ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2025 р. Справа№ 910/21/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Гаврилюка О.М.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Мовчан А.Б.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 07.08.2025:

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Прадещук Оксани Михайлівни

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2025

по справі №910/21/25 (суддя - Демидов В.О.)

за позовом фізичної особи-підприємця Прадещук Оксани Михайлівни

до Акціонерного товариства "КИЇВГАЗ"

про визнання незаконним та скасування рішення,

за зустрічним позовом Акціонерного товариства "КИЇВГАЗ"

до фізичної особи-підприємця Прадещук Оксани Михайлівни

про стягнення 302 211,99 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

01.01.2025 на адресу суду від фізичної особи-підприємця Прадещук Оксани Михайлівни (далі - позивач за первісним позовом, скаржник) надійшла позовна заява до Акціонерного товариства "КИЇВГАЗ" (далі - відповідач за первісним позовом) про визнання незаконним та скасування рішення № 23/19-9/0261 від 19.09.2024 комісії з розгляду актів про порушення, яким задоволено акт про порушення № 0261 від 23.08.2024 року про нарахування вартості необлікованого об`єму природного газу у розмірі 17 216,16 метрів кубічних на суму 320 211,99 грн.

Позовна заява мотивована тим, що у пункті 3 Акту зафіксовано порушення пп. 4 п. 2 глави 2 розділу ХІ кодексу ГРС, а саме - пропуск строку періодичної повірки ЗВТ. Вважає рішення комісії з розгляду актів про порушення №23/19-9/0261 від 19.09.2024, прийняте на підставі акту про порушення №0261 від 23.08.2024, про нарахування їй вартості необлікованого об`єму природного газу протиправним та таким, що підлягає скасуванню у судовому порядку.

У подальшому Акціонерне товариство "КИЇВГАЗ" (далі - позивач за зустрічним позовом) звернулось до Господарського суду міста Києва до фізичної особи-підприємця Прадещук Оксани Михайлівни (далі - відповідач за зустрічним позовом) про стягнення 302 211,99 грн.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.08.2024 представниками Оператора ГРМ за участю представника споживача був складений акт про порушення №0261 за фактом пропущення з вини споживача строку періодичної (чергової) повірки лічильника газу GMS-G16-40 зав.№050391 та обчислювача "ОЕ-22ЛА" зав.№2284, що є порушенням підпункту 2 пункту 2 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ.

Рішенням комісії №23/19-9/0261 від 19.09.2024 акт про порушення №0261 від 23.08.2024 був задоволений повністю.

На підставі рішення комісії №23/19-9/0261 від 19.09.2024 та відповідно пункту 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ, Оператором ГРМ був складений 30.09.2024 акт-розрахунок №23/19-9/0261 необлікованого об`єму та обсягу природного газу і його вартості за розрахунковий період з 07:00 год. 20.07.2024 по 07:00 год.20.08.2024, який склав 17 216,16 м3 на загальну суму 302 211,99 грн. (з ПДВ). В акті-розрахунку ціна природного газу склала 14 628,31 грн. (без ПДВ), відповідно до приписів абзацу третього підпункту 1 пункту 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ.

На підставі затвердженого акту-розрахунку №23/19-9/0261 від 30.09.2024 споживачу був виставлений рахунок на оплату №23/19-9/0261 від 30.09.2024 на загальну суму 302 211,99 грн. (з ПДВ), який споживач мав оплатити в десятиденний термін від дати отримання.

Оскільки Споживач у добровільному порядку рахунок №23/19-9/0261 не оплатив та не вживав заходів щодо врегулювання виниклої заборгованості перед Оператором ГРМ в позасудовому порядку Акціонерне товариство "КИЇВГАЗ" просить стягнути з фізичної особи-підприємця Прадещук Оксани Михайлівни заборгованість у розмірі 302211,99 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.04.2025 по справі №910/21/25 відмовлено у задоволенні первісного позову фізичної особи-підприємця Прадещук Оксани Михайлівни до Акціонерного товариства "КИЇВГАЗ" про визнання незаконним та скасування рішення. Зустрічний позов Акціонерного товариства "КИЇВГАЗ" задоволено. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Прадещук Оксани Михайлівни на користь Акціонерного товариства "КИЇВГАЗ" заборгованість у розмірі 302 211 грн 99 коп. та судовий збір у сумі 4533 грн. 18 коп.

Відмовляючи в задоволенні первісних позовних вимог, суд першої інстанції вказав, що позивачем пропущено строк повірки лічильника газу GMS-G16-40 зав.№050391, дата повірки 19.07.2022, дата чергової повірки - до 19.07.2024; обчислювач "ОЕ-22ЛА" зав.№2284, дата повірки 19.07.2022, дата чергової повірки - до 19.07.2024. При цьому пропущення строку періодичної повірки лічильника газу, обчислювача є окремим правопорушеннями, що регулює функціонування ринку природного газу та є підставою для нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу.

