ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2025 р. Справа №914/3611/21

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Желік М.Б.

судді Орищин Г.В.

Галушко Н.А.

за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ЛАТТЕРО б/н від 25.06.2025 (вх.ЗАГС №01-05/1954/25 від 25.06.2025)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 10.06.2025 (повну ухвалу складено 16.06.2025, суддя Бортник О.Ю.), постановлену за результатами розгляду

заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Латтеро, м. Львів,

про перегляд рішення Господарського суду Львівської області від 25.05.2022 р. за нововиявленими обставинами

та заяв Товариства з обмеженою відповідальністю Латтеро, Товариства з обмеженою відповідальністю Любе Авто Маркет про затвердження мирової угоди

у справі №914/3611/21

за позовом: Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області, с. Зимна Вода (залучено до участі у справі правонаступника: Товариство з обмеженою відповідальністю Любе Авто Маркет, м. Львів)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ЛАТТЕРО, м. Львів,

про зобов`язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення (демонтажу) огорожі території

за участю представників:

від апелянта: Вистробець В.О. - представник

від позивача: не з`явилися

Учасникам процесу роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46, Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

ПОСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 25.05.2022 у справі №914/3611/21 зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю ЛАТТЕРО усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою комунальної власності площею 0,5815 га, кадастровий номер :02:001:0979, шляхом знесення (демонтажу) огорожі території, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ЛАТТЕРО на користь Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області 2270,00 грн. судового збору.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.06.2025 у справі №914/3611/21 відмовлено у задоволенні заяви від 27.11.2024 про перегляд рішення Господарського суду Львівської області від 25.05.2022 у справі №914/3611/21 за нововиявленими обставинами та залишено відповідне судове рішення в силі; відмовлено у затвердженні мирової угоди, підписаний текст якої додано до заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Любе Авто маркет від 25.03.2025.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач звернувся до Західного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 10.06.2025 та ухвалити нове рішення, яким заяву про перегляд судового рішення Господарського суду Львівської області від 25.05.2025 у справі №914/3611/21 за нововиявленими обставинами задоволити в повному обсязі та відмовити у задоволенні позовних вимог Зимноводівської сільської ради (правонаступника: Товариство з обмеженою відповідальністю Любе Авто Маркет) про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою комунальної власності площею 0,5815 га, кадастровий номер :02:001:0979, шляхом знесення (демонтажу) огорожі території.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2025 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді Орищин Г.В., Галушко Н.А.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 01.07.2025 відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для надання відзиву на апеляційну скаргу до 15.08.2025, призначено розгляд справи на 20.08.2025.

В судовому засіданні 20.08.2025 представник апелянта надав суду пояснення щодо фактичних обставин справи та доводів, викладених в апеляційній скарзі, просив оскаржену ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та в повному обсязі відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином та завчасно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а відтак оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, з огляду на таке.

Історія розгляду справи. Короткий зміст рішення суду, заяви про перегляд цього рішення за нововиявленими обставинами та оскарженої ухвали суду першої інстанції.

Зимноводівська сільська рада Львівського району Львівської області звернулась до Господарського суду Львівської області з позовом про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю ЛАТТЕРО усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою комунальної власності площею 0,5815 га, кадастровий номер :02:001:0979, шляхом знесення (демонтажу) огорожі території.

Позивач посилався на те, що у комунальній власності Зимноводівської територіальної громади перебуває земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0979, яку відповідач самовільно використовує для здійснення своєї діяльності, встановивши на ній огорожу. Відповідач немає жодних речових прав на цю земельну ділянку, які б дозволяли йому використовувати її, у тому числі встановлювати на ній огорожу. Правові підстави для існування такої огорожі на земельній ділянці позивача теж відсутні.

Відповідач, заперечуючи позовні вимоги, вказував, що він набув право власності на спірну огорожу на підставі договору купівлі-продажу, на підставі ст.120 ЗК України до нього перейшло право користування земельною ділянкою під цією огорожею з моменту укладення договору, з часу набуття права власності на огорожу відповідач сплачує до сільської ради земельний податок, технічну документацію із землеустрою на спірну земельну ділянку, на якій розміщена огорожа затверджено у 2011 році Лапаївською сільською радою.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 25.05.2022 у справі №914/3611/21 зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю ЛАТТЕРО усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою комунальної власності площею 0,5815 га, кадастровий номер :02:001:0979, шляхом знесення (демонтажу) огорожі території, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ЛАТТЕРО на користь Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області 2270,00 грн. судового збору.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 19.09.2022 апеляційну скаргу ТзОВ «Латтеро» залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 25.05.2022 у справі №914/3611/21 без змін.

