СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м. Харків Справа № 917/977/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Білоусова Я.О. , суддя Мартюхіна Н.О.

за участю секретаря судового засідання Довгань А.О.,

за участю представників сторін:

від апелянта не з`явився

від інших учасників справи - не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№1279 П/2)

на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 29.04.2025 (повна ухвала складена 12.05.2025, суддя Ореховська О.О.) у справі №917/977/23

за заявою фізичної особи ОСОБА_1 , м. Пирятин, Полтавська область,

про неплатоспроможність,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 29.04.2025 у справі №917/977/23 провадження у справі №917/977/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) закрито.

Припинено повноваження керуючого реструктуризацією боржника арбітражного керуючого Белінської Наталії Олександрівни.

Скасовано мораторій на задоволення вимог кредиторів, введений ухвалою Господарського суду Полтавської області від 05.12.2023.

Скасовано заборону фізичній особі - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) укладати правочини (договори) та розпоряджатися майном, накладену ухвалою Господарського суду Полтавської області від 27.06.2023.

Мотивуючи підстави закриття провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку про таке:

- на виконання приписів КУзПБ керуюча реструктуризацією Белінська Н.О. здійснила перевірку поданих боржником ОСОБА_1 декларацій про майновий стан боржника за 2020, 2021, 2022 та 2023 року, результати якої відображені у Звіті про результати перевірки декларації боржника ОСОБА_1 . За результатами перевірки декларацій боржника керуюча реструктуризацією виявила ряд неточностей, які пов`язані з повнотою та достовірністю інформації щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї.

- Кодекс про банкрутство не передбачає перевірку керуючим реструктуризацією виправлених декларацій, а зазначена в них інформація підлягає оцінці судом та використанню при подальшому розгляді справи;

- під час розгляду справи та дослідженні її матеріалів судом установлено, що надані боржником виправлені декларації також містять ряд недолків;

- до боржника - фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків;

- суд дійшов висновку, що декларації про майновий стан боржника при зазначенні у них того, що члени сім`ї боржника "не надали інформації" не відповідають принципам повноти та достовірності;

- зважаючи на надання боржником недостовірної інформації у деклараціях про майновий стан боржника за 2020-2023, які були подані ним разом із заявою про відкриття провадження у справі, а також наявність невідповідностей в уже виправлених боржником деклараціях, відсутність в них повної та достовірної інформацією щодо майна, доходів та витрат членів сім`ї боржника, суд не може констатувати добросовісного виконання боржником своїх обов`язків.

Не погодившись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 через підсистему "Електронний суд" звернувся з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 29.04.2025 у справі №917/977/23, а справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду. Одночасно скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на оскарження ухвали Господарського суду Полтавської області від 29.04.2025 у справі №917/977/23.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт зазначає, що порядок затвердження плану реструктуризації боргів боржника закріплений у ст. 126 КУзПБ, яка передбачає подання керуючим реструктуризацією відповідної заяви протягом трьох днів з дня схвалення зборами кредиторів погодженого з боржником плану реструктуризації боргів, розгляд такої заяви господарським судом протягом 10 днів з для її отримання із заслуховуванням кожного присутнього на засіданні кредитора, який має заперечення щодо плану реструктуризації боргів.

09.01.2025 від керуючої реструктуризацією Белінської Н.О. надійшла заява (з додатком, вх. № 236) про затвердження Плану реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 станом на 11.12.2024. З представлених керуючою реструктуризацією Белінською Н.О. документів вбачається, що 26.12.2024 проведено збори кредиторів шляхом опитування у справі № 917/977/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , результати яких відображені у Протоколі №6 зборів кредиторів у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 від 26.12.2024 (а.с. 37-43 т. 7).

В опитуванні взяли участь кредитори у справі - АТ "ПУМБ" (233,726 голоси), ТОВ "Глобал Спліт" (без права вирішального голосу).

За змістом зазначеного Протоколу предметом розгляду на засіданні кредиторів був план реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 станом на 11.12.2024, за результатами розгляду якого прийнято рішення про його схвалення.

Також зборами кредиторів уповноважено керуючу реструктуризацією Белінську Н.О. на звернення до Господарського суду Полтавської області з клопотанням про затвердження плану реструктуризації боргів боржника.

Відповідну заяву та Протокол №6 зборів кредиторів у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 від 26.12.2024 керуючою реструктуризацією Белінською Н.О. в суд представлено.

Посилаючись на приписи ч. 7 ст. 126 КУзПБ скаржник зазначає, що господарський суд зобов`язаний затвердити план реструктуризації боргів боржника, якщо такий план схвалений кредиторами та боржником.

Утім, частиною 8 ст. 126 КУзПБ передбачені підстави для постановлення господарським судом ухвали про відмову у затвердженні плану реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність.

У разі постановлення господарським судом ухвали про відмову у затвердженні плану реструктуризації боргів боржник, збори кредиторів мають право звернутися до суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність (ч. 10 ст. 126 КУзПБ).

Апелянт вважає, що в даному випадку поведінка боржника є відкритою, зрозумілою, чесною щодо кредиторів, своєчасною та добросовісною, містить ознаки сприяння до встановлення усіх обставин, що необхідні під час розгляду справи про неплатоспроможність, демонструє дієве прагнення до реабілітації в рамках процедур, передбачених КУзПБ для відновлення платоспроможності фізичних осіб, оскільки боржник добросовісно виконує свої обов`язки під час провадження у справі.

Наголошує, що реструктуризація боргів боржника є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів з урахуванням його об`єктивних можливостей і прагнення до розрахунку з кредиторами.

Посилаючись на постанову Верховного Суду від 22.09.2021 у справі №910/6639/20, зазначає, що з огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна.

Зазначає, що апелянтом було дотримано вимог КУзПБ щодо надання достовірних та повних відомостей, на підставі яких було відкрито провадження. Боржник добросовісно та повно надав інформацію про свій майновий стан, заповнив Декларації про майновий стан відповідно до Наказу Міністерства юстиції України 21.08.2019 № 2627/5 та усунув недоліки, викладені керуючим реструктуризацією у Звіті про результати перевірки Декларацій про майновий стан.

Посилаючись на наведені доводи апелянт вважає, що суд першої інстанції виніс оскаржуване судове рішення без врахування всіх обставин справи та безпідставно закрив провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2025 апеляційна скарга у справі №917/977/23 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Тарасова І.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.07.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 29.04.2025 у справі №917/977/23. Розгляд справи (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 29.07.2025) призначено на 20.08.2025. Встановлено сторонам у справі строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв і клопотань по суті справи та з процесуальних питань - 15 днів з дня вручення даної ухвали. Повідомлено учасникам справи, що участь сторін у судовому засіданні не є обов`язковою. Неявка сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2025, у зв`язку зі знаходженням у відпустці судді Тарасової І.В., для розгляду справи №917/977/23 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Мартюхіна Н.О., Крестьянінов О.О.