Водночас, задовольняючи зустрічні позовні вимоги, судом першої інстанції вказано, що відповідачем дотримано процедуру ухвалення рішення комісією з розгляду акту про порушення по ФОП Прадещук О. М. та здійснено правильне нарахування вартості необлікованого об`єму природного газу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з рішенням суду, фізична особа-підприємць Прадещук Оксана Михайлівна звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2025 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні зустрічного позову АТ "Київгаз" та задовольнити позовні вимоги ФОП Прадещук О.М. про визнання незаконним та скасовування рішення № 23/19-9/0261 від 19.09.2024 комісії АТ "Київгаз" з розгляду актів про порушення, яким задоволено акт про порушення № 0261 від 23.08.2024 про нарахування вартості необлікованого об`єму природного газу у розмірі 17 216, 16 метрів кубічних на суму 302, 211 гривень 99 коп.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що за умови відсутності пошкодження лічильника, пропущення строку періодичної повірки лічильника газу з вини споживача або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та за наявності справного обчислювача (коректора) об`єму газу, який не містить зареєстрованих та зафіксованих у звітах повідомлень про роботу лічильника газу в позаштатному режимі, несправність лічильника внаслідок його невідповідності нормативним документам у сфері метрології, встановлена за результатами позачергової або експертної повірки, не є підставою для здійснення перерахунку споживачу об`єму розподіленого (спожитого) природного газу відповідно до пункту 4 глави 4 розділу XI Кодексу ГРС про що зроблені відповідні висновки Верховним Судом.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.05.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Ткаченка Б.О., суддів: Суліма В.В., Гаврилюка О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Прадещук Оксани Михайлівни на рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2025 по справі №910/21/25. Розгляд апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Прадещук Оксани Михайлівни на рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2025 по справі №910/21/25 призначено на 10.07.2025.

Однак суд зазначає, що станом на 10.07.2025 матеріали справи №910/21/25 до Північного апеляційного господарського суду не надійшли.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2025 призначено розгляд справи №910/21/25 за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Прадещук Оксани Михайлівни на рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2025 на 07.08.2025.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання та розгляд клопотання

Представники учасників апеляційного провадження з`явилися у судове засідання 07.08.2025 та надали свої пояснення по суті апеляційної скарги.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, що згідно з підписаною заявою-приєднання із ФОП Прадещук О. М. укладено договір розподілу природного газу №211612 (для споживачів, що не є побутовими) по об`єкту газопостачання за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 166-в, споживачу як суб`єкту ринку природного газу присвоєний персональний ЕІС-код НОМЕР_2.

На об`єкті споживача встановлено газове обладнання у складі: котел газовий "VK INT 1004/9 Vaillant atmo CRAFT" - 2 шт., номінальною потужністю: Qод = 11,57 м3/год. Qзаг = 23,14 м3/год, та встановлений комерційний вузол обліку газу у складі засобів вимірювальної техніки (далі - ЗВТ): лічильник газу GMS-G16-40 зав.№050391, дата виготовлення - травень 2009 р., термін повірки - не рідше як один раз у 2 роки; обчислювач "ОЕ-22ЛА" зав.№2284, дата виготовлення - січень 2011 р., термін повірки - не рідше як один раз у 2 роки; перетворювач абсолютного тиску МИДА-ДА 13П, зав №10417277, дата виготовлення - грудень 2010 р., термін повірки - не рідше як один раз у рік (наказ Мінекономрозвитку від 13.10.2016 №1747); перетворювач температури ТСМ 100М, зав. №054.

Відповідно до підписаного споживачем акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін об`єкту газопостачання, на балансі та в експлуатаційній відповідальності споживача знаходиться усі внутрішньобудинкові газопроводи і газове обладнання, газовий лічильник (комерційний ВОГ).

18.12.2023 за результатами контрольного огляду комерційного ВОГ споживача уповноважені представники оператора ГРМ за участю споживача склали акт №С1812/3 про наступне: лічильник газу GMS-G16-40 зав.№050391, дата повірки 19.07.2022, дата чергової повірки - до 19.07.2024; обчислювач "ОЕ-22ЛА" зав.№2284, дата повірки 19.07.2022, дата чергової повірки - до 19.07.2024; перетворювач абсолютного тиску МИДА-ДА 13П, зав №10417277, дата повірки 13.12.2023, дата чергової повірки - до 13.12.2024; перетворювач температури ТСМ 100М, зав. №054, дата повірки 13.12.2023, дата чергової повірки - до 13.12.2024.

У серпні 2024 споживач звернулася до Оператора ГРМ із заявою про направлення представників Оператора ГРМ для розпломбування вузла обліку газу та проведення держповірки.