У вказаних судових рішеннях у справі №914/3611/21 було встановлено такі фактичні обставини:

- 24.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю Ландіо (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю ЛАТТЕРО (Покупець) укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, який зареєстровано в реєстрі за №124. Відповідно до п. 1.1 договору Продавець передає у власність (продає), а Покупець приймає у власність (купує) нерухоме майно (нежитлові приміщення, нежитлову будівлю) та приналежності (в тому числі інженерні мережі і комунікації), зазначені в п. 1.1.1 договору, розташовані за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, буд. № 367;

- згідно із п. 1.4 договору нерухоме майно розташоване на земельних ділянках: площею 0,0137 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:012:0006; площею 1,0739 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:012:0005; площею 4,7132 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:012:0007; площею 0,5242 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:012:0009; площею 2,2931 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:012:0008;

- з моменту укладення цього договору відповідно до ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України до Покупця переходить право користування вищезазначеними земельними ділянками під нерухомим майном в обсязі та на умовах, існуючих для Продавця на момент укладення цього договору;

- Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексні номери 167262474 від 20.05.2019 та 173276787 від 10.07.2019 підтверджується факт державної реєстрації права власності ТзОВ ЛАТТЕРО на нежитлову будівлю, будівлі та споруди, у тому числі й огорожу, які розташовані у м.Львові по вул. Городоцькій, буд. № 367. У реєстрі вказано, що підставою виникнення права власності на це майно є договір купівлі-продажу нерухомого майна, Серія та номер: 124, виданий 24.01.2018, видавник: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Потапчук Р.П.;

- Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 249376610 від 23.03.2021 підтверджується факт здійснення 17.03.2021 державної реєстрації права комунальної власності Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області на земельну ділянку площею 0,5815 га, кадастровий номер :02:001:0979;

- 02.03.2021 Зимноводівською сільською радою на адресу ТзОВ ЛАТТЕРО надіслано лист № 380-21 із вимогою припинити використання земельних ділянок комунальної власності, які розташовані в с. Холодновідка, зокрема, і щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0979 (отримано відповідачем 05.03.2021), проте ці вимоги позивача відповідачем залишено без задоволення;

- 24.05.2021 комісією Зимноводівської сільської ради проведено обстеження земельних ділянок площею 0,5815 га кадастровий номер :02:001:0979 для будівництва і обслуговування інших будівель громадської забудови та площею 0,4320 га кадастровий номер :02:001:0978 для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту, що розташовані в с. Холодновідка комунальної власності територіальної громади;

- в ході обстеження встановлено, що земельні ділянки площею 0,5815 га та 0,4320 га комунальної власності територіальної громади Зимноводівської сільської ради не передані у оренду чи постійне користування та примикають до земельних ділянок, на яких знаходяться об`єкти нерухомого майна за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 367; на наведених вище земельних ділянках комунальної власності знаходяться залізничні колії, мостіння та огорожа, які використовуються ТзОВ ЛАТТЕРО для ведення своєї діяльності; за результатами обстеження складено акт комісії Зимноводівської сільської ради від 24.05.2021;

- листом від 23.06.2021 № 1133-21 Зимноводівська сільська рада звернулась до Управління з контролю за використанням та охороню земель Головного управління Держгеокадастру у Львівській області щодо проведення перевірки факту самовільного зайняття ТзОВ ЛАТТЕРО спірної земельної ділянки;

- листом від 23.07.2021 № 18-13-0.4-781/90-21 Зимноводівську сільську раду повідомлено, що проведення заходів державного контролю дотримання вимог земельного законодавства при використанні спірної земельної ділянки буде включено в плани роботи проведення перевірок на IV квартал 2021 року;

- 17.11.2021 комісією Зимноводівської сільської ради повторно проведено обстеження земельної ділянки площею 0,5815 га кадастровий номер :02:001:0979 для будівництва і обслуговування інших будівель громадської забудови, що розташовані в с.Холодновідка комунальної власності територіальної громади, за наслідками обстеження складено акт від 17.11.2021;

- в матеріалах справи містяться копії технічного паспорта від 04.07.2019 на будівлі та споруди розташовані за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, № 367, акта № 2 встановлення та узгодження меж землекористування на місцевості від 04.10.2011, який скріплено печатками ТзОВ Торговий дім Пам`ять-Плюс та Лапаївської сільської ради;

- - в матеріалах справи наявна копія рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.11.2021 у справі № 380/9896/21 за позовом ТзОВ ЛАТТЕРО до Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання незаконним та скасування рішення Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 173 від 12.01.2021 про відмову у наданні дозволу на виготовлення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в с.Холодновідка ТзОВ ЛАТТЕРО, зобов`язання Зимноводівську сільську раду Пустомитівського району Львівської області надати Товариству з обмеженою відповідальністю ЛАТТЕРО дозвіл на розробку технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) по вул. Кільцева с. Холодновідка Пустомитівського району Львівської області для обслуговування нежитлових будівель та споруд (у межах населеного пункту): - площею 0,432 га (кадастровий номер :02:001:0978 (код КВАП 12.01 - для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту)); - площею 0,5815 га (кадастровий номер :02:001:0979 (код КВЦП 03.15. - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови)); цим рішенням повністю відмовлено у задоволенні позову; постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.05.2022 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.11.2021 у справі № 380/9896/21 залишено без змін.