30.07.2025 від арбітражного керуючого Белінської Наталії Олександрівни надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому арбітражний керуючий просить апеляційну скаргу фізичної особи ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Господарського суду Полтавської області від 29.04.2025року у справі № 917/977/23 скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

05.08.2025 ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції надано письмові пояснення, в яких апелянт зазначає, що за відсутності можливості виконувати свої зобов`язання по фінансовим кредитам боржник звернувся до господарського суду із заявою про відкриття провадження відповідно до ч.ч.2,3 ст.8 Кодексу України з процедур банкрутства.

До заяви додано перелік документів з інформацією про наявне на момент звернення майно, яке внесено в Державний реєстр речових прав та підтверджуючі документи на майно, не зазначене в Реєстрах.

Зазначає, що Декларації про майновий стан подав за три роки, що передували року подання до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність відповідно ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Майно, зокрема, нежитлове приміщення (перукарня) за адресою АДРЕСА_2 та нежитлове приміщення (кафе) із земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_3 відчужені 11.02.2013 та 06.10.2018 відповідно (копії договорів правочинів додаються).

Посилаючись на ч.5 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства зазначає, що Декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували року подання до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Боржник також подає декларацію про майновий стан за рік, в якому подається заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, станом на перше число місяця, що передує місяцю подання заяви до суду.

Провадження про неплатоспроможність було відкрито Господарським судом Полтавської області 05.12.2023, а отже декларації подаються за 2022, 2021, 2020 та відповідно 2023 роки. Отже, посилання суду на об`єкти нерухомості, які було відчужено в 2018 році є неправомірним.

Зазначає, що Автомобіль Shtvrolet Aveo, зазначений в деклараціях до дати продажу 13.04.2023. Сума 40000,00 грн (сорок тисяч гривень) відображена в розділі Доходи від відчуження майна декларації про майновий стан за 2023 рік.

Про відсутність транспортних засобів надана довідка МРЕВ (копія додається). Наголошує, що в процесі провадження боржником надано пояснення, що автомобіль був проданий з метою оплати винагороди арбітражному керуючому, так як інших джерел надходжень не було.

Також зазначає, що в деклараціях про майновий стан вказано житловий будинок за адресою АДРЕСА_4 63/100 частки. Проте, не зазначено земельну ділянку розміром 0,0624 га за тією ж адресою. Об`єкт нерухомого майна - земельна ділянка, в Державному реєстрі речових прав не значиться, тому і не зазначена в декларації. Оскільки реєстрація будинку передбачає внесення даних про право власності до Державного реєстру майнових прав на нерухоме майно, що здійснюється нотаріусом або державним реєстратором за наявності пакета документів, що включає паспорт, ІПН, правовстановлюючі документи на земельну ділянку та техпаспорт на будинок, ОСОБА_1 вважав, що земельна ділянка є складовою в реєстрації будинку.

Зазначає, що до переліку документів до заяви боржник додав акт на право власності на земельну ділянку (копія додається).

Посилаючись на наведені доводи ОСОБА_1 наголошує на тому, що умислу приховування майна не мав, оскільки надав Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯЖ №9512894 від 26.12.2008, виданий Пирятинським районним відділом земельних ресурсів.

Повідомляє також, що Договори оренди на нежитлові приміщення для здійснення підприємницької діяльності також були надані в пакет документів для вивчення інформації перед зверненням до суду; договори оренди були розірвані за 5 місяців до моменту звернення до суду, орендовані приміщень для здійснення підприємницької діяльності не використовувались з квітня 2022 року. Фіксація оренд та витрат по них продемонструвала б складові причин фінансового занепаду. Тому, намірів приховати факти не було.

Відомості про майновий стан та доходи членів сім`ї не подані. Долучені до справи розписки за моніторинговий 3-річний період операцій з майном, у членів сім`ї не було.

Про відсутність коштів та електронних коштів на рахунках надано розписку до суду.

У поданій заяві ОСОБА_1 вважає, що судом не взято до уваги той факт, що кредитор дійшов згоди з боржником щодо реструктуризації боргу на прийнятних для нього умовах. Дане, вважає ОСОБА_1 , свідчить про те, що боржник демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог; судом досліджено та проаналізовано інформацію про майновий стан боржника за 10 років, які передували даті звернення до суду, що не визначено нормами КузПБ.

В свою чергу, вважає ОСОБА_1 , ним надано всю наявну документацію по майну для підготовки пакету документів до суду; використання передбаченої законодавством змоги ініціювати щодо себе процедуру банкрутства було єдиним шляхом при вкрай тяжкій фінансовій ситуації.

Просить суд перевірити фактичний майновий та фінансовий стан та зважити на пояснення при прийнятті рішення.

Повідомляє, що всі додані до пояснень документи наявні в матеріалах справи, досліджувались судом та надаються окремо для підтвердження обставин на які посилається апелянт.

Посилаючись на наведені доводи просить долучити письмові пояснення до матеріалів справи.

Одночасно до заяви ОСОБА_1 надано копії Довідки МРЕВ від 19.05.2023, Договору купівлі-продажу магазину від 11.02.2013, Договору дарування приміщення від 06.10.2018, Договору дарування земельної ділянки від 06.10.2018, Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯЖ №9512894 від 26.12.2008.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2025, у зв`язку зі знаходженням у відпустці судді Крестьянінова О.О., для розгляду справи №917/977/23 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Білоусова Я,О., суддя Мартюхіна Н.О.

В судове засідання 20.08.2025 учасники справи про неплатоспроможність не з`явились, про причини нез`явлення суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

З огляду на те, що явка представників сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, враховуючи положення ч. 12 статті 270 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Фізична особа ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , боржник) звернувся до Господарського суду Полтавської області із заявою від 14.06.2023 про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 27.06.2023 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність прийнято до розгляду, визначено дату та час проведення підготовчого засідання.

За результатами підготовчого засідання ухвалою Господарського суду Полтавської області від 05.12.2023 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ); введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів ОСОБА_1 ; постановлено оприлюднити на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; призначено керуючою реструктуризацією боргів фізичної особи арбітражного керуючого Белінську Наталію Олександрівну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 190 від 12.02.2013); постановлено вжити заходів для забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони фізичній особі ОСОБА_1 укладати правочини (договори) та заборони розпоряджатися її нерухомим майном.