23.08.2024 представниками Оператора ГРМ за участю представника споживача був складений акт про порушення №0261 за фактом пропущення з вини споживача строку періодичної (чергової) повірки лічильника газу GMS-G16-40 зав.№050391 та обчислювача "ОЕ-22ЛА" зав.№2284, що є порушенням підпункту 2 пункту 2 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ.

23.08.2024 представниками Оператора ГРМ за участю представника споживача також був складений акт №С2308/1 контрольного огляду вузла обліку газу, в якому зафіксовано розпломбування: лічильник газу GMS-G16-40 зав.№050391, дата повірки 19.07.2022,; обчислювач "ОЕ-22ЛА" зав.№2284, дата повірки 19.07.2022; перетворювач абсолютного тиску МИДА-ДА 13П, зав №10417277, дата повірки 13.12.2023; перетворювач температури ТСМ 100М, зав. №054, дата повірки 13.12.2023. Під час огляду ВОГ газопостачання на об`єкті споживача відбувається, на період розпломбування ВОГ та повірки ЗВТ газопостачання здійснюватиметься по технологічній вставці.

03.09.2024 представниками Оператора ГРМ у присутності представника споживача було складено акт №155 про усунення порушення та акт №С0309/1 про встановлення та опломбування: лічильник газу GMS-G16-40 зав.№050391, дата повірки 28.08.2024; обчислювач "ОЕ-22ЛА" зав.№2284, дата повірки 02.09.2024; перетворювач абсолютного тиску МИДА-ДА 13П, зав №10417277, дата повірки 02.09.2024; перетворювач температури ТСМ 100М, зав. №054, дата повірки 02.09.2024.

Рішенням комісії №23/19-9/0261 від 19.09.2024 акт про порушення №0261 від 23.08.2024 був задоволений повністю.

На підставі рішення комісії №23/19-9/0261 від 19.09.2024 та відповідно пункту 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ, Оператором ГРМ був складений 30.09.2024 акт-розрахунок №23/19-9/0261 необлікованого об`єму та обсягу природного газу і його вартості за розрахунковий період з 07:00 год. 20.07.2024 по 07:00 год.20.08.2024, який склав 17 216,16 м3 на загальну суму 302 211,99 грн. (з ПДВ). В акті-розрахунку ціна природного газу склала 14 628,31 грн. (без ПДВ), відповідно до приписів абзацу третього підпункту 1 пункту 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ.

На підставі затвердженого акту-розрахунку №23/19-9/0261 від 30.09.2024 споживачу був виставлений рахунок на оплату №23/19-9/0261 від 30.09.2024 на загальну суму 302 211,99 грн. (з ПДВ), який споживач мав оплатити в десятиденний термін від дати отримання.

Звертаючись до суду з первісним позовом, позивачка зазначає, що за умови відсутності пошкодження лічильника, пропущення строку періодичної повірки лічильника газу з вини споживача або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та за наявності справного обчислювача (коректора) об`єму газу, який не містить зареєстрованих та зафіксованих у звітах повідомлень про роботу лічильника газу в позаштатному режимі, несправність лічильника внаслідок його невідповідності нормативними документами у сфері метрології, встановлена за результатами позачергової або експертної повірки, не є підставою для здійснення перерахунку споживачу об`єму розподіленого (спожитого) природного газу відповідно до п. 4 гл. 4 розділу ХІ Кодексу ГРС. Обчислювач об`єму газу ОЕ-22ЛА, зав.№ 2284 відповідає вимогам ДСТУ 9039:2020 "Обчислювачі для лічильників газу електронні. Методика повірки". Лічильник газу роторний GMS-G16-40 зав.№050391 відповідає вимогам ДСТУ 9034:2020 "Лічильники газу роторні. Методика повірки". З огляду на вказане вважає, що підстави для нарахування оплати вартості необлікованого об`єму природного газу у розмірі 320 211,99 грн на підставі рішення від 19.09.2024 №23/19-9/0261 відсутні.

Звертаючись до суду із зустрічним позовом, посилаючись на те, що споживач у добровільному порядку рахунок №23/19-9/0261 від 30.09.2024 не оплатив, просив стягнути з останнього заборгованість у розмірі 302 211,99 грн.

Межі, мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 8.1. Типового договору встановлено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та чинним законодавством України.

Згідно з частиною 1 статті 40 Закону України "Про ринок природного газу", розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Відповідно до частин першої та другої статті 41 Закону України "Про ринок природного газу" Регулятор затверджує кодекс газорозподільних систем за результатами консультацій із суб`єктами ринку природного газу. Оператор газорозподільної системи розміщує кодекс газорозподільних систем на своєму вебсайті.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494 "Про затвердження кодексу газорозподільних систем" затверджено Кодекс газорозподільних систем (Кодекс ГРМ).