У рішенні від 25.05.2022 у справі №914/3611/21 Господарський суд Львівської області викладено такі висновки:

- майнові права на земельну ділянку позивача (кадастровий номер :02:001:0979), на якій розміщено огорожу відповідача, на підставі договору купівлі-продажу № 124 від 24.01.2018 до нього не перейшли;

- відповідач (скаржник), уклавши 24.01.2018 договір купівлі-продажу нерухомого майна, не міг не знати, що цей договір не містить положень про перехід до нього права власності чи права користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0979, відповідач не міг не знати, що до нього переходить право користування лише тими земельними ділянками, які зазначені у п. 1.4 договору;

- в матеріалах справи відсутні докази того, що особа, яка уповноважена розпоряджатися землями відповідної територіальної громади, приймала рішення про виділення земельної ділянки (у власність чи у користування) будь-якому господарюючому суб`єкту для будівництва на ній спірної огорожі;

- актами комісії Зимноводівської сільської ради від 24 травня 2021 року та від 17.11.2021 року підтверджується факт розташування огорожі, яка використовується відповідачем, на земельній ділянці площею 0,5815 га, кадастровий номер :02:001:0979;

- відповідач порушує належне позивачу, як власнику земельної ділянки, розташованої в с.Холодновідка площею 0,5815 га, кадастровий номер :02:001:0979, право на користування цією земельною ділянкою.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 12.02.2024 задоволено заяву ТзОВ «Латтеро» про роз`яснення рішення Господарського суду Львівської області від 25.05.2022р. у справі №914/3611/21, роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛАТТЕРО», рішення Господарського суду Львівської області від 25.05.2022р. у справі № 914/3611/21, в частині зобов`язання відповідача до вчинення дій, не змінюючи змісту судового рішення:

рішенням Господарського суду Львівської області від 25.05.2022р. у справі № 914/3611/21 зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю ЛАТТЕРО (79040, м. Львів, вул. Городоцька, 367, ) усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою комунальної власності площею 0,5815 га, кадастровий номер :02:001:0979, шляхом знесення (демонтажу) огорожі території, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0979 та котрої стосувався спір у справі № 914/3611/21, матеріали цієї справи, у тому числі Акти комісії Зимноводівської сільської ради від 24.05.2021р. та від 17.11.2021р.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.12.2024 залучено до участі у справі №914/3611/21 правонаступника позивача Товариство з обмеженою «Любе Авто Маркет».

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.06.2024 відмовлено у задоволенні заяви ТзОВ «Латтеро» про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та залишено в силі рішення Господарського суду Львівської області від 25.05.2022 у справі №914/3611/21.

27.11.2024 ТзОВ Латтеро звернулось до Господарського суду Львівської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Львівської області від 25.05.2022 у справі № 914/3611/21.

У заяві зазначено, що адвокат відповідача 29.10.2024 ознайомився з матеріалами інвентаризаційної справи в Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації, а 21.11.2024 - з вибірковими матеріалами щодо будівництва цього об`єкту, та встановив нововиявлені обставини те, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0979 надана у користування під будівництво нерухомого майна; що спірну огорожу збудовано на цій земельній ділянці з отриманням усіх дозвільних документів; об`єкти, які збудовані на згаданій земельній ділянці неодноразово перепродувались іншим суб`єктам господарювання на підставі чинних господарсько-правових угод. Вказані обставини на момент ухвалення рішення відповідач не знав та не міг знати.

Окрім того, 25.03.2025 позивач подав суду заяву про затвердження мирової угоди та копію проекту такої мирової угоди без номера та без дати, підписаної та скріпленої печатками сторін.

Місцевий господарський суд, ухвалюючи оскаржену ухвалу дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, а також про те, що умови мирової угоди виходять за межі спору та частково є невиконуваними, що унеможливлює затвердження судом такої мирової угоди.

Узагальнені доводи апелянта (заявника).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що під час постановлення ухвали, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не довів обставини, що мають значення для справи, висновки суду викладені в ухвалі не відповідають обставинам справи, неправильно застосовано норми матеріального права, на підтвердження чого апелянт наводить фактичні обставини справи та покликається на такі доводи:

- під час виконання рішення суду від 25.05.2022 у справі №914/3611/21, з`ясувалося, що:

1) ТзОВ «Латтеро» не користувалося та не користується земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0979, асфальтована площадка для паркування вантажних автомобілів розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :05:012:0007, загальною площею 4,7132 га, яка знаходиться в оренді у Львівської міської ради (територія земельної ділянки асфальтована площадка закінчується бордюром), а на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0979 розташоване лише трав`яне покриття на якому відсутнє будь яке майно ТОВ «Латтеро», крім бетонної огорожі, яка розташована подалі (фото огорожі, додаток 4);

2) ТзОВ «Латтеро» не будувало таку огорожу, а добросовісно придбало її у складі цілісного майнового комплексу (рік експлуатації цієї огорожі виник задовго до придбання її ТзОВ «Латтеро», ще у 1985 році), а тому покладення обов`язку демонтувати цю огорожу є суттєвим порушенням прав відповідача та покладає на нього зайвий тягар;