Встановлено керуючому реструктуризацією боржника строк для подачі до Господарського суду Полтавської області відомостей про результати розгляду вимог кредиторів (письмові нормативно-обґрунтовані пояснення по кожному з кредиторів, витяги з державних реєстрів заборон щодо майна боржника, а також, при наявності, письмові заперечення боржника щодо вимог кредиторів).

Зобов`язано керуючого реструктуризацією боргів боржника провести інвентаризацію майна боржника та визначити його вартість, відповідно до п.7 ч.5 ст.119 Кодексу.

Встановлено керуючому реструктуризацією боргів боржника строк для підготовки та подання до Господарського суду Полтавської області плану реструктуризації боргів боржника, який не може перевищувати трьох місяців з дня проведення підготовчого засідання суду; проведення попереднього судового засідання призначено на 01.02.2024, тощо.

З метою виявлення всіх кредиторів боржника 06.12.2023 на офіційному веб-порталі судової влади України було оприлюднене оголошення про відкриття провадження у справі № 917/977/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (а.с. 16 т. 3).

На сайті Верховного Суду оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 розміщено 07.12.2023 (номер повідомлення 72032).

Протягом тридцяти днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 до господарського суду з кредиторськими вимогами до боржника звернувся кредитор - Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" (вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ, 07040; ).

22.01.2024 від арбітражного керуючого Белінської Н.О. надійшов Звіт про результати перевірки декларацій боржника (вх. № 802 від 22.01.2024).

25.01.2024 боржником ОСОБА_1 до суду надано клопотання про долучення до матеріалів справи виправлених декларацій про майновий стан боржника за 2020, 2021, 2022 та 2023 роки.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 01.02.2024 визнано грошові вимоги Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" (далі - ПАТ "ПУМБ") (вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ, 07040; ) в сумі 233726,23 грн кредитної заборгованості та 6 056,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Зобов`язано керуючого реструктуризацією внести визнані судом грошові вимоги до реєстру вимог кредиторів боржника в порядку черговості, встановленої Кодексом України з процедур банкрутства.

Зобов`язано керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 14 днів з дня постановлення цієї ухвали. Докази проведення надати суду. Призначено засідання господарського суду, на якому буде розглянуто погоджений кредитором план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 07.03.2024.

Від арбітражного керуючого Белінської Н.О. надійшли:

- Реєстр вимог кредиторів у справі № 917/977/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (супровідний лист за вх. № 2562 від 26.02.2024);

- Звіт про виконану роботу керуючого реструктуризацією у справі № 917/977/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 станом на 28.02.2024 (вх. № 2727 від 28.02.2024);

- Проект плану реструктуризації боргів у справі №917/977/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 станом на 25.02.2024 (супровідний лист за вх. № 3014 від 04.03.2024).

- Протокол зборів кредиторів № 1 від 04.03.2024, Пропозиція АТ "ПУМБ", План реструктуризації боргів у справі №917/977/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 станом на 25.02.2024 (супровідний лист вх. № 3172 від 07.03.2024).

Поряд з цим, 15.02.2024 до Господарського суду Полтавської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ СПЛІТ" (вул. Жилянська, буд. 5-Б, оф.5, м. Київ, 01033; ) про визнання кредиторських вимог до боржника у справі № 917/977/23.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 29.02.2024 заяву ТОВ "ГЛОБАЛ СПЛІТ" про грошові вимоги до боржника прийнято судом та призначено до розгляду в судовому засіданні на 07.03.2024.

Зобов`язано керуючого реструктуризацією боржника та боржника надати суду та заявнику письмові обґрунтовані результати щодо розгляду заявлених кредиторських вимог.

07.03.2024 від керуючої реструктуризацією Белінської Н.О. надійшло клопотання (вх. № 3176) про перенесення судового засідання, призначеного на 07.03.2024, на іншу дату. Зазначене клопотання вмотивоване тим, що 04.03.2024 відбулися збори кредиторів, на яких було вирішено направити план реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 на доопрацювання. 06.03.2024 боржник надав оновлений план реструктуризації боргів, який підлягає розгляду на зборах кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 07.03.2024 відкладено:

- засідання суду, на якому буде розглянуто погоджений кредитором план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі ;

- розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ СПЛІТ" за вх. №265/24 про визнання кредиторських вимог до боржника у справі № 917/977/23 на 11.04.2024.

Зобов`язано керуючого реструктуризацією Белінську Н.О. надати суду погоджений кредитором план реструктуризації боргів боржника, а також протокол зборів кредиторів, на яких було розглянуто план реструктуризації боргів боржника.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 19.09.2024 визнано грошові вимоги ТОВ "ГЛОБАЛ СПЛІТ" в сумі 235 934, 37 грн та 6 056, 00 грн витрат по сплаті судового збору.

Зобов`язано керуючу реструктуризацією Белінську Н.О. внести визнані судом грошові вимоги до реєстру вимог кредиторів фізичної особи ОСОБА_1 в порядку та черговості, встановленої Кодексом України з процедур банкрутства.

Зобов`язано керуючу реструктуризацією надіслати ТОВ "ГЛОБАЛ СПЛІТ" звіт про результати перевірки декларацій боржника.

Зобов`язано керуючу реструктуризацією провести загальні збори та збори комітету кредиторів на яких прийняття рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або про звернення з клопотанням до господарського суду про перехід до процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Призначено засідання суду на якому буде розглянуто схвалений план реструктуризації боргів боржника або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника або прийнято рішення про закриття провадження у справі про неплатоспроможність на 07.11.2024.

05.11.2024 керуючою реструктуризацією Белінською Н.О. до Господарського суду Полтавської області надано:

- Звіт про виконану роботу керуючої реструктуризацією у справі № 917/977/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 станом на 04.11.2024;

- Протокол зборів кредиторів у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 з відповідями кредиторів та План реструктуризації боргів боржника станом на 09.05.2024;

- Реєстр вимог кредиторів.

Також від керуючою реструктуризацією Белінської Н.О. надійшло клопотання (вх. № 14801 від 05.11.2024) про перенесення судового засідання, призначеного на 07.112024, на іншу дату. Зазначене клопотання вмотивоване тим, що з метою розгляду та схвалення плану реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 керуючою реструктуризацією надіслано повідомлення кредиторам про проведення зборів кредиторі № 4 шляхом опитування. Строк надання відповідей до 13.11.2024 включно.

05.12.2024 від керуючої реструктуризацією Белінської Н.О. до Господарського суду Полтавської області надійшли Протокол №5 зборів кредиторів у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 з відповіддю кредитора та План реструктуризації боргів боржника станом на 29.10.2024.