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 глави 1 Розділу І Кодексу ГРМ, цей Кодекс визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 18 Закону України "Про ринок природного газу" приладовий облік природного газу здійснюється з метою отримання та реєстрації достовірної інформації про обсяги і якість природного газу під час його транспортування, розподілу, постачання, зберігання та споживання.

Приладовий облік природного газу здійснюється з метою визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягів його споживання та/або реалізації, на підставі яких проводяться взаєморозрахунки суб`єктів ринку природного газу.

Постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу.

Згідно з п.3 Глави 1 Розділу IX Кодексу ГРМ фактичний об`єм надходження природного газу до/з ГРМ (у тому числі по об`єктах споживачів) за певний період визначається в точках комерційного обліку (на межі балансової належності) на підставі даних комерційних вузлів обліку, встановлених в точках вимірювання, та інших регламентованих процедур у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 та п.5 ч. 2 ст. 59 Закону України "Про ринок природного газу", суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку природного газу є, зокрема, використання приладів обліку природного газу, не повірених або не атестованих в установленому порядку.

Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу XI Кодексу ГРМ норми цього розділу щодо перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування природного газу споживачу, у тому числі побутовому споживачу, який уклав з Оператором ГРМ договір розподілу природного газу, а також несанкціонованому споживачу, який знаходиться на території ліцензованій діяльності Оператора ГРМ, застосовуються за наявності акта про порушення, складеного Оператором ГРМ відповідно до вимог цієї частини. Випадки, які потребують перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу споживачу, що має договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, без наявності акта про порушення, визначені в розділах ІХ-Х цього Кодексу.

Згідно з пунктом 2 глави 2 розділу XI Кодексу ГРМ до порушень, внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу, належать: 1) відмова в доступі до об`єкта споживача, внаслідок чого представник Оператора ГРМ не здійснив контрольне зняття показань лічильника газу (ЗВТ) за їх наявності на об`єкті споживача; 2) відмова в доступі до об`єкта споживача, внаслідок чого представник Оператора ГРМ не здійснив демонтаж лічильника газу (ЗВТ), що призвело до порушення строку проведення періодичної повірки лічильника газу (ЗВТ) та/або його ремонту, а також його монтаж після проведення періодичної повірки; 3) використання газу побутовим споживачем (за відсутності лічильника) у випадках, коли споживачем протягом місяця з дати настання відповідних змін не було письмово повідомлено Оператора ГРМ про зміни, що стосуються видів споживання газу; 4) пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 17 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Суб`єкти господарювання зобов`язані своєчасно з дотриманням встановлених міжповірочних інтервалів подавати законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на періодичну повірку.

Відповідно до пункту 5.9. Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджені Наказом Мінпаливенерго України від 27.12.2005 №618, власник комерційного вузла обліку газу відповідає за технічний стан комерційного вузла обліку газу та порушення правил його експлуатації, а також за використання ЗВТ з вичерпаним терміном повірки.

Відповідно до положення глави 6 розділу X Кодексу газорозподільних систем, власник комерційного ВОГ або суб`єкт господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) в порядку, визначеному главою 7 цього розділу, та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ). Технічне обслуговування елементів комерційного ВОГ, зокрема повірки та ремонту ЗВТ, проводить власник цього комерційного ВОГ або суб`єкти господарювання, що здійснюють його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, згідно з експлуатаційними документами в спеціалізованих сервісних центрах. Засоби вимірювальної техніки, які є складовими комерційного ВОГ, підлягають періодичній повірці відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуванням вимог глав 7 та 8 цього розділу.

Відповідно до пункту 7.4. Типового договору, до умов якого позивач приєднався згідно із заявою-приєднанням, споживач зобов`язується дотримуватись інших вимог цього Договору та Кодексу газорозподільних систем.

Отже, позивач за первісним позовом, як власник комерційного вузла обліку газу, відповідає за його технічний стан та зобов`язаний своєчасно з дотриманням встановлених міжповірочних інтервалів подавати законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на періодичну повірку.

18.12.2023 за результатами контрольного огляду комерційного ВОГ споживача уповноважені представники оператора ГРМ за участю споживача склали акт №С1812/3 про наступне: лічильник газу GMS-G16-40 зав.№050391, дата повірки 19.07.2022, дата чергової повірки - до 19.07.2024; обчислювач «ОЕ-22ЛА» зав.№2284, дата повірки 19.07.2022, дата чергової повірки - до 19.07.2024; перетворювач абсолютного тиску МИДА-ДА 13П, зав №10417277, дата повірки 13.12.2023, дата чергової повірки - до 13.12.2024; перетворювач температури ТСМ 100М, зав. №054, дата повірки 13.12.2023, дата чергової повірки - до 13.12.2024.

