 48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 року у справі № 909/337/19.

Продаж учасником товариства з обмеженою відповідальністю частки з порушенням переважного права іншого учасника (учасників) товариства не зумовлює недійсність відповідного правочину. Наслідком такого порушення є право учасника (учасників) вимагати в судовому порядку переведення на нього (на них) прав та обов`язків покупця частки.

Звертаючись з позовом у справі, що розглядається, ОСОБА_1 вимогу про переведення прав та обов`язків покупця за договорами купівлі-продажу не заявляв, а просив суд визначити розмір часток учасників у статутному капіталі ТОВ «Рітейл Центр»: ОСОБА_1 з часткою 51% або 3 060 000 грн та ОСОБА_2 з часткою 49% або 2 940 000 грн; визнати недійсними договори купівлі-продажу від 07.06.2024, укладені ОСОБА_2 з ОСОБА_4 та з ОСОБА_3 , відповідні акти приймання-передачі частин часток у статутному капіталі ТОВ «Рітейл Центр» від 11.06.2024; скасувати державну реєстрацію змін щодо учасників (засновників) та розмірів їх частки в статутному капіталі ТОВ «Рітейл Центр».

Заявляючи такі вимоги, позивач, за його доводами, прагне відновити становище, що існувало до укладення спірних договорів, зокрема, змінити розподіл часток у статутному капіталі ТОВ «Рітейл Центр» та відновити склад учасників товариства, який існував до проведення реєстраційних дій, що ними внесено зміни до складу учасників товариства, стверджуючи з посиланням на підп. 6, 7 п. 7.2, п. 9.2 Статуту, ст. 6, 21 Закону про порушення його прав та інтересів як учасника ТОВ «Рітейл Центр» та прав самого Товариства.

За приписами частин 1, 3 статті 5 Закону учасники товариства мають такі права: 1) брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства; 2) отримувати інформацію про господарську діяльність товариства; 3) брати участь у розподілі прибутку товариства; 4) отримати у разі ліквідації товариства частину майна, що залишилася після розрахунків з кредиторами, або його вартість. Учасники товариства можуть мати інші права, передбачені законом та статутом товариства.

До корпоративних прав учасників ТОВ належать, зокрема, право розпоряджатись своєю часткою у статутному капіталі товариства.

Статутом ТОВ «Рітейл Центр», зокрема, його розділом 8 визначено, що учасники товариства мають право: брати участь в управлінні справами Товариства, крім випадків, встановлених законом (п. 8.1.1); брати участі в розподілі прибутку Товариства і одержувати її частину (дивіденди) (п. 8.1.2); вийти в установленому порядку з Товариства (п. 8.1.3); здійснити відчуження частки (її частини) у статутному капіталі Товариства у порядку, встановленому законом (п. 8.1.4); одержувати повну інформацію про діяльність Товариства, знайомитися з даними бухгалтерського обліку, звітності та іншими документами.

Позивач, звертаючись до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке його право та/або охоронюваний законом інтерес порушене особою, до якої пред`явлений позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права/інтересу. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права та/або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги.

У постанові від 09.02.2022 у справі № 910/6939/20 Велика Палата Верховного Суду вказувала, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. При цьому суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.10.2019 у справі № 910/6642/18 зроблено висновок про стадійність захисту права, зокрема вказано на те, що під час вирішення господарського спору суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорення відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Отже, відсутність порушеного права у позивача зумовлює прийняття рішення про відмову у задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин.

Із наведеного слідує, що на позивача покладається обов`язок довести, яким чином порушується його право або законний інтерес, а суд лише після підтвердження таких доводів може надавати оцінку усім обставинам спірних відносин, оскільки відсутність порушених прав чи інтересів є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Крім того, суди мають надавати оцінку щодо можливості поновлення права/захисту інтересу в обраний позивачем спосіб.

При цьому мета такого інтересу не має суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам, тобто бути легітимною та охоронятися законом, і саме лише небажання мати серед учасників товариства інших осіб, аніж ті, що входили до складу товариства до укладення спірних договорів, підписання відповідних актів приймання-передачі часток та реєстрації змін учасників не може свідчити про пряме порушення прав та інтересів позивача на участь у товаристві та управлінні ним.

Повноваження органу управління товариства загальних зборів ТОВ «Рітейл Центр» не можна ототожнювати з корпоративними правами учасників товариства, зокрема позивача, який діяти від імені загальних зборів товариства не має права.

Суд критично відноситься до тверджень позивача про порушення його корпоративних прав на участь в діяльності та управлінні товариством, зважаючи що обсяг корпоративних прав позивача не змінився, за позивачем також збережено статус виконавчого органу (директора) товариства. При цьому, як встановлено судом, з часу створення ТОВ «Рітейл Центр» майже за 8 років його існування загальні збори учасників товариства не скликались і не проводились, а питання, які належать до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства, зокрема, але не виключно внесення змін до Статуту товариства, затвердження річних звітів та бухгалтерських балансів тощо, не вирішувались.