3) під час ознайомлення з матеріалами архівних справ в Державному архіві Львівської області, Державному нотаріальному архіві Львівської області, Державному архіві регіонального управління Фонду державного майна по Львівській області, Бюро технічної інвентаризації Львівської області було з`ясовано, що таке нерухоме майно (як огорожа території) не є самочинним будівництвом, а збудоване на земельній ділянці, яка виділена під таке будівництво, на підставі усіх дозвільних документів, які діяли на той час та на законних підставах введена в експлуатацію;

4) для демонтажу огорожі та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, вона має бути ідентифікована, зокрема, шляхом визначення координат поворотних точок меж і даних про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі (стаття 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр»); виконання дослідження з визначення координат поворотних точок меж і даних про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі потребує спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; результати таких досліджень можуть міститись, зокрема, у висновку експерта і виконання рішення суду без таких досліджень не можливо; на час винесення судового рішення, відповідач не знав та не міг знати про обставини, що мають важливе значення для вирішення цієї справи по суті, а саме про те, що ця земельна ділянка, площею 0,5815 га кадастровий номер :02:001:0979, була надана у користування під будівництво об`єктів нерухомого майна; що на цій земельній ділянці, з отриманням усіх дозвільних документів, на підставі проекту, були збудовані об`єкти нерухомого майна серед яких і огорожа; що останні введені в експлуатацію і що ці об`єкти нерухомого майна серед яких і огорожа, що розташовані на земельній ділянці кадастровий номер :02:001:0979, були неодноразово перепродані іншим суб`єктам господарювання на підставі чинних господарсько-правових угод; з такими матеріалами, представник ТзОВ «Латтеро», адвокат Висторобець В.О. ознайомився лише протягом жовтня-листопада 2024 року;

- під час судового розгляду за нововиявленими обставинами надав докази, які під час судового розгляду у справі №914/3611/21, ані у справі №380/9896/21 не досліджувалися та їх оцінка судами першої та апеляційної інстанції не здійснювалася, однак такі мають суттєве значення для вирішення справи по суті та засвідчують той факт, що ТзОВ «Латтеро» не здійснювало будівництво огорожі, яка є предметом судового розгляду, а добросовісно придбало її у складі цілісного майнового комплексу (рік експлуатації цієї огорожі виник задовго до придбання її ТОВ «Латтеро», ще у 1985 році, вона неодноразово перепродувалася іншим суб`єктам господарювання), а тому покладення обов`язку демонтувати цю огорожу є суттєвим порушення прав останнього та покладає на нього зайвий тягар;

- такими доказами є: акту комісії від 16.04.1969 про обстеження земельної ділянки, наміченої для відводу під будівництво Львівської обласної бази «Сільгосптехніка»; рішення виконкому Львівської міської Ради депутатів трудящих №91 від 06.06.1969, яким було дозволено проектування і будівництво бази Львівського обласного об`єднання «Сільгосптехніка» в районі Скнилівського складського вузла на землях колгоспу ім.Ілліча за рахунок зменшення ширини смуги об`їзної автодороги у відповідності з Постановою Ради Міністрів УРСР № 370 від 12.11.1968; лист №22-1134/67 від 25.03.1970 за підписом Заступника Голови Ради Міністрів УРСР про дозвіл Українському об`єднанню «Укрсільгосптехніка» здійснити будівництво обласної торгової бази «Укрсільгосптехніка» з спорудженням біля 70 тис. кв.м. виробничо-складських приміщень; акт на право постійного користування землею від 22.08.1974, виданий Львівському обласному об`єднанню «Сільгосптехніка»; генеральний план будівництва; наказ Державного Агропромислового Комітету СРСР (Госагропром СРСР) від 02.09.1987, яким було створено Державну приймальну комісію з прийомки в експлуатацію Львівської обласної бази матеріально-технічного забезпечення на станції Скнилів Львівської області Госагропрома Української РСР; наказ про призначення робочої комісії та актів про готовність до приймання закінченого будівництвом об`єкту; акт Державної приймальної комісії від 31.10.1988 про приймання в експлуатацію завершеної будівництвом Львівської обласної бази матеріальнотехнічного забезпечення Львівського облагропрома Госагропрома УРСР; розпорядження Ради Міністрів УРСР від 25.03.70 №22-1134/67, рішення Львівського міськвиконкому від 06.03.69 №91; документи про будівництво; проектно-кошторисна документація; наказ Госагропрому СРСР №767 від 16.11.1988 про затвердження наданого Державною приймальною комісією акту від 31.10.1988 про приймання в експлуатацію завершеною будівництвом Львівської обласної бази матеріальнотехнічного забезпечення на станції Скнилів Львівської області; - правовстановлюючі документи БТІ на цей об`єкт будівництва; документи про перетворення обласного об`єднання «Сільгосптехніка» на Львівський обласний відділ матеріально-технічного постачання «Облагропромпостач» та згодом на Львівське обласне виробниче об`єднання «Агрореммашпостач» та на ВАТ «Агрореммашпостач»; про приватизацію останнього та про продаж нежитлових приміщень ЗАТ «Видавничій дім «Високий замок»; - договір поділу будівлі від 25.06.2007; статут (нерухоме майно внесено до статутного фонду ТзОВ «Торговий дім Пам`ять плюс» та про продаж ТзОВ «Ландіо», в якого об`єкт купив відповідач; інші документи;