У серпні 2024 споживач звернулася до Оператора ГРМ із заявою про направлення представників Оператора ГРМ для розпломбування вузла обліку газу та проведення держповірки.

23.08.2024 представниками Оператора ГРМ за участю представника споживача був складений акт про порушення №0261 за фактом пропущення з вини споживача строку періодичної (чергової) повірки лічильника газу GMS-G16-40 зав.№050391 та обчислювача «ОЕ-22ЛА» зав.№2284, що є порушенням підпункту 2 пункту 2 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ.

Відповідно до пункту X глави 7 розділу X Кодексу ГРМ для належної організації періодичної повірки власних ЗВТ, що входять до складу комерційного ВОГ, споживач повинен:

1)завчасно (до дати прострочення періодичної повірки) направити Оператору ГРМ письмове повідомлення про дату та час демонтажу ЗВТ на повірку (або його повірку на місці установки) та необхідність забезпечення представником Оператора ГРМ розпломбування ЗВТ. Звернення має бути направлене не пізніше десяти робочих днів до запланованої дати;

2)забезпечити на дату демонтажу ЗВТ на повірку (або його повірку на місці встановлення) доступ представникам Оператора ГРМ до ЗВТ для його розпломбування та складання відповідного акта розпломбування;

3)у разі якщо повірка ЗВТ буде здійснюватися не на місці його встановлення, забезпечити за власний рахунок демонтаж/монтаж ЗВТ, його транспортування та державну повірку. Про дату і час встановлення повіреного ЗВТ споживач завчасно має письмово повідомити Оператора ГРМ та забезпечити присутність представника Оператора ГРМ під час монтажу повіреного ЗВТ.

Якщо ЗВТ споживача встановлений на території (у приміщенні) Оператора ГРМ, споживач у своєму письмовому повідомленні повинен зазначити про необхідність забезпечення доступу представникам споживача до ЗВТ для проведення відповідних дій (демонтажу, вивезення з території, монтажу тощо). У такому разі Оператор ГРМ зобов`язаний забезпечити представникам споживача (разом з їх засобами і матеріалами) відповідний доступ до ЗВТ.

За відсутності дублюючого ЗВТ та невстановлення споживачем на місце демонтованого ЗВТ аналогічного ЗВТ (погодженого з Оператором ГРМ для комерційних розрахунків) або якщо одразу після знятого на повірку ЗВТ сторонами не здійснені заходи з припинення газопостачання, яке обліковувалося через демонтований ЗВТ (що має підтверджуватися відповідним актом між Оператором ГРМ і споживачем), обсяг спожитого природного газу через комерційний ВОГ, елементом якого є демонтований ЗВТ, розраховується за середньодобовими (для неповної доби за середньогодинними) значеннями за попередні три аналогічних періоди споживання природного газу з урахуванням періоду відсутності ЗВТ.

З акту контрольного огляду вузла обліку газу від 23.08.2024 №С2308/1 вбачається, що повірка проводиться згідно листа споживача від 14.08.2024.

Позивач за первісним позовом також вказує, що звернулася із заявою про проведення повірки засобами електронного зв`язку на адресу інспектора АТ «Київгаз» 14.08.2024.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем пропущено строк повірки лічильника газу GMS-G16-40 зав.№050391, дата повірки 19.07.2022, дата чергової повірки - до 19.07.2024; обчислювач «ОЕ-22ЛА» зав.№2284, дата повірки 19.07.2022, дата чергової повірки - до 19.07.2024. При цьому пропущення строку періодичної повірки лічильника газу, обчислювача є окремим правопорушеннями, що регулює функціонування ринку природного газу та є підставою для нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу.

Пунктами 1 та 8 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 20 до цього Кодексу. Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

Так, представники Оператора ГРМ виявили у позивача порушення: пропущення строку періодичної повірки лічильника газу GMS-G16-40 зав.№050391 та обчислювача «ОЕ-22ЛА» зав.№2284, про що зазначено в акті контрольного огляду вузла обліку від 23.08.2024.

За виявленими обставинами 23.08.2024 представниками Оператора ГРМ за участю представника споживача був складений акт про порушення №0261 за фактом пропущення з вини споживача строку періодичної (чергової) повірки лічильника газу GMS-G16-40 зав.№050391 та обчислювача «ОЕ-22ЛА» зав.№2284, що є порушенням підпункту 2 пункту 2 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ.

Згідно з п. 11 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

Рішенням комісії №23/19-9/0261 від 19.09.2024 акт про порушення №0261 від 23.08.2024 був задоволений повністю.

