УХВАЛА

29 серпня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/10369/24

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Картере В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛТК Електрум"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2025 (колегія суддів у складі: Доманська М.Л. - головуючий, Остапенко О.М., Козир Т.П.)

у справі № 910/10369/24

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛТК Електрум"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Артлекс-Енерджі"

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛТК Електрум" 11.08.2025 подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2025 у справі №910/10369/24.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що вказана касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) до скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2025 встановлений у розмірі 3028,00 грн.

Відповідно до п.п. 8 п. 21 ч. 2 ст. 4 Законом України "Про судовий збір" за подання до господарського суду у справі про банкрутство (неплатоспроможність) апеляційної і касаційної скарги на постанову суду про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури (погашення боргів боржника) ставка судового збору становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, скаржник повинен був надати суду докази сплати судового збору за подання касаційної скарги до Верховного Суду у розмірі 4844,80 грн (3028 х 2) х 0.8 )).

Однак скаржником до касаційної скарги не додано доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Крім того, у прохальній частині касаційної скарги скаржник просить суд касаційної інстанції змінити постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2025 у справі №910/10369/24, абзац мотивувальної частини вказаної постанови замість : "Ураховуючи вимоги статей 48, 49, 58 КУзПБ та зазначені вище встановлені вірно судом першої інстанції обставини, які свідчать про неспроможність боржника виконати свої грошові зобов`язання перед кредиторами, а також, зважаючи на рішення зборів кредиторів та відсутність пропозицій щодо санації боржника, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання Акціонерного товариства "Акціонерний банк "Радабанк" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у справі" викласти у наступній редакції : "Ураховуючи вимоги статей 48, 49, 58 КУзПБ та зазначені вище встановлені вірно судом першої інстанції обставини, які свідчать про неспроможність боржника виконати свої грошові зобов`язання перед кредиторами, а також, зважаючи на рішення зборів кредиторів та відсутність пропозицій щодо санації боржника, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Артлекс-Енерджі" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у справі".

Тобто, фактично у мотивувальній частині постанови внаслідок описки було помилково зазначено назву боржника - Акціонерного товариства "Акціонерний банк "Радабанк" замість - Товариства з обмеженою відповідальністю "Артлекс-Енерджі".

Відповідно до ст. 34 ГПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Отже, виходячи з приписів вказаної норми ухвалу про виправлення помилок чи описку постановляє той суд, що ухвалив відповідне рішення і скаржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛТК Електрум" не позбавлений можливості звернутися до Північного апеляційного господарського суду із відповідною заявою про виправлення описки в мотивувальній частині постанови від 09.07.2025 у справі №910/10369/24.

Слід зазначити, що у касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛТК Електрум" посилається як на підставу касаційного оскарження на п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України, а саме, вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме: визнання банкрутом у справі кредитора замість боржника.

Верховний Суд зауважує, що при поданні касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України касаційна скарга має містити зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.11.2020 у справі № 904/3807/19.

Проте, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛТК Електрум" такому критерію не відповідає, оскільки не містить норми права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, до того ж скаржник не обґрунтував необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми.

Згідно з ч. 2 ст. 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 290 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Вимогами ч. 2 ст. 174 ГПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛТК Електрум" підлягає залишенню без руху на підставі ч. 2 ст. 292 ГПК України із наданням скаржнику строку для усунення зазначених недоліків, шляхом надання доказів сплати судового збору у встановленому порядку в розмірі 4844,80 грн. та шляхом зазначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України підстави (підстав) у спосіб, передбачений п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України.

Суд звертає увагу скаржника на те, що заяву про усунення недоліків касаційної скарги слід подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії заяви про усунення недоліків касаційної скарги іншим учасникам справи.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛТК Електрум" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2025 у справі №910/10369/24 залишити без руху.

2. Встановити скаржнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду В. Картере