13.12.2024 від керуючої реструктуризацією Белінської Н.О. надійшло клопотання про перенесення судового засідання, призначеного на 26.12.2024, на іншу дату. Зазначене клопотання вмотивоване тим, що на зборах кредиторів №5, які проводились 19.11.2024 шляхом опитування, кредитор ПАТ "ПУМБ" запропонував свій проект плану реструктуризації боргів боржника. Для розгляду зазначеного плану реструктуризації керуючою реструктуризацією призначено збори кредиторів №6, які відбудуться шляхом опитування. Строк надання відповіді до 26.12.2024 включно.

09.01.2025 керуючою реструктуризацією Белінською Н.О. до суду надано заяву (з додатком) про затвердження Плану реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 станом на 11.12.2024, до якого додано Протокол №6 зборів кредиторів у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

З представлених керуючою реструктуризацією Белінською Н.О. документів вбачається, що 26.12.2024 проведено збори кредиторів шляхом опитування у справі №917/977/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , результати яких відображені у Протоколі № 6 зборів кредиторів у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 від 26.12.2024 ( а.с. 37-43 т. 7). В опитуванні взяли участь кредитори у справі - АТ "ПУМБ" (233,726 голоси), ТОВ "Глобал Спліт" (без права вирішального голосу).

За змістом зазначеного Протоколу предметом розгляду на засіданні кредиторів був план реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 станом на 11.12.2024, за результатами розгляду якого прийнято рішення про його схвалення.

Також зборами кредиторів уповноважено керуючу реструктуризацією Белінську Н.О. на звернення до Господарського суду Полтавської області з клопотанням про затвердження плану реструктуризації боргів боржника.

29.04.2025 Господарським судом Полтавської області постановлено ухвалу від 29.04.2025, якою провадження у справі №917/977/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 закрито.

Вказана ухвала є предметом апеляційного оскарження.

Щодо наданих апелянтом до суду апеляційної інстанції документів, колегія суддів зазначає, що у відповідності до частини 3 статті 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

При поданні учасником справи доказів, які не були подані до суду першої інстанції, такий учасник справи повинен обґрунтувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також надати відповідні докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає.

Апелянтом не наведено причин, що об`єктивно не залежали від нього, та з яких він не міг подати відповідний доказ до суду першої інстанції до ухвалення оскаржуваного судового рішення.

У зв`язку з цим надані скаржником документи до розгляду колегією суддів не приймаються.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам колегія суддів зазначає таке.

В статті 113 КУзПБ закріплено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, визначених цією Книгою.

За змістом статті 116 КУзПБ лише боржник наділений правом ініціювати справу про його неплатоспроможність.

Суд зауважує, що КУзПБ запроваджено "добровільне банкрутство" боржника фізичної особи, що не є обов`язком, а правом, яким боржник, у разі дотримання певних вимог, може скористатися задля реструктуризації його боргів, прощення (списання) вимог кредиторів та/або звільнення від боргів і відновлення його платоспроможності.

За змістом приписів Книги четвертої КУзПБ законодавцем презюмується, що фізична особа - боржник, ініціюючи стосовно себе справу про неплатоспроможність, прагне досягнути компромісу з кредиторами щодо зміни способу та порядку виконання його зобов`язань, а у разі недосягнення згоди стосовно плану реструктуризації боргів, такий боржник припускає визнання його банкрутом і задоволення кредиторських вимог за рахунок коштів від продажу його майна.

Згідно з частиною п`ятою статті 119 КУзПБ в ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника господарський суд серед іншого зазначає про введення процедури реструктуризації боргів боржника.

Згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 26.05.2022 у справі № 903/806/20, процедура реструктуризації боргів боржника є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів з урахуванням його об`єктивних можливостей і прагнення до розрахунку з кредиторами, маючи гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб та може отримати прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.

Саме на цьому акцентував Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі №910/6639/20, вказавши, що з огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

За такого підходу у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах статей 3 та 13 Цивільного кодексу України, відповідно до яких дії учасників правовідносин мають бути добросовісними (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частини друга, третя статті 13 ЦК України).

Тому до боржника - фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки:

- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;

- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4 -11 частини третьої статті 116 КУзПБ), тому у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог;

- подати проект плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (частина четверта статті 116, частина сьома статті 126 КУзПБ);

- повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (стаття 125 КУЗПБ);

- погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (частина перша статі 128 КУзПБ).

Також, КУзПБ містить низку процесуальних запобіжників задля уникнення недобросовісного використання боржником судових процедур неплатоспроможності, серед яких, зокрема, передбачає закриття провадження у справі про неплатоспроможність у випадку ненадання боржником повної і достовірної інформації про власне майно, доходи і витрати та членів його сім`ї; приховування боржником власних активів через їх передачу членам сім`ї; якщо боржника притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю (пункти 1-3 частини сьомої статті 123 КУзПБ).

Системне тлумачення цих приписів свідчить, що за їх змістом законодавець закріпив у спеціальних нормах КУзПБ принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.

Так, в силу пункту 11 частини третьої статті 116 КУзПБ до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, серед іншого, додається декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства.

Відповідно до частини п`ятої статті 116 КУзПБ декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували року подання до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Боржник також подає декларацію про майновий стан за рік, в якому подається заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, станом на перше число місяця, що передує місяцю подання заяви до суду.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі №910/6639/20 вказав, що інститут надання фізичною особою декларації про майновий стан боржника за останні три роки разом із заявою про визнання її неплатоспроможною обумовлений, передусім, необхідністю визначення обсягів майнових активів боржника з метою ефективного здійснення процедури погашення боргів такої особи, зокрема шляхом їх реструктуризації та подальшого задоволення грошових вимог кредиторів. Саме тому реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до компетентного суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи. Отже, надання декларації про майновий стан є процесуальним обов`язком боржника у провадженнях про неплатоспроможність фізичної особи.

Таким чином, декларація про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність є документом, що заповнюється та подається боржником для мети розкриття перед судом та кредиторами свого реального майнового стану та дослідження питання можливості реструктуризації боргів.

Декларація про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність повинна відповідати принципам повноти та достовірності. Порушення цих принципів може свідчити про недобросовісність або необачність боржника.

До членів сім`ї боржника належать особи, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, інші особи, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких з боржником не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Отже, надання декларації про майновий стан є процесуальним обов`язком боржника у провадженнях про неплатоспроможність фізичної особи.

Відповідно ч. 3 ст. 122 КУзПБ, керуючий реструктуризацією не пізніше ніж за 10 днів до дня попереднього засідання суду зобов`язаний направити суду, кредиторам та боржнику звіт про результати перевірки декларації боржника.