Суд відхиляє аргументи позивача про порушення його прав внаслідок порушення відповідачем пункту 7.2.6. Статуту, з огляду на недоведеність в даному випадку порушення прав та інтересів саме позивача. Зі змісту положень статей 20, 21, 25 Закону та пунктів 9.2., 9.3., 9.5. статуту ТОВ «Рітейл Центр» вбачається, що саме товариство переважним правом на придбання частки (частини частки) учасника не наділено, а у разі відчуження учасником своєї частки (частини частки) третім особам переважне право товариства на придбання такої частки (частини частки) а ні Законом, а ні Статутом товариства не передбачено.

Суд також не бере до уваги твердження позивача про порушення його права внаслідок порушення відповідачем пункту 7.2.7. Статуту з огляду на те, що Статут ТОВ «Рітейл Центр» не містить визначених статтею 21 Закону положень, що відчуження частки (частини частки) допускається лише за згодою інших учасників. Вказане положення не є тотожним змісту пункту 7.2.7. Статуту. Крім того, законодавство не пов`язує виникнення прав власності на частку та прав з частки з моментом прийняття рішення загальними зборами товариства про прийняття учасників Товариства. Рішення загальних зборів зазначеного пунктом 7.2.7. Статуту змісту було частиною правового механізму прийняття до складу учасників товариства за законодавством до набрання чинності Законом, яке на час розгляду справи до спірних правовідносин не застосовується (див. постанову ВП ВС від 08.06.2021 у справі № 906/1336/19, п. 7.1.), тому доводи позивача не свідчать про стверджуване порушення його корпоративних прав, є необґрунтованими та безпідставними.

Щодо вимоги позивача про скасування державної реєстрації змін щодо учасників (засновників) та розмірів їх частки в статутному капіталі ТОВ «Рітейл Центр», проведеної 08.12.2015 за номером 4000910.

Суд зазначає, що під час розгляду справ у порядку господарського судочинства обов`язок доказування покладається на учасників справи. При цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Господарським процесуальним кодексом України закріплені основні засади господарського судочинства. Зокрема, згідно з принципами рівності, змагальності та диспозитивності (статті 7, 13, 14 Господарського процесуального кодексу України) обов`язок із доведення обставин, на які посилається сторона, покладається на таку сторону.

Основні положення про докази та доказування, наведені у главі 5 Господарського процесуального кодексу України, передбачають, що докази мають бути досліджені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та вірогідності.

Позивачем та на вимогу суду не надано документів, на підставі яких проведено реєстраційну дію змін щодо учасників (засновників) та розмірів їх частки в статутному капіталі ТОВ «Рітейл Центр» (реєстраційну справу), що унеможливлює встановити факт правомірності або не правомірності реєстрації державним реєстратором змін часток учасників товариства.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами порушення інших його прав та інтересів, ніж ті, порушення яких встановлено судом, зокрема, переважного права на придбання частки (частини частки) іншого учасника товариства - ОСОБА_2 у статутному капіталі ТОВ «Рітейл Центр».

Надаючи правову кваліфікацію обраним позивачем способам захисту, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд вважає за необхідне звернути увагу на усталену практику Верховного Суду, який зазначав, що оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, суди мають ураховувати його ефективність. Це означає те, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечувати поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 02.07.2019 у справі № 48/340.

У постановах від 01.04.2020 у справі № 813/1056/18 та від 18.03.2020 у справі № 466/3221/16-а Велика Палата Верховного Суду вказала, що вичерпний перелік способів захисту особи, яка вважає, що її право чи законний інтерес порушені змінами у складі чи розподілі часток учасників товариства з обмеженою відповідальністю або з додатковою відповідальністю, міститься у статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", норми якого є спеціальними для зазначених товариств. У разі, якщо позивач прагне відновити склад учасників товариства, який існував до стверджуваного порушення його прав або інтересів, і таке відновлення не може бути здійснене шляхом стягнення (витребування з володіння) з відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства (підпункт «е» пункту 3 частини п`ятої статті 17 цього Закону), то належним способом захисту в цьому разі є позов про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства (підпункт «д» пункту 3 частини п`ятої статті 17 цього Закону). Відповідачами за таким позовом є не тільки господарське товариство, але й особи - учасники товариства, які внаслідок задоволення позову можуть бути позбавлені своїх часток у статутному капіталі або їх частин у грошовому або відсотковому виразі.

