ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2025 р. Справа № 911/1286/25

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

розглянувши матеріали справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Ромбуд МНС, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю „МК, м. Бориспіль, Бориспільський район, Київська область

про стягнення 476 505, 65 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ „Ромбуд МНС звернулось в Господарський суд Київської області із позовом до ТОВ „МК про стягнення 384 500, 00 грн основної заборгованості, 51 089, 57 грн пені, 34 258, 95 грн інфляційних збитків, 6 657, 13 грн 3 % річних. Також позивач у своїй позовній заяві просить суд покласти на відповідача понесені ним судові витрати, а саме, крім сплаченого судового зобору, витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 6 000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем невиконанням відповідачем свого обов`язку щодо оплати у повному обсязі за надані послуги згідно з договором надання послуг № 31/5ЕР-24 від 01.06.2024 р.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.04.2025 р. відкрито провадження у справі № 911/1286/25 за позовом ТОВ „Ромбуд МНС до ТОВ „МК про стягнення 476 505, 65 грн, визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи), встановлено сторонам строки для подачі відповідних заяв по суті спору.

19.05.2025 р. до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив б/н б/д на позовну заяву, у якому він погоджується з позовною вимогою про стягнення заборгованості в сумі 384 500, 00 грн та просить суд зменшити розмір пені до 50 % від нарахованої суми.

27.05.2025 р. до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь б/н від 26.05.2025 р. на відзив у справі № 911/1286/25, що долучено судом до матеріалів справи.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач - ТОВ „МК станом на момент розгляду даної справи в порушення приписів ст. 6 Господарського процесуального кодексу України не зареєстрував свого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

01.06.2024 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір надання послуг № 31/5ЕР-24, згідно з умовами пунктів 1.1., 1.2. якого за цим Договором „Виконавець зобов`язується надати „Замовнику машинами, спецмашинами, транспортними засобами (далі „Спецтехніка), згідно замовлень, а „Замовник зобов`язується прийняти та оплатити зазначені послуги.

1.2. Перелік Спецтехніки, що залучатиметься для надання послуг визначається Сторонами у додатках до цього Договору. Місце надання послуг: Сумська область, в районі села Верхня сироватка в південному напрямку на відстані 20 км, обсяг встановлюється згідно відомостей про надані послуги (Додаток № 1). Доставка техніки на об`єкт тралом Замовника, а з об`єкту рахунок сплачує Замовник Постачальнику в розмірі 45 000,00 з ПДВ.

Відповідно до пунктів 3.1. 3.3. договору „Замовник оплачує надані „Виконавцем послуги, шляхом попередньої оплати в розмірі 100 %. Техніка не приступає до виконання робіт без попередньої оплати.

3.2. Загальна сума Договору складає вартість всіх послуг наданих згідно актів прийому-передачі протягом всього строку дії Договору.

3.3. Розрахунки проводяться в безготівковій формі на поточний рахунок Виконавця в національній валюті України.

Пунктом п. 6.2. договору визначено строк його дії, згідно якого строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 6.1. цього Договору та закінчується 31 грудня 2024 року. Якщо за один місяць до дати закінчення дії Договору, що вказана в цьому пункті, жодна із Сторін не заявить про йото зміни чи розірвання, Договір вважається продовженим на наступний календарний рік.

На виконання умов договору позивачем у період дії договору, у тому числі у період з липня по серпень 2024 р., було надано відповідачу послуги, у тому числі, на загальну суму 522 000, 00 грн, що підтверджується договором надання послуг № 31/5ЕР-24 від 01.06.2024 р., актом надання послуг № 924 від 21.07.2024 р. на суму 90 000, 00 грн, актом надання послуг № 937 від 28.07.2024 р. на суму 11 500, 00 грн, актом надання послуг № 983 від 03.08.2024 р. на суму 100 500, 00 грн, актом надання послуг № 1021 від 11.08.2024 р. на суму 93 500, 00 грн, актом надання послуг № 1022 від 11.08.2024 р. на суму 28 500, 00 грн, актом надання послуг № 1067 від 16.08.2024 р. на суму 83 500, 00 грн, актом надання послуг № 1068 від 18.08.2024 р. на суму 34 500, 00 грн, актом надання послуг № 1113 від 25.08.2024 р. на суму 77 500, 00 грн, актом надання послуг № 1114 від 25.08.2024 р. на суму 2 500, 00 грн, наявними у матеріалах справи.

За період дії договору та на його виконання відповідачем було лише частково виконано свій обов`язок по оплаті наданих послуг, у тому числі за послуги надані у період з липня по серпень 2024 р., та перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 137 500, 00 грн, що підтверджується випискою з банківського рахунку позивача від 11.12.2024 р., актом звірки за період з 01.01.2024 р. по 11.12.2024 р., складеним і підписаним відповідачем, відзивом б/н б/д на позовну заяву, наявними у матеріалах справи.

У грудні 2024 р. позивач звернувся до відповідача із претензією № 1 від 18.12.2024 р., у якій просив останнього терміново сплатити заборгованість у розмірі 384 500, 00 грн за надані послуги згідно з договором надання послуг № 31/5ЕР-24 від 01.06.2024 р.

Як було зазначено вище, у своїй позовній заяві позивач, крім інших вимог, просить стягнути із відповідача на свою користь 384 500, 00 грн основної заборгованості за надані послуги згідно з договором надання послуг № 31/5ЕР-24 від 01.06.2024 р.