Звіт керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларації боржника за своєю суттю відображає зміст встановлених при відповідній перевірці обставин.

Допустивши виявлення нових відомостей щодо майнового стану боржника, які останнім не були зазначені, або їх неточності, керуючий реструктуризацією, в силу вимог Кодексу України з процедур банкрутства, повідомляє боржника за результатами проведеної перевірки вказаних обставин.

За змістом положень п. 11 ч. 3 ст. 116, п. 1 ч. 7 ст. 123 КУзПБ законодавець визначив певну послідовність дій учасників у справі про неплатоспроможність фізичної особи, а саме:

- боржник подає суду декларації;

- керуючий реструктуризацією перевіряє надані боржником декларації та виявляє наявність у них неповної та/або недостовірної інформації, а у випадку підтвердження такого факту за результатом перевірки повідомляє боржника у формі відповідного звіту;

- отримавши звіт керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларацій, боржник упродовж семи днів (з дати отримання звіту) має право подати суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї з урахуванням наданих керуючим реструктуризацією зауважень.

Суд звертає увагу, що своєчасне та належне виконання керуючим реструктуризацією завдань з перевірки майнового стану боржника є запорукою адекватної оцінки стану неплатоспроможності боржника та його можливостей погасити борг, відтак сприятиме досягненню компромісу при узгодженні сторонами плану реструктуризації боргів. Суд звертається до висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі № 903/806/20.

Отже, керуючий реструктуризацією здійснює перевірку декларації боржника, оформлює висновки за результатами проведеної перевірки та, у разі виявлення ним неповної та/або недостовірної інформації про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, обов`язково її доводить до відома боржнику, у результаті чого в останнього виникає право виправити декларацію у строк, встановлений законом.

При цьому, встановлюючи обов`язковість надання суду декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, законодавець передбачив можливість подання виправленої декларації (зокрема, постанови Верховного Суду від 22.12.2022 у справі № 916/1482/21, від 03.08.2023 у справі № 926/2987-б/20).

Суд також звертається до позиції, висловленої у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20 щодо того, що нормами Кодексу України з процедур банкрутства не передбачено перевірку керуючим реструктуризацією виправлених декларацій, а зазначена в них інформація підлягає оцінці судом та використанню при подальшому розгляді справи.

У справі, що розглядається, встановлено, що на виконання положень статті 116 КУзПБ ОСОБА_1 разом з заявою про визнання його неплатоспроможним надано декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2020-2023 роки.

На виконання приписів Кодексу про банкрутство керуючою реструктуризацією Белінська Н.О. здійснено перевірку поданих боржником ОСОБА_1 декларацій про майновий стан боржника за 2020, 2021, 2022 та 2023 роки, результати якої відображені у Звіті про результати перевірки декларації боржника ОСОБА_1 (а.с. 63-64 т. 3).

За результатами перевірки декларацій боржника керуючою реструктуризацією виявлено ряд неточностей, які пов`язані з повнотою та достовірністю інформації щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї.

Зокрема, як встановлено судом першої інстанції, керуючою реструктуризацією ОСОБА_2 виявлено наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ..

Місце роботи ОСОБА_1 : Казенне підприємство "Укрспецзв язок (Декларація 2020); Казенне підприємство "Укрспецзв`язок (Декларація 2021); Казенне підприємство ''Укрспецзв язок (Декларація 2022); Казенне підприємство "Укрспецзв язок (Декларація 2023).

Членами своєї сім "ї ОСОБА_1 зазначив : мати - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько - ОСОБА_4 12.06.1944-08.09.2000 рр., дружина - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; донька - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до відомостей з Декларацій про майновий стан боржника за 2020-2023 роки дохід ОСОБА_1 склав: 2020 рік - 130 258 грн - заробітна плата; 2021 рік - 234 331 грн - заробітна плата; 2022 рік - 223 555 грн - заробітна плата; 2023 рік (січень-квітень) - 34 018 грн - заробітна плата, 40 000 грн - дохід від відчуження майна.

Разом з цим, відповідно до Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відповідь на запит в електронному вигляді від 15.01.2024, Інформаційної довідки ПФУ від 15.01.2024 ОСОБА_1 отримав дохід:

2020 рік - 100 669, 49 грн - заробітна плата, 280,00 грн - майно, надане роботодавцем, 41 000 грн - дохід від здійснення підприємницької діяльності;

2021 рік - 104 151, 40 грн - заробітна плата, 6 000,00грн - дохід, виплачений самозайнятій особі: особі, 132 000,00 грн - дохід від здійснення підприємницької діяльності;

2022 рік - 134 055,17 грн - заробітна плата, 3 500 грн- дохід, виплачений самозайнятій особі, 86 000 грн - дохід від здійснення підприємницької діяльності;

2023 рік (січень-квітень) - 40 255,98 грн- заробітна плата, 40 000,00 грн - продаж рухомого майна.

Відомості щодо доходів членів родини відсутні.

Згідно Декларацій про майновий стан боржника за ОСОБА_1 значиться на праві власності майно:

1. Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 , право спільної часткової власності ( 63/100 частки);

2. Перукарня за адресою: АДРЕСА_2 , спільна часткова власність ( 1/4 частки).

3. Автомобіль Shevrolet Aveo 2006року випуску.

Однак, наразі, як зазначала керуюча реструктуризацією, за ОСОБА_1 транспортні засоби зареєстрованими не значаться.

ОСОБА_1 також надав договір купівлі-продажу за 11.02.2013, за яким ним була реалізована перукарня.

Згідно Декларацій про майновий стан боржника членам родини ОСОБА_1 належить майно:

- дружина ОСОБА_5 - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_5 ; право власності 100%; підстава набуття права - Договір дарування.

У той же час, як зазначала керуюча реструктуризацією, матері боржника належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_6 .

Зазначені відомості відповідають відомостям з інформаційних довідок № 358926684, 358926650, 358926624, 358926741 від 18.12.2023року.

Транспортні засоби відповідно до Довідки, виданої ТСЦ №5343 №31/16-16-К-30 від 19.05.2023 відсутні.

Відповідно до Довідки про склад сім`ї № П13506 від 16.05.2023, виданої виконавчим комітетом Пирятинської міської ради Полтавської області, з боржником зареєстровані та проживають за фактичним місцем проживання: дружина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до паспорта Серії НОМЕР_2 виданого Пирятинським PC УДМС України в Полтавській області від 18.02.2017.

З боржником фактично проживає, але не зареєстрована: мати - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до паспорта серії НОМЕР_3 виданого Гребінківським PB УМВС України в Полтавській області від 20.03.1997.