- відповідно до положень частини четвертої статті 376 ЦК України новий набувач майна не може вважатися особою, яка здійснила самочинне будівництво, відтак обов`язок знести об`єкт самочинного будівництва не може бути покладено на набувача такого будівництва, оскільки такий обов`язок положеннями частини четвертої статті 376 ЦК України покладено саме на особу, яка здійснила самочинне будівництво;

- будівництво цього об`єкту нерухомості огорожі у складі цілісного майнового комплексу не є самочинним, така земельна ділянка була надана у постійне користування, на підставі акту постійного користування, під будівництво об`єктів нерухомого майна; що на цій земельній ділянці, з отриманням усіх дозвільних документів, на підставі проекту, були збудовані об`єкти нерухомого майна серед яких і огорожа. Що останні введені в експлуатацію і що ці об`єкти нерухомого майна серед яких і огорожа, що розташовані на земельній ділянці кадастровий номер :02:001:0979, були неодноразово перепродані іншим суб`єктам господарювання на підставі чинних господарсько-правових угод;

- належним способом захисту права особи, яка позбавлена володіння земельною ділянкою, є віндикаційний позов, не може бути належним (правомірним) спосіб захисту, який спричиняє втручання у право на майно, щодо якого немає спору;

- під час судових засідань у цій справі, в заяві про затвердження мирової угоди та в мировій угоді від 25.03.2025, що є заявами по суті справи, позивач визнав: - що огорожа (паркан), яка була предметом та підставою позову у справі №914/3611/21 - не була і не є самовільним будівництвом, здійсненим ТзОВ «Латтеро», збудована та прийнята в експлуатацію на земельній ділянці, яка була відведена у встановленому законодавством порядку для цієї мети, на підставі проектних, будівельних та дозвільних документів, у встановленому законодавством порядку, є нерухомим майном, що належить ТзОВ «Латтеро» на праві власності; така позиція позивача є підтвердженням відсутності предмету і підстав спору між сторонами у справі №914/3611/21, а саме задоволення негаторного позову про усунення перешкод в користуванні майном шляхом демонтажу огорожі і є підставою для скасування судового рішення та закриття провадження по справі;

- наявність встановлених обставин щодо відсутності самочинно збудованого нерухомого майна на спірній земельній ділянці, проте фактична наявність в межах спірної земельної ділянки інших об`єктів нерухомого майна, таких як вартової літ. «Д» та мостіння «I» (асфальтована площадка), підземного газопроводу, повітряних ліній електропередачи, а також трубопровідних каналізаційних сіток, та огорожі, з урахуванням принципу непорушності права власності Товариства на вказані об`єкти, обізнаність про такі обставини суду першої та апеляційної інстанцій станом на час вирішення спору, призвело б до іншого результату вирішення спору, оскільки підтверджують обставини, що належне ТОВ «Латтеро» нерухоме майно, не є самочинним будівництвом, нерозривно пов`язано із землею, а тому не може бути демонтовано (знесено) без руйнування, знецінення та зміри функціонального призначення; такі обставини є суттєвими і такими, що могли вплинути на рішення суду по суті заявлених вимог;

- як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 12.12.2024 (Справа «ТОВ «ОДЕСЬКА БУТЕРБРОДНА КОМПАНІЯ» ПРОТИ УКРАЇНИ» (CASE OF ODESKA BUTERBRODNA KOMPANIYA, TOV v. UKRAINE) (Заява №59414/15)) - «навіть припустивши, що оскаржуване втручання було передбачене законодавством і переслідувало мету, яка відповідала суспільному інтересу, воно в будь-якому випадку не відповідало вимозі пропорційності. Європейський суд наголосив, що навіть після того, як право власності підприємства-заявника на кафе було визнано недійсним і було знову видано наказ про знесення кафе у 2016 році, жодних дій для виконання цього рішення вжито не було, а виконавче провадження досі триває, хоча минуло вісім років. Більш того, з липня 2011 року до березня 2012 року кафе тричі змінювало власників, але жодного разу органи державної влади під час реєстрації прав власності не виявили жодних порушень щодо статусу майна чи не запобігли вчиненню правочинів стосовно нього, хоча їм мало бути відомо щонайпізніше з 2008 року, що це майно було самочинною забудовою. Європейський суд зазначив, що це є ознакою тривалого терпимого ставлення органів державної влади до існуючої ситуації або щонайменше небажання остаточно розв`язати її»;

- застосовуючи рішення Європейського суду з прав людини до випадку ТзОВ «Латтеро», можна сказати, що з 1988 року, таке нерухоме майно (в тому числі огорожа) сім разів змінювало власників, жодного разу органи державної влади під час реєстрації прав власності не виявили жодних порушень щодо статусу майна чи не запобігли вчиненню правочинів стосовно нього, хоча їм мало бути відомо, жодного припису на усунення порушень з боку державних органів не здійснено;

- в матеріали справи №914/3611/21 під час розгляду справи з заміни сторони правонаступником, ТзОВ «Латтеро» надавався лист №0006-вих-94714 від 01.07.2024 за підписом начальника Інспекції державно архітектурно-будівельного контролю Львівської міської ради, з якого слідує, що Інспекцією не видавалися приписи про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та про зупинення підготовчих та будівельних робіт, а також не складались протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності посадових осіб ТОВ «Латтеро», проте, судом першої інстанції висновки з цього питання не здійснені.