За наведеною позицією Великої Палати Верховного Суду застосування такого способу захисту як визначення розмірів часток учасників товариства має здійснюватися, якщо право особи (яка звернулась до суду) на частку не може бути захищене у спосіб її стягнення (витребування з володіння) (постанова Верховного Суду від 21.06.2023 у справі № 925/1437/21).

Тобто, після вибуття в учасника (який звернувся до суду за захистом прав та законних інтересів) частки, з подальшою зміною розміру часток учасників товариства та зміною розміру статутного капіталу товариства, в учасника немає іншого ефективного способу судового захисту порушеного права, окрім як звернення до суду з вимогою про встановлення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства.

Судова палата для розгляду справ щодо корпоративних спорів‚ корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 11.12.2023 у справі № 907/922/21, врахувавши висновки, що зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.10.2019 у справі № 923/876/16 (провадження № 12-88гс19), звернула увагу, що позов про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників товариства є належним способом захисту прав позивача, якого виключено зі складу учасників товариства, і він вимагає повернення йому статусу учасника.

Такий спосіб захисту, на думку суду, застосовний і у разі, коли учасника протиправно позбавили частини частки у товаристві.

Як встановлено судом, у цій справі частка позивача ОСОБА_1 у статутному капіталі ТОВ «Рітейл Центр» не змінювалась (розмір частки у грошовому та відсотковому виразі залишився незмінний) та не вибувала з власності ОСОБА_1 , а отже обраний позивачем спосіб захисту шляхом визначення розмірів часток учасників не є застосовним за встановлених обставин у справі.

Як правило, особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Переважно, спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Отже, позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх прав, оскільки вимоги позивача про визначення розмірів часток учасників не відповідають змісту його порушеного права. Протилежного під час розгляду справи позивачем не доведено.

Фактично, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги (визначення розміру часток учасників у статутному капіталі ТОВ «Рітейл Центр», визнання недійсними укладених ОСОБА_2 з ОСОБА_4 і ОСОБА_3 договорів купівлі-продажу від 07.06.2024 та відповідних актів приймання-передачі частин часток у статутному капіталі ТОВ «Рітейл Центр») спрямовані на позбавлення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 частки не на користь позивача, а на користь відповідача ОСОБА_2 , який за захистом свого порушеного права не звертався, відповідних вимог про відновлення саме його становища у Товаристві не заявляв.

Тобто, за змістом позовних вимог ОСОБА_1 фактично просить суд відновити розмір частки у Товаристві не своєї, а іншої особи ОСОБА_2 .

Отже, задоволення заявлених позивачем на користь іншої особи (відповідача ОСОБА_2 ) вимог не відновить порушеного права позивача, оскільки в такому разі не передбачається витребування з володіння відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь позивача будь-якої з часток в статутному капіталі Товариства.

У цьому контексті суд також критично сприймає аргументи позивача про те, що він прагне відновлення попереднього складу учасників, оскільки зацікавлений в належній співпраці з іншим учасником і йому не байдуже, хто саме входить до складу вищого органу управління Товариством. Адже передовсім суд бере до уваги попередню поведінку позивача у питаннях скликання загальних зборів з 2017 року, внесення змін до Статуту тощо. Водночас відповідач-1 укладенням оспорених договорів вже висловив свою волю щодо участі в Товаристві, втім, не продавши свою частку повністю. За наведених аргументів найбільш ефективним для позивача якраз і було переведення на нього прав і обов`язків покупця за спірним договором.

Крім того, за приписами Закону та Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань» судове рішення про визнання недійсними договору купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі товариства, визнання недійсним акта приймання-передачі частки не належить до вичерпного переліку способів захисту, спрямованих на реєстрацію належності часток, і на підставі такого рішення не можуть бути внесені жодні зміни до відомостей Єдиного державного реєстру.

Верховний суд щодо визнання недійсним актів приймання-передачі часток учасників товариства також зазначав, що такі вимоги є неналежними, оскільки акт приймання-передачі частки не є зобов`язальним договором і не спрямований на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; в момент відображення в Єдиному державному реєстрі відомостей про належність частки набувачу відбувається заволодіння набувачем часткою, а акт приймання-передачі частки вичерпує свою дію.

З огляду на викладене, та те, що позивач не довів належними та допустимими доказами факту порушення своїх права чи інтересу, що підлягають захисту у визначений ним спосіб, а також не довів, яким чином у разі задоволення позову відновиться його порушене право чи законний інтерес, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визначення розміру часток учасників у статутному капіталі ТОВ Рітейл Центр ; визнання недійсними Договору купівлі-продажу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 07.06.2024, Договору купівлі-продажу між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від 07.06.2024, відповідних актів приймання-передачі частин часток у статутному капіталі ТОВ «Рітейл Центр» від 11.06.2024 не відповідають змісту порушеного права, а відтак задоволенню не підлягають.