З боржником фактично не проживає, але має родинні зв`язки: донька - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідно до паспорта серії НОМЕР_4 виданого Пирятинським PB УМВС України в Полтавській області від 31.12.2003.

Таким чином, за результатом перевірки декларації про майновий стан боржника керуючою реструктуризацією встановлено порушення:

- щодо відсутності відомостей про фінансові зобов`язання боржника за 2020-2023 роки;

- щодо відсутності інформації про готівкові та електронні кошти;

- щодо зазначення відомостей про доходи за 2020-2023 роки;

- щодо відсутності відомостей про доходи членів родини;

- щодо зазначення права власності на авто;

- щодо зазначення права власності членів родини.

На виконання вимог п. 1 ч. 7 ст. 123 КУзПБ ОСОБА_1 25.01.2024 до Господарського суду Полтавської області надано виправлені декларації про майновий стан за 2020, 2021, 2022, 2023 роки (а.с. 67-119 т. 3).

Будь-яких письмових пояснень щодо виявлених керуючою реструктуризацією неточностей в деклараціях боржник до суду не надав.

Разом з цим, під час розгляду справи та дослідженні її матеріалів судом першої інстанції встановлено, що надані боржником виправлені декларації також містять ряд недоліків.

Зокрема, судом першої інстанції встановлено такі недоліки.

Так, судом встановлено, що у поданих Деклараціях боржник зазначив, що йому на праві спільної часткової власності належить 63/100 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 .

Разом з цим, як встановлено судом першої інстанції, у розділі декларацій щодо майна, що перебуває у власності, в оренді чи на іншому праві користування боржника, не зазначено будь-яких відомостей стосовно земельної ділянки, на якій розташований вказаний житловий будинок. Будь- яких письмових пояснень про наявність / відсутність на праві власності (користування) боржника та/або членами його сім"ї земельної ділянки, яка розташована під будинком за адресою: АДРЕСА_4 боржник суду не надав.

Суд першої інстанції констатував, що в матеріалах справи наявний державний акт на право власності на земельну ділянку від 26.12.2008, відповідно до якого ОСОБА_1 на підставі рішення 35 (позачергової) сесії п"ятого скликання Пирятинської міської ради від 25.07.2008 є власником земельної ділянки площею 0,0624, розташованою за адресою АДРЕСА_7 ; цільове призначення (використання) земельної ділянки - будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 67 т. 2).

Разом з цим, у розділі декларацій щодо майна, що перебуває у власності, в оренді чи на іншому праві користування боржника, не зазначено будь-яких відомостей стосовно вказаної земельної ділянки площею 0,0624, розташованою за адресою АДРЕСА_7 . Будь- яких письмових пояснень з цього приводу боржник не надав.

В поясненнях до апеляційної скарги боржник зазначає, що в деклараціях про майновий стан вказано житловий будинок за адресою АДРЕСА_4 63/100 частки. Проте, не зазначено земельну ділянку розміром 0,0624 га за тією ж адресою. Об`єкт нерухомого майна - земельна ділянка, в Державному реєстрі речових прав не значиться, тому, пояснює апелянт, земельна ділянка не зазначена в декларації. Боржник зазначає, що оскільки реєстрація будинку передбачає внесення даних про право власності до Державного реєстру майнових прав на нерухоме майно, що здійснюється нотаріусом або державним реєстратором за наявності пакета документів, що включає паспорт, ІПН, правовстановлюючі документи на земельну ділянку та техпаспорт на будинок, ОСОБА_1 вважав, що земельна ділянка є складовою в реєстрації будинку.

Також зазначає, що до переліку документів до заяви боржник додав акт на право власності на земельну ділянку.

Враховуючи означені пояснення, суд апеляційної інстанції зазначає, що боржником дійсно до матеріалів справи надано державний акт на право власності на земельну ділянку від 26.12.2008, відповідно до якого ОСОБА_1 на підставі рішення 35 (позачергової) сесії п"ятого скликання Пирятинської міської ради від 25.07.2008 є власником земельної ділянки площею 0,0624, розташованою за адресою АДРЕСА_7 ; цільове призначення (використання) земельної ділянки - будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 67 т. 2).

Разом з цим, як правомірно встановлено, судом першої інстанції, у розділі декларацій щодо майна, що перебуває у власності, в оренді чи на іншому праві користування боржника, ОСОБА_1 будь-яких відомостей стосовно вказаної земельної ділянки площею 0,0624, розташованою за адресою АДРЕСА_7 не зазначено. Будь- яких письмових пояснень з цього приводу боржник до суду першої інстанції не надавав. Разом з цим, колегія суддів вважає, що нездійснення боржником державної реєстрації вказаної земельної ділянки у Державному реєстрі майнових прав на нерухоме майно, не спростовує обов`язку боржника внесення даних про зазначену земельну ділянку до Декларацій про майновий стан за 2020, 2021, 2022, 2023 роки, зважаючи на існування у боржника такого майнового права.

Місцевим господарським судом також встановлено та не заперечується боржником, що в провадженні Пирятинського районного суду Полтавської області перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Пирятинської районної спілки споживчих товариств, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання права власності на нерухоме майно.

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 16.09.2016 у справі № 544/748/16-ц (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 16.11.2016) визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності на нежитлове приміщення (магазин-кафе) А-2 ( загальною площею 127,2 м2, основною площею 107,9 м2), що розташоване за адресою по АДРЕСА_3 .

Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, площею 0,01155 га, що становить 19/100 частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, площею 0,0608 га, що розташована за адресою по АДРЕСА_3 , кадастровий номер земельної ділянки :50:008:0207.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 16.09.2016 у справі №544/748/16-ц не оскаржувалось та набрало законної сили 10.10.2016.

Також суд встановив, що в провадженні Пирятинського районного суду Полтавської області перебувала справа за позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_1 до ОСОБА_9 про звільнення майна з - під арешту. Зазначений позов вмотивований тим, що рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 20 жовтня 2017 року стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 заборгованість за договором позики в сумі 411536,87грн, яка складається з: 330 000 грн та судовий збір у сумі 4 755,36грн, по 2 377,68 грн з кожного.

ОСОБА_4 належить будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_8 , на який ухвалою Пирятинського районного суду від 14.06.2017 накладено арешт.

ОСОБА_1 належить нежитлове приміщення (магазин кафе), що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , на яке ухвалою Пирятинського районного суду від 08 серпня 2017 року накладено арешт.

