РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.08.2025Справа № 910/3237/25

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання: Лобок К.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроенерготрейд" (08131, Київська обл., Бучанський р-н, село Софіївська Борщагівка, вул. Київська, будинок 34-А)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" (01010, місто Київ, вул. Острозьких Князів, будинок 32/2, 18 поверх, приміщення 33)

про стягнення 29 186 897,03 грн.

Представники учасники справи:

Від позивача: Тележинський М.М.

Від відповідача: Васильківський Л.М.

Вільний слухач: ОСОБА_1;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євроенерготрейд" (далі-позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" (далі-відповідач) про стягнення 29 186 897,03 грн, з яких заборгованість за поставлений газ - 15 950 000,00 грн, інфляційні витрати - 7 978 427,14 грн, 3 % річних - 1 512 846,58 грн, пеня - 2 150 623,31 грн, штраф - 1 595 000,00 грн.

Разом із позовною заявою ТОВ "Євроенерготрейд" подало заяву про забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходи шляхом накладання арешту на грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті Товариством з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" і знаходяться у нього чи в інших осіб в межах суми 29 186 897,03 гри, що підлягає стягненню, в тому числі на всі розрахункові банківські рахунки, які відкриті ТОВ"ЙЕ ЕНЕРТЯ" на день подання цієї заяви, та які будуть відкриті після подання даної заяви про забезпечення позову.

18.03.2025 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшли заперечення на заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2025 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 21.04.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2025 відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову.

03.04.2025 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшла клопотання про продовження строку для надання відзиву.

09.04.2025 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2025 відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроенерготрейд" про забезпечення позову.

21.04.2025 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшло клопотання про витребування у позивача оригіналів доказів, у зв`язку із тим, що позивач надав чистину документів засвідчених КЕП без протоколів створення та перевірки КЕП, що робить неможливим перевірку та використання таких документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2025 відкладено підготовче засідання на 05.05.2025. Крім того, суд відклав розгляд клопотання представника відповідача про витребування у позивача оригіналів доказів.

21.04.2025 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшло клопотання про забезпечення доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2025 повернуто клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" про забезпечення доказів у справі заявнику без розгляду.

02.05.2025 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшло клопотання про забезпечення доказів по справі № 910/3237/25 шляхом витребування у ТОВ "Оператор ГТС України" інформації та підтверджуючих документів щодо обсягів фактично переданого газу ТОВ "ЄВРОЕНЕРГОТРЕЙД" на користь ТОВ "ЙЕ ЕНЕРГІЯ" за Договором № ЄЕТ-ЙЕ-ГА3-21/12/21 купівлі-продажу природного газу від 21.12.2022р.

02.05.2025 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшло клопотання про залишення без руху позовної заяви на підставі ст.162 ГПК України, оскільки ТОВ ЄВРОЕНЕРГОТРЕЙД" в позовній заяві зазначає про необхідність стягнення коштів з Відповідача за Договором №СЕТ-ЙЕ-ГА3-21/12/21 від 21.12.2022 купівлі-продажу природного газу (якого не існує), натомість в якості додатків до позовної заяви позивачем додано інший Договір № ЄЕТ-ЙЕ-ГА3-21/12/21 від 21.12.2022 купівлі - продажу природного газу.

02.05.2025 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав:

- на думку відповідача позовна заява подана без дотримання ст. 162 ГПК України, оскільки ТОВ ЄВРОЕНЕРГОТРЕЙД" в позовній заяві зазначає про необхідність стягнення коштів з Відповідача за Договором № СЕТ-ЙЕ-ГА3-21/12/21 від 21.12.2022 купівлі-продажу природного газу (якого не існує), натомість в якості додатків до позовної заяви позивачем додано інший Договір № ЄЕТ-ЙЕ-ГА3-21/12/21 від 21.12.2022 купівлі - продажу природного газу;

- позивач надав чистину документів засвідчених КЕП без протоколів створення та перевірки КЕП, що робить неможливим перевірку та використання таких документів;

- надання доказів щодо обсягів фактично переданого газу є фундаментальним та обов`язковим для вирішення питання стягнення коштів у цій справі, а враховуючи відсутність належної доказової бази, позивач не дотримався встановленого обов`язку доказування, що свідчить про необґрунтованість претензій майнового характеру, пред`явлених до відповідача;

- надані копії актів приймання передачі газу не є доказами, які можуть підтвердити обставини щодо обсягів фактично переданого газу;

- позивачем до позовної заяви не долучено жодного розрахунку заборгованості, натомість в тексті позовної заяви Позивачем наведено певні міркування з приводу можливості стягнення з відповідача, крім заборгованості по договору штрафних санкцій.