Правом подання відзиву на апеляційну скаргу позивач у встановлений судом строк не скористався. Відповідно до ч.3 ст.263 ГПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 статті 320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч.2 ст.320 ГПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, якщо ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, та встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не були та не могли бути відомі ні заявникові, ні суду, ні іншим учасникам адміністративного процесу; істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Водночас, нововиявлені обставини необхідно відрізняти від нових обставин, що виникли після вирішення справи та ще не існували на час її розгляду, а також від обставин, що зазнали змін після ухвалення судом рішення. Їх виявлення не може бути підставою для перегляду судового рішення.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справи. Не вважається нововиявленою обставиною зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Також не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, які встановлюються на підставі доказів, що не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Також необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами (аналогічний висновок міститься у пункті 33 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2022 у справі №9901/400/20).

Проте, зі змісту заяви та апеляційної скарги вбачається, що відповідач обґрунтовує вимоги заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами доказами, які були отримані адвокатом заявника внаслідок ознайомлення з матеріалами інвентаризаційних та реєстраційних справ щодо нерухомого майна, розташованого у м.Львові по вул.Городоцька, 367, і покликається на такі докази як на додаткове обґрунтування обставин, на які посилався відповідач у заявах по суті спору під час розгляду позову у справі №914/3611/21.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Так, заявник стверджує, що на підставі отриманих документів було встановлено такі додаткові обставини:

- 16 квітня 1969 року комісією в складі представників від виробничого управління с/г Пустомитівського району: старшого землевпорядника, голови колгоспу ім. Ілліча, начальника тех.бюро обласного відділу у справах будівництва та архітектури, Львівського відділу Київпромсудпроект, управління Головного архітектора м.Львова, заступника голови по торгівлі Львівського обласного об`єднання Сільгосптехніка обстежено земельну ділянку, площею 26 га намічену для відводу під будівництво Львівської обласної бази Сільгосптехніка та встановлено, що земельна ділянка 26 га польова орна земля колгоспу ім.Ілліча Пустомитівського району, зорана з осені 1968 року, підготована під посадку картоплі, розташована в західному районі м.Львова між будуючою базою Імпорторгу і окружною дорогою. Ця земельна ділянка по генеральному плану забудови міста Львова включена в квартал промислово-складської зони міста під будівництво складських, транспортних та побутових баз, придатна до забудови. За результатами комісія склала Акт та прийшла до висновку рекомендувати виконкомам міської та обласної Рад депутатів трудящих для розгляду та затвердження відводу ділянки в наміченому місці цим актом;

- 6 червня 1969 року Рішенням виконкому Львівської міської Ради депутатів трудящих №91 було дозволено проектування і будівництво бази Львівського обласного об`єднання Сільгосптехніка в районі Скнилівського складського вузла на землях колгоспу ім.Ілліча за рахунок зменшення ширини смуги об`їзної автодороги у відповідності з Постановою Ради Міністрів УРСР № 370 від 12.11.1968 року; запропоновано виконкому Львівської обласної Ради депутатів трудящих вирішити відчудження земель колгоспу ім. Ілліча площею 26,0 га з передачею їх під будівництво складів у відповідності з генпланом Львова; зобов`язано дирекцію обласного об`єднання Сільгосптехніка виготовити технічну документацію на будівництво бази та погодити її у встановленому порядку;

- 25 березня 1970 року Листом №22-1134/67 за підписом Заступника Голови Ради Міністрів УРСР на адресу виконкому Львівської обласної Ради депутатів трудящих, Українського об`єднання Ради Міністрів УРСР Укрсільгосптехніка було повідомлено, що Рада Міністрів УРСР розглянула прохання Львівського обкому КП України України і облвиконкому та дозволила Українському об`єднанню Укрсільгосптехніка здійснити в Львові, в зоні Скнилівського промислово-складського вузла, будівництво обласної торгової бази Укрсільгосптехніка з спорудженням біля 70 тис. кв.м. виробничо-складських приміщень;

- Будівництво об`єкту здійснювалося на підставі Генерального плану будівництва, виготовленого Львівським філіалом Українського проектно-технічного Інституту Укрсільгосптехпроект, погодженого відповідними службами;