З приводу вказаної позовної вимоги позивача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із наданням послуг здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 цього ж кодексу якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 530 цього ж кодексу закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 ст. 530 цього ж кодексу закріплено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У встановлений договором строк і станом на час розгляду справи відповідач обов`язок щодо оплати наданих послуг у повному обсязі не виконав і його основна заборгованість перед позивачем складає 384 500, 00 грн, що підтверджується договором надання послуг № 31/5ЕР-24 від 01.06.2024 р., актом надання послуг № 924 від 21.07.2024 р. на суму 90 000, 00 грн, актом надання послуг № 937 від 28.07.2024 р. на суму 11 500, 00 грн, актом надання послуг № 983 від 03.08.2024 р. на суму 100 500, 00 грн, актом надання послуг № 1021 від 11.08.2024 р. на суму 93 500, 00 грн, актом надання послуг № 1022 від 11.08.2024 р. на суму 28 500, 00 грн, актом надання послуг № 1067 від 16.08.2024 р. на суму 83 500, 00 грн, актом надання послуг № 1068 від 18.08.2024 р. на суму 34 500, 00 грн, актом надання послуг № 1113 від 25.08.2024 р. на суму 77 500, 00 грн, актом надання послуг № 1114 від 25.08.2024 р. на суму 2 500, 00 грн, випискою з банківського рахунку позивача від 11.12.2024 р., актом звірки за період з 01.01.2024 р. по 11.12.2024 р., складеним і підписаним відповідачем, відзивом б/н б/д на позовну заяву, наявними у матеріалах справи.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У процесі розгляду справи відповідачем у відповідності до ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували належне виконання ним свого обов`язку по оплаті наданих послуг за договором надання послуг № 31/5ЕР-24 від 01.06.2024 р.

Отже, вимоги позивача про стягнення із відповідача основної заборгованості у розмірі 384 500, 00 грн за договором надання послуг № 31/5ЕР-24 від 01.06.2024 р. є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача пеню, передбачену договором надання послуг № 31/5ЕР-24 від 01.06.2024 р., за періоди прострочення відповідачем виконання обов`язку по оплаті наданиї послуг з 26.08.2024 р. по 26.02.2025 р. всього на загальну суму 51 089, 57 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ч. 6 ст. 232 цього ж кодексу нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що за порушення „Замовником терміну оплати послуг по даному Договору, останній сплачує „Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день такої затримки.

Розрахунок пені від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача пені від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 51 089, 57 грн.

Також, як було зазначено вище, відповідач у своєму відзиві б/н б/д на позовну заяву просить суд зменшити розмір пені до 50 % від нарахованої суми

Згідно з ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У зв`язку із тим, що відповідач не зазначив жодних обставин та доказів їх підтвердження, передбачених положеннями ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, то у суду відсутні правові підстави для реалізації його права на зменшення розміру пені, заявленої позивачем, а тому суд дійшов висновку про залишення клопотання відповідача про зменшення розміру пені без задоволення.

Отже, вимоги позивача про стягнення із відповідача пені від суми основної заборгованості за договором у розмірі 51 089, 57 грн є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача інфляційні збитки та 3 % річних від суми основної заборгованості за періоди прострочення відповідачем виконання обов`язку по оплаті наданих послуг з 26.08.2024 р. по 24.03.2025 р. всього на загальну суму 34 258, 95 грн та 6 657, 13 грн відповідно у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок інфляційних збитків від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача інфляційних збитків від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 34 258, 95 грн.

Розрахунок 3 % річних від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача 3 % річних від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 6 657, 13 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить суд покласти на відповідача понесені ними витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000, 00 грн.

Згідно з ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

2. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

3. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 124 цього ж кодексу разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

2. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

3. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

4. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Статтею 126 цього ж кодексу передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

2. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частинами 1-8 ст. 129 цього ж кодексу передбачено, що судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

2. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

3. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

4. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

5. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

6. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

7. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

8. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 6 000, 00 грн підтверджуються договором № 15/11 про надання правничої допомоги від 15.11.2024 р., довіреністю б/н від 15.11.2024 р., актом б/н від 24.03.2024 р. прийому-виконаних робіт, підписаними між ТОВ „Ромбуд МНС та адвокатом Кириченко А. Є., рахунком-фактурою № 24/03 від 24.03.2025 р., наявними у матеріалах справи.

Судові витрати, у тому числі витрати позивача на професійну правничу допомогу, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „МК (08301, вул. Робітнича, 19, кв. 217, м. Бориспіль, Бориспільський район, Київська область; ідентифікаційний код 19413590) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Ромбуд МНС (01013, вул. Інженерна, 1-А, офіс 1, м. Київ; ідентифікаційний код 44913900) 384 500 (триста вісімдесят чотири тисячі п?ятсот) грн 00 (нуль) коп. основної заборгованості, 51 089 (п?ятдесят одна тисяча вісімдесят дев?ять) грн 57 (п?ятдесят сім) коп. пені, 34 258 (тридцять чотири тисячі двісті п?ятдесят вісім) грн 95 (дев?яносто п?ять) коп. інфляційних збитків, 6 657 (шість тисяч шістсот п?ятдесят сім) грн 13 (тринадцять) коп. 3 % річних та судові витрати 7 147 (сім тисяч сто сорок сім) грн 58 (п??ятдесят вісім) коп. судового збору, 6 000 (шість тисяч) грн 00 (нуль) коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя В.М.Бацуца