УХВАЛА

м. Київ

02.09.2025Справа № 910/13709/24 (910/7569/25)
Суддя Господарського суду міста Києва Мандичев Д.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд-2000" про забезпечення позову

у справі № 910/13709/24 (910/7569/25)

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд-2000" (09133, Київська обл., селищна рада Терезинська, Автодорога Київ-Одеса 82 км+500м, ідентифікаційний номер 36445855)

до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про покладення солідарної відповідальності

в межах справи №910/13709/24

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд-2000" (09133, Київська обл., Білоцерківський район, селищна рада Терезинська, автодорога Київ-Одеса 82 км+500 м, ідентифікаційний номер 36445855)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестфілд трейд" (04070, м. Київ, вул. П. Сагайдачного, 12, офіс 103, ідентифікаційний номер 43968388)

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

16.06.2025 до Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд-2000" до ОСОБА_1 про покладення солідарної відповідальності у розмірі 6 572 165,34 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2025 позовну заяву залишено без руху. Встановлено заявнику строк на усунення недоліків позовної заяви - 7 (сім) днів з дня вручення даної ухвали.

23.06.2025 до Господарського суду міста Києва надійшли докази усунення недоліків позовної заяви, встановлених в ухвалі суду від 20.06.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2025 відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 06.08.2025. Зобов`язано відділ державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Подільської районної у місті Києві державної адміністрації надати суду копію реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестфілд трейд".

03.07.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву.

08.07.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла належним чином засвідчена копія реєстраційної справи від Подільської районної в місті Києві державної адміністрації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2025 відкладено судове засідання у справі № 910/13709/24 (910/7569/25) на 10.09.2025.

25.08.2025 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейд-2000» про забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У період з 25.08.2025 по 29.08.2025 суддя Мандичев Д.В. перебував у щорічній відпустці.

Після виходу судді Мандичева Д.В. з відпустки судом досліджено заяву позивача про забезпечення позову та встановлено наступне.

Так, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротрейд-2000» у поданій заяві просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони на звернення стягнення, вилучення та примусову реалізацію нерухомого та рухомого майна ОСОБА_1 , зокрема: на квартиру , що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 000; на земельну ділянку площею 0,0818 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , кадастровий номер :07:014:0044, реєстраційний номер 31.

На обгрунтування поданої заяви позивач зазначає, що у ході дослідження автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено наявність відкритого приватним виконавцем Мілоцьким О.Л. виконавчого провадження № НОМЕР_2 від 12.08.2025, у якому боржником є ОСОБА_1 , а стягувачем - ОСОБА_2 . На думку позивача, за допомогою виконавчого провадження № НОМЕР_2 та члена родини ( ОСОБА_2 ) відповідач намагається уникнути матеріальної відповідальності та здійснити перешкоди для виконання судового рішення у справі № 910/13709/24 (910/7569/25) у разі задоволення позову. Крім того, позивач переконаний, що в діях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наявні ознаки недобросовісності, що є очевидною підставою для застосування заходів забезпечення позову у справі № 910/13709/24 (910/7569/25).

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позов. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

У той же час, метою забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, щодо захисту яких пред`явлено позов, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів і ускладнень ефективного захисту або поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся у випадку задоволення позову.

Суд наголошує, що заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Вживаючи заходів забезпечення позову, суд також повинен урахувати баланс інтересів сторін та визначити, чи не обмежать такі заходи права та законні інтереси сторін на здійснення господарської діяльності.

Здійснюючи реалізацію таких гарантій, можливість забезпечення позову у даному випадку має бути піддана трискладовому тесту (Рішення ЄСПЛ від 01.06.2006 "Федоренко проти України") на визначення того чи було втручання законним у контексті національного законодавства; чи переслідувало таке втручання мету, спрямовану на задоволення інтересів суспільства та чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами фундаментальних прав окремої особи.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, посилаючись на загрозу відчуження нерухомого майна, позивач не довів наявності правових підстав із посиланням на відповідні докази для застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на таке майно та заборони на звернення стягнення, вилучення та його примусову реалізацію.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Разом із цим, подана позивачем заява ґрунтується на припущеннях щодо можливого ускладнення чи унеможливлення в майбутньому виконання судового рішення у даній справі в разі задоволення позову.

При цьому, наявність у відповідача заборгованості за іншим зобов`язанням перед особою, яка не є учасником даного судового процесу, наявність та розмір якої встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, а також наявність виконавчого провадження з примусового виконання такого судового рішення не є тими обставинами, з якими законодавство пов`язує необхідність застосування заходів забезпечення позову.

Крім того, на переконання суду, вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 з виконання судового рішення, яке набрало законної сили, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості не є доказом наявності ознак недобросовісності у діях відповідача в даній справі.

Системний аналіз висновків про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 916/2786/17, та положень частини 1 статті 136 і 137 ГПК України, дає підстави дійти до висновку, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в частинах 2, 5, 6, 7 статті 137 ГПК України).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими ГПК України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про вжиття заявлених заходів забезпечення позову в даній справі.

Керуючись статтями 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд-2000" про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Дата підписання: 02.09.2025

Суддя Д.В. Мандичев