На підставі рішення комісії №23/19-9/0261 від 19.09.2024 та відповідно пункту 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ, Оператором ГРМ був складений 30.09.2024 акт-розрахунок №23/19-9/0261 необлікованого об`єму та обсягу природного газу і його вартості за розрахунковий період з 07:00 год. 20.07.2024 по 07:00 год.20.08.2024, який склав 17 216,16 м3 на загальну суму 302 211,99 грн. (з ПДВ). В акті-розрахунку ціна природного газу склала 14 628,31 грн. (без ПДВ), відповідно до приписів абзацу третього підпункту 1 пункту 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ.

На підставі затвердженого акту-розрахунку №23/19-9/0261 від 30.09.2024 споживачу був виставлений рахунок на оплату №23/19-9/0261 від 30.09.2024 на загальну суму 302 211,99 грн. (з ПДВ), який споживач мав оплатити в десятиденний термін від дати отримання.

Суд першої інстанції, посилаючись на постанову Верховного Суду від 11.04.2024 у справі № 910/4481/18 зробив висновок, що вказане нарахування є вартістю за поставлений природний газ.

Проте, колегія суддів не погоджується із даними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Вказана постанова Верховного Суду прийнята з інших мотивів, оскільки споживачем здійснювалось споживання газу і йому було донараховано вартість поставленого газу внаслідок його споживання.

У даному випадку нарахування відбулось, коли споживання газу не здійснювалось, оскільки опалювальний сезон завершився і газовий котел (єдине газове обладнання споживача не працювало). Цей факт належними та допустимими доказами не спростований і самим відповідачем.

Так, в акті про порушення від 23.08.2024 зазначено, що газоспоживання ведеться по технологічній вставці, При цьому контрольний лічильник газу відповідачем не встановлювався.

Тобто, Верховним Судом у справі № 910/4481/18 від 11.04.2024, на яку посилається суд першої інстанції, розглядались інші обставини і юридично значущі факти, які становлять предмет і підстави позову і які, визначають фактично-доказовий склад у справі, що формується, виходячи з підстав, вимог та заперечень сторін.

Колегія суддів погоджується із твердженнями скаржника, що судом першої інстанції при прийнятті рішення не взято до уваги пункт 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» яким визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

А саме, обґрунтовуючи позовні вимоги ФОП Прадещук О.М. посилалась на висновки викладені у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 02.12.2020 у справі № 906/962/18. А саме - за умови відсутності пошкодження лічильника, пропущення строку періодичної повірки лічильника газу з вини споживача або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та за наявності справного обчислювача (коректора) об`єму газу, який не містить зареєстрованих та зафіксованих у звітах повідомлень про роботу лічильника газу в позаштатному режимі, несправність лічильника внаслідок його невідповідності нормативним документам у сфері метрології, встановлена за результатами позачергової або експертної повірки, не є підставою для здійснення перерахунку споживачу об`єму розподіленого (спожитого) природного газу відповідно до пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРС.

Аналогічний висновок вкладений у постанові Верховного Суду від 07.06.2022 у справі № 904/411/21.

Однак, судом при ухваленні рішення не взято до уваги висновки об`єднаної палати Верховного Суду, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах.

Як свідчить розрахунок, з яким не погоджується скаржник обсяг розраховано за період з 07 години 00 хвилин з 20.07.2024 року по 07 години 00 хвилин 20.08.2024 року і склав 17 216 , 16 метрів кубічних на суму 302 211 гривень 99 коп.

Водночас колегія суддів звертає увагу, що відповідно до висновку паспорту засобу вимірювань параметрів та характеристик середовища ДП «Укрметртестстанарт» від 02.09.2024 найменування виробу - термоперетворювач опору , модель ТСМ -1187 100М, заводський номер №054 придатний.

Відповідно до висновку засобу вимірювань параметрів та характеристик середовища ДП «Укрметртестстанарт» від 02.09.2024 найменування виробу - вимірювальний перетворювач , модель МИДА 13П01Ех, заводський номер 10317277 придатний.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 28.08.2024 лічильник газу роторний GMS G 16-40, заводський номер 050391 відповідає вимогам ДСТУ 9034:2020 «Лічильники газу роторні. Методика повірки», видане Державним підприємством «Укрметртестстандарт», свідоцтво чинне до 28.08.2026.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 02.09.2024 обчислювач об`єму газу ОУ -22ЛА, заводський номер №2284 відповідає вимогам ДСТУ 9039:2020 «Обчислювачі для лічильників газу електронні .Методика повірки», свідоцтво чинне до 02.09.2026.

Відповідно до акту № п/460 від 28.08.2024 технологічного аналізу засобу вимірювальної техніки Департаменту метрології та телеметрії Київгаз лічильник GMS G 16-40, заводський номер 050391 функціонує, технічна документація наявна, придатний.