У Пирятинському РВ ДВС ГТУЮ на примусовому виконанні перебували виконавчі провадження № 55866403, № 55865774, № 55866560 які постановами старшого державного виконавця Шворака С.С. від 20.03.2018 та 11.05.2018 закінчено у зв`язку з повним погашенням боргу. На даний час відкритих виконавчих проваджень, де ОСОБА_4 та ОСОБА_1 виступають боржниками, на примусовому виконанні у Пирятинському РВ ДВС ГТУЮ, немає. Незважаючи на те, що виконавчих проваджень не існує, залишається не знятим арешт на їх майно, що порушує законні права та інтереси щодо розпорядження належним позивачам майном, у зв`язку з чим вони просять зняти арешт з житлового будинку, розташованого за адресою: за адресою: АДРЕСА_8 , та нежитлового приміщення (магазин кафе), що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 07.06.2018 у справі № 544/562/18 позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_1 до ОСОБА_10 про звільнення майна з - під арешту задоволено.

Знято арешт із житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_8 та належить ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_8 , накладений ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області 14.06.2017 по цивільній справі № 544/451/17 (пров №2/544/275/2017).

Знято арешт з нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , та належить ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_7 , накладений ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області 08.08.2017 по цивільній справі № 544/451/17 (пров № 2/544/275/2017).

Відтак, за висновком місцевого господарського суду, станом на 07.06.2018 боржнику - ОСОБА_1 та його дружині - ОСОБА_4 на праві власності належали нежитлові приміщення за адресами, зокрема, АДРЕСА_3 .

Поряд з цим, суд першої інстанції виходив з того, що у Деклараціях про майновий стан боржника вказані об`єкти нерухомого майна не зазначені, в інформаційних довідках з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за боржником та членами його сім`ї право власності на ці об`єкти відсутнє; будь - яких письмових пояснень про наявність / відсутність на праві власності боржника та/або членам його сім`ї вищевказаних об`єктів нерухомості боржник не надав.

Як зазначає апелянт, майно, зокрема, нежитлове приміщення (перукарня) за адресою АДРЕСА_2 та нежитлове приміщення (кафе) із земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_3 відчужені 11.02.2013 та 06.10.2018 відповідно, що підтверджує наданими до суду апеляційної інстанції копіями договорів правочинів.

Посилаючись на ч.5 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства, апелянт зазначає, що провадження про неплатоспроможність було відкрито Господарським судом Полтавської області 05.12.2023, а отже декларації подаються за 2022, 2021, 2020 роки та відповідно 2023 рік. Тому вважає неправомірним посилання суду на об`єкти нерухомості, які було відчужено в 2018 році.

Разом з цим, як правильно встановлено судом першої інстанції в інформаційних довідках з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наданих боржником до матеріалів справи, відсутня інформація щодо нерухомого майна за адресою АДРЕСА_3 , що унеможливлює встановити подальшу долю такого нерухомого майна та відповідно встановити період його відчуження, що мало б наслідком невнесення /внесення інформації в Декларації за період 2020, 2021, 2022, 2023 років. Докази відчудження вказаного майна боржником до суду першої інстанції не надано.

Судом першої інстанції також встановлено, що матеріалах справи наявні укладені боржником договори оренди нежитлових приміщень, а саме:

- договір оренди № 8 нерухомого майна спільної власності територіальних громад Пирятинського району від 31.01.2020, укладений між Відділом управління комунальним майном Пирятинської районної ради (Орендодавець) та ФОП Коноплічем І.Г. (Орендар). За умовами даного договору Орендодовець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно спільної власності територіальної громади Пирятинського району, а саме частину приміщення, розташованого за адресою: Полтавська область, м. Пирятин, вул. Європейській, 15, загальною площею 51,5 кв.м. (а.с. 38-41 т. 2).

- договір оренди нерухомого майна № 8 від 15.06.2021, укладений між АТ "Державний ощадний банк України" в особі начальника філії - Полтавське обласне управління АТ "Ощадбанк" (Орендодавець) та ФОП Коноплічем І.Г. (Орендар). За умовами даного договору Орендодовець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно загальною площею 18,9 кв.м, розташоване на першому поверсі будинку 45 по вул. Соборності (Леніна) 45 у м. Пирятин Полтавської області; об"єкт оренди передається Орендарю для розміщення офісного приміщення (а.с. 26-33 т. 2).

Проте, як встановлено судом першої інстанції, у поданих до суду деклараціях про майновий стан у розділі ІІІ "Відомості про нерухоме майно боржника та членів його сім"ї", зокрема, в розділі щодо майна, що перебуває у власності, в оренді чи на іншому праві користування боржника, відомості про користування боржником майном на праві оренди не зазначені, а також не відображені відомості про понесені боржником витрати на оренду у розділі XIV "Відомості про фінансові зобов`язання боржника та членів його сім`ї та інші витрати, у тому числі за межами України".

Як зазначає апелянт, договори оренди на нежитлові приміщення були надані до пакету документів для вивчення судом інформації та були розірвані за 5 місяців до моменту звернення до суду, орендовані приміщення не використовувались з квітня 2022 року.

Разом з цим, дослідженням даних Декларацій боржника, у розділі ІІІ "Відомості про нерухоме майно боржника та членів його сім"ї", зокрема, в розділі щодо майна, що перебуває у власності, в оренді чи на іншому праві користування боржника відсутні відомості про право оренди, а також не відображено відомості про понесені боржником витрати на оренду у розділі XIV "Відомості про фінансові зобов`язання боржника та членів його сім"ї та інші витрати, у тому числі за межами України". Посилання апелянта на розірвання договорів оренди та невикористання орендованих приміщень з квітня 2022 року, не звільняє боржника від обов`язку внесення таких відомостей до Декларацій.

Судом першої інстанції також враховано, що в ході провадження у справі керуюча реструктуризацією Белінська Н.О. з метою з`ясування майнового стану боржника звернулась до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Полтавській області із письмовим запитом щодо реєстрації за боржником та членами його сім`ї транспортних засобів.

Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Полтавській області листом від 31.01.2024 за № 31/16-9-533 (а.с. 166 т. 5) повідомив, що станом на 30.01.2024 відповідно до Єдиного реєстру транспортних засобів за ОСОБА_1 та членами його родини будь-яких транспортних засобів не зареєстровано.

Разом з цим, суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що згідно наданої інформації протягом періоду з 05.12.2020 по 30.01.2024 була здійснена перереєстрація автомобіля марки CHEVROLET модель AVEO, 2006 р.в. з ОСОБА_1 на іншу особу відповідно до договору купівлі-продажу від 13.04.2023, укладеного в ТСЦ № 5343 (на правах відділу м. Лубни) Регіонального сервісного центу ГСЦ МВС в Полтавській області.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків (а.с. 36-38 т. 5) реалізація транспортного засобу була здійснена боржником у квітні 2023 року, тобто за 2 (два) місяці до звернення ним до суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність.