Оскільки за наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про відмову в задоволенні зазначених вимог, а спір з реєстратором з приводу належного виконання останнім своїх обов`язків не був предметом розгляду у цій справі, відповідно правові підстави для скасування державної реєстрації змін щодо учасників (засновників) та розмірів їх частки в статутному капіталі ТОВ «Рітейл Центр», внесених на підставі вказаних правочинів, також відсутні.

Щодо доводів позивача про те, що ОСОБА_2 не надав фактичного підтвердження з посиланням на відповідні документи того, що він здійснив внесок до статутного капіталу у повному обсязі, суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 52 Закону України «Про господарські товариства», яка була чинна станом на дату створення Товариства та затвердження Статуту, статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю підлягав сплаті учасниками товариства до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства. Якщо учасники до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства не внесли (не повністю внесли) свої вклади, загальні збори учасників приймають одне з таких рішень: про виключення із складу товариства тих учасників, які не внесли (не повністю внесли) свої вклади, та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі; про зменшення статутного капіталу та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі; про ліквідацію товариства.

Згідно з п. 5.2.3 Статуту статутний капітал Товариства підлягає сплаті учасниками до закінчення першого року діяльності з дня державної реєстрації Товариства. Відповідно до п. 8.2 Статуту учасники Товариства зобов`язані додержуватись Статуту Товариства; виконувати свої зобов`язання перед Товариством, у тому числі ті, що пов`язані з майновою участю, а також робити вклади в порядку та засобами, що передбачені Статутом Товариства та рішеннями загальних зборів учасників.

Матеріали справи не містять доказів того, що: статутний капітал Товариства з 2014 року не був сформований повністю; за період з моменту створення у 2014 році до моменту укладення спірної угоди у 2024 році позивач чи Товариство заявляли будь-які вимоги до ОСОБА_2 щодо повного внесення (оплати) частки; відомості про заборгованість у статутному капіталі відображались в обов`язковій фінансовій звітності Товариства.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» фінансова звітність підприємства (крім бюджетних установ, представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності та суб`єктів малого підприємництва, визнаних такими відповідно до чинного законодавства) включає: баланс, звіт про фінансові результати, звіт про рух грошових коштів, звіт про власний капітал та примітки до звітів.

Згідно з Національним положенням (Стандартом) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 №73, баланс (звіт про фінансовий стан) звіт про фінансовий стан підприємства, який відображає на певну дату його активи, зобов`язання і власний капітал.

Фінансова звітність складається з: балансу (звіту про фінансовий стан) (далі баланс), звіту про фінансові результати (звіту про сукупний дохід) (далі звіт про фінансові результати), звіту про рух грошових коштів, звіту про власний капітал і приміток до фінансової звітності.

У звіті про власний капітал розкривається інформація про зміни у складі власного капіталу підприємства протягом звітного періоду. У графах звіту про власний капітал, призначених для наведення складових власного капіталу, зазначаються показники, наведені у розділі I «Власний капітал» балансу. Для забезпечення порівняльного аналізу інформації звіту про власний капітал підприємства повинні додавати до річного звіту звіт про власний капітал за попередній рік.

Тобто, відповідно до вимог законодавства у разі наявності заборгованості з формування статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю така заборгованість мала б відображатися в обов`язковій фінансовій звітності товариства, яка подається до контролюючих органів та органів статистики, протягом всього часу його існування.

Проте позивач, маючи також статус керівника (виконавчого органу) Товариства, не надав належних доказів, зокрема, документів фінансової звітності тощо, які беззаперечно свідчили би, що ОСОБА_2 не вніс до статутного капіталу ТОВ «Рітейл Центр» належну до внесення частку.

Враховуючи приписи ст. 52 Закону «Про господарські товариства» у сукупності з наведеними положеннями Статуту, суд, за відсутності інших доказів на підтвердження таких доводів позивача, оцінює їх критично.

За цих же підстав суд вважає непідтвердженими доводи позивача про те, що ОСОБА_2 не міг відчужувати частку, яка не була оплачена.

Окремо суд відзначає загальну суперечливість аргументів позивача. Адже, стверджуючи про неоплату ОСОБА_2 його частки у статутному капіталі Товариства, позивач одночасно просить відновити частку ОСОБА_2 , у її первісному розмірі 49% або 2 940 000 грн.

Висновки суду.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст. 86 ГПК України).

Отже, беручи до уваги вищенаведені обставини справи та положення чинного законодавства у сукупності, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарський процесуальний кодекс України).

Відповідно до п.5 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу ретельно досліджені судом, проте є такими, що не спростовують наведених висновків суду.

Щодо судових витрат.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.73, 74, 76, 77, 79, 86, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст.256 Господарського процесуального кодексу України

Повний текст рішення складено та підписано 05.09.2025

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.В. Моцьор