Відповідно до акту № п/460 від 02.09.2024 технологічного аналізу засобу вимірювальної техніки Департаменту метрології та телеметрії Київгаз обчислювач газу ОЕ-22ЛА № 2284 МИДА № 10417277, ТСМ -1187 № 054 функціонує, технічна документація наявна, придатний. Тобто, відповідачем нараховано обсяг необлікованого газу за період, коли лічильник газу був придатним, не мав пошкоджень, не було виявлено втручання у його роботу тощо.

Отже за умови відсутності пошкодження лічильника, пропущення строку періодичної повірки лічильника газу з вини споживача або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та за наявності справного обчислювача (коректора) об`єму газу, який не містить зареєстрованих та зафіксованих у звітах повідомлень про роботу лічильника газу в позаштатному режимі, несправність лічильника внаслідок його невідповідності нормативним документам у сфері метрології, встановлена за результатами позачергової або експертної повірки, не є підставою для здійснення перерахунку споживачу об`єму розподіленого (спожитого) природного газу відповідно до пункту 4 глави 4 розділу XI Кодексу ГРС про що зроблені відповідні висновки Верховним Судом.

Колегія суддів зауважує, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Основними засадами судочинства, закріпленими у ст. 129 Конституції України, є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Як передбачено ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, зі збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

17.10.2019 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 № 132-IX, яким було, зокрема внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України і змінено назву статті 79 Господарського процесуального кодексу України з "Достатність доказів" на "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

У рішенні Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" від 19.12.1997 наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У розумінні положень наведеної норми на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006 визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За приписами частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зазначений вище підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), в якому суд, оцінюючи фактичні обставини справи, звертаючись до балансу вірогідностей, вирішуючи спір, виходив із того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів, що запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 Господарського процесуального кодексу України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

У пунктах 1 - 3 частини 1 статті 237 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Принцип "процесуальної рівності сторін" передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (рішення ЄСПЛ від 27.10.1993 у справі "DOMBO BEHEERB.V. v. THE NETHERLANDS").

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача про те, що нормами Кодексу газорозподільних систем передбачено донарахування за самим лише фактом непридатності приладу обліку, і воно не ставиться у залежність від наявності або відсутності вини споживача або несанкціонованого втручання споживача в роботу ЗВТ, оскільки для здійснення перерахунку споживачу об`єму розподіленого (спожитого) природного газу відповідно до пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРС необхідне дотримання певних обов`язкових умов (сукупність), зокрема щодо несправності обчислювача (коректора) об`єму газу, про що є зареєстровані та зафіксовані у звітах повідомлення про роботу лічильника газу в позаштатному режимі, а в даному випадку ці умови не виконуються.

Таким чином, господарський суд міста Києва неповно з`ясував обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення спору, вважав встановленими обставини, які є недоведеними, дійшов висновків, які не відповідають встановленим обставинам справи та не врахував наявні у справі докази, які підтверджують відсутність правових підстав для здійснення позивачу перерахунку (донарахування) необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу.

За приписами ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У той же час, варто наголосити, що положеннями ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України законодавцем встановлено лише орієнтовний перелік способів захисту прав, який не є вичерпним. Відтак, судом може здійснюватися захист прав та інтересів осіб в інші способи, встановлені договором або законом, як це передбачено в абз. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України. У разі порушення права чи інтересу особи, в останньої виникає право на застосування конкретного способу захисту, який залежить від виду порушення та від наявності чи відсутності між сторонами зобов`язальних відносин. Тобто особа, права якої порушено, обирає для себе саме той спосіб захисту, який відповідає характеру порушення її права чи інтересу.

Так, згідно абз. 1 п. 8 гл. 5 розділу ХІ Кодексу ГРС Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Засідання комісії з розгляду акта про порушення має бути проведено Оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу»).

Як передбачено абз. 4 п. 9 гл. 5 розділу ХІ Кодексу ГРС остаточний склад комісії з розгляду актів про порушення затверджується наказом Оператора ГРМ.

За приписами абз 1 та 2 п. 11 гл. 5 розділу ХІ Кодексу ГРС за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

У постанові від 14.01.2020 у справі № 910/17955/17 Великою Палатою Верховного Суду надано висновок щодо застосування приписів статей 235 - 237 ГК України, відповідно до якого нарахування вартості недоврахованої електричної енергії та/або рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕ, не є оперативно - господарською санкцією, оскільки фактично такий захід є одностороннім визначенням однією стороною господарського зобов`язання розміру боргу іншої сторони, що не відповідає суті статей 235 - 237 ГК України.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вимога про оскарження рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості, оформленого протоколом з розгляду акта про порушення, має розглядатися судом як вимога про визнання недійсним акта постачальника електричної енергії відповідно до частини другої статті 20 ГК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 17-14-01/1494 (925/1335/20).