З наданих боржником до матеріалів справи Декларацій також вбачається, що боржник зазначив відомості про доходи та майновий стан не по всіх членах його сім`ї, вказавши "члени сім`ї інформації не надали".

Суд першої інстанції правомірно врахував, що у силу пункту 11 частини 3 статті 116 КУзПБ до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, серед іншого, додається декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства. Наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 2627/5 затверджено форму Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність. Пунктом 4 Розділу "Примітки" зазначеного вище Наказу встановлено, що декларація заповнюється власноруч або з використанням засобів комп`ютерної техніки українською мовою та не повинна містити виправлень, підчисток, помарок, дописок і закреслень.

Отже, декларація про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність є документом, що заповнюється та подається боржником для мети розкриття перед судом та кредиторами свого реального майнового стану та дослідження питання можливості реструктуризації боргів. Декларація про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність повинна відповідати принципам повноти та достовірності. Порушення цих принципів може свідчити про недобросовісність або необачність боржника.

В цій частині колегія суддів також спирається на висновок Верховного Суду наведений у постанові від 08.12.2022 у справі № 916/1941/21 про те, що невстановлення певних обставин арбітражним керуючим не може безумовно свідчити про повноту та достовірність декларацій боржника та не звільняє суд від обов`язку здійснити з власної ініціативи перевірку таких обставин і надати їм юридичну оцінку.

У вказаній постанові Суд виснував: "посилаючись у декларації про майновий стан на те, що члени сім`ї не надали інформації про доходи, витрати, майно чи зобов`язання згідно з пунктом 9 Приміток до форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 2627/5, боржник має усвідомлювати, що ризики зазначення неповної інформації у декларації покладаються саме на боржника, позаяк спеціальним законом, яким є КУзПБ, такої підстави ненадання інформації про майновий стан члена сім`ї не передбачено, натомість у частині п`ятій статті 116 КУзПБ імперативно визначено, що декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати".

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.09.2022 у справі № 916/2372/20.

Отже, зважаючи на встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що декларації про майновий стан боржника при зазначенні у них того, що члени сім`ї боржника "не надали інформації" не відповідають принципам повноти та достовірності.

Колегія суддів зазначає, що КУзПБ містить низку процесуальних запобіжників задля уникнення недобросовісного використання боржником судових процедур неплатоспроможності, серед яких, зокрема, передбачає закриття провадження у справі про неплатоспроможність у випадку ненадання боржником повної і достовірної інформації про власне майно, доходи і витрати та членів його сім`ї; приховування боржником власних активів через їх передачу членам сім`ї; якщо боржника притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю (пункти 1-3 частини сьомої статті 123 КУзПБ).

Системне тлумачення цих приписів свідчить, що за їх змістом законодавець закріпив у спеціальних нормах КУзПБ принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі №910/6639/20 вказав, що інститут надання фізичною особою декларації про майновий стан боржника за останні три роки разом із заявою про визнання її неплатоспроможною обумовлений, передусім, необхідністю визначення обсягів майнових активів боржника з метою ефективного здійснення процедури погашення боргів такої особи, зокрема шляхом їх реструктуризації та подальшого задоволення грошових вимог кредиторів. Саме тому реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до компетентного суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи. Отже, надання декларації про майновий стан є процесуальним обов`язком боржника у провадженнях про неплатоспроможність фізичної особи.

Таким чином, декларація про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність є документом, що заповнюється та подається боржником для мети розкриття перед судом та кредиторами свого реального майнового стану та дослідження питання можливості реструктуризації боргів. Декларація про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність повинна відповідати принципам повноти та достовірності. Порушення цих принципів може свідчити про недобросовісність або необачність боржника. При цьому, встановлюючи обов`язковість надання суду декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, законодавець передбачив можливість подання виправленої декларації (зокрема, постанови Верховного Суду від 22.12.2022 у справі № 916/1482/21, від 03.08.2023 у справі № 926/2987-б/20).

Пунктом 1 частини 7 статті 123 КУзПБ встановлено, що суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї.

Отже, зі змісту пункту 1 частини сьомої статті 123 КУзПБ вбачається, що якщо боржник не скористався наданим йому правом усунути виявлені за наслідком перевірки керуючим реструктуризації недоліки щодо повноти та достовірності інформації, зазначеної у поданих ним (боржником) деклараціях, наступають визначені цією нормою наслідки у вигляді закриття провадження у справі. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20.

Конструкція цієї норми побудована як безумовний захід відповідальності боржника за дії на шкоду кредиторам, тому не передбачає альтернативного вирішення та необхідності з`ясування мотивів боржника - фізичної особи, за встановлення відповідних фактів господарським судом.

До того ж, розширене коло ініціаторів застосування частини сьомої статті 123 КУзПБ та відсутність процесуальних обмежень щодо її реалізації на всіх стадіях справи про неплатоспроможність фізичної особи забезпечують невідворотність такого наслідку очевидно недобросовісних дій боржника. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі №903/806/20.

Господарський суд не може залишити поза увагою обставини, які вказують на наявність підстав для закриття провадження у справі за частиною сьомою статті 123 КУзПБ, тому з власної ініціативи, зокрема, вирішуючи питання про перехід до судової процедури погашення боргів, зобов`язаний перевірити такі обставини справи та надати їм юридичну оцінку, про що зазначити у відповідному судовому рішенні.

Наведені висновки узгоджуються із правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі №903/806/20 та від 22.09.2021 у справі №910/6639/20 та є усталеною практикою при розгляді справ про неплатоспроможність фізичних осіб.

Колегія суддів вважає, що зважаючи на надання боржником недостовірної інформації у деклараціях про майновий стан боржника за 2020-2023, які були подані ним разом із заявою про відкриття провадження у справі, а також наявність невідповідностей в уже виправлених боржником деклараціях, відсутність в них повної та достовірної інформацією щодо майна, доходів та витрат членів сім`ї боржника, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для висновку щодо добросовісного виконання боржником своїх обов`язків та про наявність підстав для висновку про закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, враховуючи, що апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, які (доводи і вимоги апеляційної скарги) у даному випадку не підтверджують ухвалення оскаржуваного рішення із порушеннями, визначеними ст.277 ГПК України в якості підстав для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване судове рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права. За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, оскаржувана ухвала Господарського суду Полтавської області від 29.04.2025 у справі №917/977/23 - без змін.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 29.04.2025 у справі №917/977/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повна постанова складена 01.09.2025.

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя Н.О. Мартюхіна