- 31 жовтня 1988 року, Державною приймальною комісією у складі Голови Заступника начальника Головного управління матеріально-технічного забезпечення Госагропрома УРСР, керуючого трестом Львівпробуд Мінбуду УРСР, директора ПІКТІ Львівський будпроект, голови виконкому Залізничного району м. Львова, керуючого Львівським Агропромбанком та іншими було складено та підписано Акт Державної приймальної комісії к прийманню в експлуатацію завершеною будівництвом Львівської обласної бази матеріально-технічного забезпечення Львівського облагропрома Госагропрома УРСР;

- 31 жовтня 1988 року, Державною приймальною комісією у складі Голови Заступника начальника Головного управління матеріально-технічного забезпечення Госагропрома УРСР, керуючого трестом Львівпробуд Мінбуду УРСР, директора ПІКТІ Львівський будпроект, голови виконкому Залізничного району м. Львова, керуючого Львівським Агропромбанком та іншими було складено та підписано Акт Державної приймальної комісії к прийманню в експлуатацію завершеною будівництвом Львівської обласної бази матеріально-технічного забезпечення Львівського облагропрома Госагропрома УРСР.;

- Постановою комітету агропромислових формувань №8 від 30.03.1990 року на базі Облагропромпостач створено Львівське обласне виробниче об`єднання по виробничому і матеріально-технічному забезпеченню Агротехсервіс";

- 17.02.1992 Рішенням Ради об`єднання облагротехсервісу було вирішено Ліквідувати Львівське обласне виробниче об`єднання по виробничому і матеріально- технічному забезпеченню Агротехсервіс; рекомендовано ВО Агротехсервіс ліквідувати Львівське обласне виробниче об`єднання матеріально-технічного забезпечення Облагропостач (обласну базу МТЗ), порушено клопотання перед Концерном Украгротехсервіс питання про створення на базі ліквідованих ВО Агротехсервіс і Львівського обласного виробничого об`єднання матеріально- технічного забезпечення Облагропостач (Обласної бази) Львівське обласне виробниче об`єднання Агрореммашпостач, поклавши на нього функції ліквідованих об`єднань;

- постановою правління Українського державного концерну по матеріально- технічному і сервісному забезпеченню АПК Украгротехсервіс від 25.02.1992 номер П-9 створено Львівське обласне державне підприємство Агрореммашпостач;

- 29 грудня 1994 року Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області було видано Наказ №1327, Про перетворення в процесі приватизації Львівського обласного підприємства Агрореммашпостач у відкрите акціонерне товариство, відповідно до якого було затверджено план приватизації Львівського обласного підприємства Агрореммашпостач, поданий комісією з приватизації. Перетворено Львівське обласне підприємстве Агрореммашпостач у відкрите акціонерне товариство Агрореммашпостач; затверджено тимчасовий Статут;

- Відкрите акціонерне товариство „Львівагрореммашпостач (79040, м. Львів, вул. Городоцька, 367; ) було зареєстровано Львівською Радою народних депутатів - 23.01.1995;

- 27.01.1997 Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації видане реєстраційне посвідчення, яким посвідчено, що в цілому Львівська обласна база матеріально-технічного забезпечення (будинки, споруди, допоміжні приміщення), зареєстровано на праві колективної власності за ВАТ Львівагрореммашпостач на підставі Рішення виконкому Львівської міської Ради депутатів трудящих №91 від 6.06.1969 року та Акту Державної приймальної комісії за №767 від 16.11.1988 року, записаний в реєстрову книгу 2 за реєстровим №820;

- спірна огорожа перебувала у складі цих споруд і у подальшому відчужувалась ВАТ Львівагрореммашпостач ТзОВ Видавничий дім Високий замок, яке відчужило це майно ТзОВ Пам`ять;

- ТзОВ Пам`ять в свою чергу внесло це нерухоме майно до статутного фонду ТОВ Торговий дім Пам`ять плюс, яке в свою чергу здійснило відчуження частини об`єктів нерухомості ТОВ Ландіо, а останнє відповідно ТОВ Латтеро відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 24.01.2018;

- ТОВ Латтеро 24.01.2018 року на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна (далі договір), посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Потапчук Р.П., реєстровий №124 набуло у власність нерухоме майно (нежитлові приміщення, нежитлову будівлю) та приналежності (в тому числі інженерні мережі і комунікації), зазначені в п.1.1 договору та розташовані за адресою: м.Львів, вул.Городоцька, буд. 367;

- серед об`єктів купівлі продажу об`єктів нерухомого майна також було передано майно, що є предметом цього спору: - огорожа №2, №3, вартова літера Д, мостіння I (асфальтована площадка), зазначені у технічному паспорті на будівлі і споруди по вул.Городоцька, 367, м.Львів (інвентарізаційна справа №197 (2025), відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 24.01.2018, посвідченого нотаріально приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Потапчук Р.П. за реєстровим №124. Ці об`єкти в даний час знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0979, за адресою: Львівська область, Львівський (кол.Пустомитівський) район, с. Холодновідка, вул. Кільцева, яка до 27.05.2024 використовувалася ТзОВ Латтеро для обслуговування складських та допоміжних приміщень;