Таким чином, виходячи з аналогії правовідносин у сфері електро та газопостачання та їх законодавчого регулювання, вимога про скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ про здійснення перерахунку (донарахування) необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу є належним способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання у контексті його відносин з газорозподільною організацією, встановлює обсяг і вартість недоврахованого (необлікованого) природного газу та створює загрозу припинення газопостачання.

Відтак, встановивши порушення прав позивача спірним рішенням, виходячи зі змісту позовної заяви та тексту прохальної частини, з яких вбачається оскарження саме рішення комісії з розгляду актів про порушення №23/19-9/0261 від 19.09.2024, колегія суддів визначає такий спосіб захисту ефективним порушеного права особи, а тому первісні позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

Щодо зустрічних позовних вимог колегія суддів зазначає таке.

На підставі рішення комісії №23/19-9/0261 від 19.09.2024 та відповідно пункту 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ, Оператором ГРМ був складений 30.09.2024 акт-розрахунок №23/19-9/0261 необлікованого об`єму та обсягу природного газу і його вартості за розрахунковий період з 07:00 год. 20.07.2024 по 07:00 год.20.08.2024, який склав 17 216,16 м3 на загальну суму 302 211,99 грн. (з ПДВ). В акті-розрахунку ціна природного газу склала 14 628,31 грн. (без ПДВ), відповідно до приписів абзацу третього підпункту 1 пункту 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ.

На підставі затвердженого акту-розрахунку №23/19-9/0261 від 30.09.2024 споживачу був виставлений рахунок на оплату №23/19-9/0261 від 30.09.2024 на загальну суму 302 211,99 грн. (з ПДВ), який споживач мав оплатити в десятиденний термін від дати отримання.

Згідно з пп. 1 п. 4 глави 4 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення Оператором ГРМ пропущення строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача, несправності лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску), що сталася внаслідок його пошкодження або позаштатного режиму роботи, за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ перерахунок об`єму розподіленого (спожитого) природного газу проводиться з урахуванням такого: при визначенні лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску) непридатними до застосування за результатами позачергової або експертної повірки, а також при пропущенні строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача об`єм переданого (прийнятого) газу розраховується за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання - перерахунок проводиться за період з дати виходу з ладу ЗВТ (з дати початку прострочення періодичної повірки) до моменту встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ. У разі якщо дату виходу з ладу ЗВТ неможливо достовірно визначити, перерахунок проводять з початку розрахункового періоду до дати встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ.

Враховуючи вказане, акт розрахунок був виконаний за перевищення міжповірочного інтервалу з 20.07.2024 по 20.08.2024.

Відповідно до п. 12 глави 5 Розділу XI Кодексу газорозподільних систем, зокрема, вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.

Проте, зважаючи на те, що рішення № 23/19-9/0261 від 19.09.2024 комісії з розгляду актів про порушення, яким задоволено акт про порушення № 0261 від 23.08.2024 про нарахування вартості необлікованого об`єму природного газу у розмірі 17 216,16 метрів кубічних на суму 320 211,99 грн у судовому порядку визнано незаконним та скасовано, колегія суддів дійшла висновку, що зустрічні позовні вимоги у даній справі є такими, що не доведені належними та допустимими доказами, а тому задоволенню не підлягають.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено при нез`ясуванні обставин, що мають значення для справи, за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права (ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України), у зв`язку з чим на підставі п. 1-4 ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України оскаржуване рішення підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про повне задоволення первісних позовних вимог та відмовою у задоволенні зустрічних позовних вимог.

Розподіл судових витрат

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Прадещук Оксани Михайлівни на рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2025 по справі №910/21/25 - задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2025 по справі №910/21/25 - скасувати.

3. Прийняти нове рішенням, яким первісний позов задовольнити повністю.

4. Визнати незаконним та скасувати рішення № 23/19-9/0261 від 19.09.2024 року комісії АТ «Київгаз» з розгляду актів про порушення, яким задоволено акт про порушення № 0261 від 23.08.2024 року про нарахування вартості необлікованого об`єму природного газу у розмірі 17 216, 16 метрів кубічних на суму 302, 211 гривень 99 коп.

5. В задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити в повному обсязі.

6. Стягнути з Акціонерного товариства "КИЇВГАЗ" (01103, м. Київ, вул. Бойчука, 4-Б, ) на користь фізичної особи-підприємця Прадещук Оксани Михайлівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. судового збору за подання первісних позовних вимог та 9072 (дев`ять тисяч сімдесят дві) грн. 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

7. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

8. Матеріали справи №910/21/25 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 02.09.2025. (після виходу головуючого судді Ткаченка Б.О.з лікарняного та суддів Суліма В.В., Гаврилюка О.М. з відпустки)

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді О.М. Гаврилюк

В.В. Сулім