- ТзОВ Латтеро вважає, що закінчені будівництвом об`єкти ВАТ Львівагрореммашпостач, в тому числі приміщення виробничого і допоміжного призначення, що входили до складу об`єкта, будувалися за проектно кошторисною документацією замовника Мінсільгосппрод та приймалися в експлуатацію державними приймальними комісіями та робочими комісіями за участю Міністерства сільського господарства та продовольства України та його регіональних представництв, будувалися на земельних ділянках, виданих на законних підставах. Серед цих об`єктів - збудовані об`єкти нерухомого майна серед яких і огорожа, яка використовується відповідачем;

- з наведених документів слідує, що ніякого кадастрового номеру цієї ділянки не існувало, що технічну документацію на земельну ділянку після купівлі-продажу об`єктів нерухомості виготовило ТОВ Латтеро і що лише 17.03.2021 зареєстровано право комунальної власності Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0979, незаконно на думку заявника присвоєно цей кадастровий номер, площею 0,5815 га, розташовану в с. Холодноводівка, по вулиці Кільцевій, Пустомитівського району Львівської області.

Заявник вважає, що вказані документи є суттєвими доказами того, що він не здійснював самочинного будівництва на земельній ділянці, що остання надана під будівництво для цієї мети, у відповідності до діючого законодавства, на підставі дозвільних на будівництво проектів та інших документів і ці докази існували на час розгляду справи, але не були відомі і не могли бути відомі заявнику під час розгляду справи.

Разом з цим, як правильно зазначив суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, доводам заявника про те, що відповідач на законних підставах користується спірною огорожею, яку придбав на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 24.01.2018, її збудовано до 24.01.2018 та вона не є самочинним будівництвом, уже давалась оцінка судом, зокрема, висновки суду з цього питання викладено у рішеннях Господарського суду Львівської області у справі №914/3611/21 та Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/9896/21, у судових рішеннях судів апеляційної інстанції у цих справах, а також в ухвалі Господарського суду Львівської області від 10.06.2024.

В силу імперативних правових норм, які закріплено у ст. 320 ГПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є встановлені у ч. 2 цієї статті обставини.

Заявник як під час розгляду справи по суті так і під час звернення до суду з повторною заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами посилається на одну й ту ж обставину, а саме на те, що він на законних підставах користується спірною огорожею, яку придбав на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 24.01.2018, її збудовано до 24.01.2018 та вона не є самочинним будівництвом.

Додаткові докази на підтвердження таких обставин не можуть оцінюватись судом в порядку розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами в силу приписів ч.4 ст.320 ГПК України.

Що стосується обставин забудови земель колгоспу ім. Ілліча, будівництва бази Сільгосптехніка, створення Львівського обласного державного підприємства Агрореммашпостач, його приватизації, подальшого відчуження нерухомого майна цього підприємства та іншого майна, то в силу ч.5 ст.320 ГПК України під час перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Предметом позову у справі №914/36211/21 не було встановлення судом недійсності (незаконності) договору купівлі-продажу нерухомого майна, на підставі якого заявник придбав нерухоме майно у м. Львові по вул. Городоцькій, 367, а також незаконності побудови цього майна. Вказаний договір та встановлення факту незаконності побудови придбаного на його підставі нерухомого майна не було предметом спору у цій справі.

Що стосується доводів заявника про те, що позивач незаконно зареєстрував право власності у 2021 року на земельну ділянку площею 0,5815 га з кадастровим номером :02:001:0979, то такі спростовуються судовими рішеннями у справі №380/9896/21, які набрали законної сили та долученими до заяви доказами не підтверджуються.

Також, під час перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову, з огляду на що обставини, які не існували на день ухвалення судового рішення у справі №914/3611/21 і виникли після 25.05.2022 не є нововиявленими обставинами, з підстав існування яких рішення суду може переглядатись та бути скасованим на підставі ст. 325 ГПК України.

Необхідно зазначити, що у провадженні за нововиявленими обставинами суд має переглядати судове рішення лише в межах виявлених обставин, перевіривши наявність чи відсутність підстав для висновку про те, що врахування таких обставин мало б вирішальне значення у розв`язанні спору.

За змістом пункту 1 частини третьої статті 325 ГПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Згідно з ч.4 ст.325 ГПК України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Врахувавши вказані норми та встановивши відсутність в сукупності всіх ознак, що надають зазначеним заявником обставинам статусу нововиявлених, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви ТзОВ «Латтеро» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Львівської області від 25.05.2022 у справі №914/3611/21.

Доводів щодо незаконності оскаржуваної ухвали в частині відмови у затвердженні мирової угоди апеляційна скарга не містить.

Враховуючи встановлені обставини справи, межі перегляду оскаржуваної ухвали, доводи апелянта, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають до задоволення, відтак оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

В порядку положень ст.129 ГПК України судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, слід покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 269, 270, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ЛАТТЕРО відмовити.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 10.06.2025 у справі №914/3611/21 залишити без змін.

3. Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст. 287, 288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня її пролошення.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повну постанову складено 01.09.2025.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Галушко Н.А.

суддя Орищин Г.В.