- на переконання Відповідача, визначення розміру заборгованості є можливим за умови вивчення усієї бухгалтерська-економічної інформації по операціях між позивачем та відповідачем, здійснення перевірки достовірності шляхом дослідження первинних бухгалтерських документів.

02.05.2025 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшло клопотання про призначення судово-економічної експертизи.

02.05.2025 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 910/3237/25 до набрання законної сили судового рішення у справі № 911/1459/25.

Представник позивача у підготовчому засіданні 05.05.2025 заявив усне клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Представник відповідача у підготовчому засіданні 05.05.2025 не заперечив щодо задоволення усного клопотання представника позивача про відкладення підготовчого засідання.

Суд у підготовчому засіданні 05.05.2025 постановив ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про задоволення усного клопотання представника позивача про відкладення підготовчого засідання, підготовче засідання відкладено на 19.05.2025.

07.05.2025 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшли заперечення на клопотання про забезпечення доказів.

07.05.2025 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій останній не погоджується із доводами відповідача, оскільки:

- під час написання позову була допущена технічна помилка та вказано неправильний номер Договору, однак спірні правовідносини виникли на підставі Договору № ЄЕТ-ЙЕ-ГА3-21/12/21 від 21.12.2022 купівлі - продажу природного газу;

- враховуючи положення Договору № ЄЕТ-ЙЕ-ГА3-21/12/21, акт приймання-передачі є належним доказом фактичного передання газу позивачем та прийняття його відповідачем;

- відповідачем не надано жодного доказу на спростування позиції Позивача, не спростовано факти передачі обсягів природного газу, часткового внесення коштів поставлений газ. Натомість, Відповідач лише обмежився надуманими причинам щодо отримання обсягів природного газу від Оператора ГТС України, не зазначивши причин підписання Актів приймання-передачі між Сторонами та відсутності будь яких претензій до Позивача з дати поставки такого обсягу природного газу;

07.05.2025 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшли заперечення на клопотання про зупинення провадження.

07.05.2025 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшли заперечення на клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.05.2025 відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" про забезпечення доказів.

08.05.2025 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшли заперечення на клопотання про призначення експертизи.

Суд у підготовчому засіданні 19.05.2025 постановив ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про відмову у задоволенні клопотань представника відповідача про залишення без руху позовної заяви, витребування доказів, зупинення провадження та про відмову у клопотанні про призначення експертизи, у зв`язку із необґрунтованістю та безпідставністю, підготовче засідання відкладено на 11.06.2025.

Представник відповідача у підготовчому засіданні 11.06.2025 заявив усне клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Представник позивача у підготовчому засіданні 11.06.2025 заперечив проти задоволення усного клопотання представника відповідача про відкладення підготовчого засідання.

Суд у підготовчому засіданні 11.06.2025 постановив ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про задоволення усного клопотання представника відповідача про відкладення підготовчого засідання, підготовче засідання відкладено на 23.06.2025.

19.06.2025 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшла заява про результат оскарження ухвали суду від 07.05.2025 у справі № 910/3237/25.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.06.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті до 21.07.2025.

Представник позивача 21.07.2025 у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача 21.07.2025 у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2025 оголошено перерву у судовому засіданні по розгляду справи по суті до 13.08.2025.

Судом, враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Після судових дебатів суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, оголошення перерви у судовому засіданні та час проголошення рішення в судовому засіданні 13.08.2025.

У судовому засіданні 13.08.2025 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення суду буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи, на які учасники справи посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши в судовому засіданні докази, якими учасники справи обґрунтовували відповідні обставини, суд

ВСТАНОВИВ:

21.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євроенерготрейд" (далі-продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" (далі-оптовий покупець) укладено Договір № ЄЕТ-ЙЕ-ГАЗ-21/12/21 купівлі-продажу природного газу, за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність Оптового покупця природний газ, приведений до стандартних умов: 1 = 20 °С, тиск газу (Р) = 760 мм ртутного стовпчика (101,325 кНа), далі - Газ, а Оптовий покупець зобов`язується прийняти та оплатити Газ в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі.

Відповідно до п. 2.1-2.2 Договору, оптовий продавець передає оптовому покупцю в період січня 2022 року Газ в загальному обсязі 15 000.000 тне. куб. м (п`ятнадцять мільйонів куб. м1). Обсяги переданого Газу в періоді передачі Газу визначаються в актах приймання-передачі Газу (обсяг Газу).

Оптовий продавець передає Оптовому покупцю Газ в підземних сховищах газу (надалі - ПСГ) оператора газосховищ - АТ «Укртранстаз» (падалі - пункти приймання-передачі Газу) шляхом розміщення на Інформаційній платформі оператора газосховище відповідних Торгових сповіщень.

Передача Газу за цим Договором має відбуватись відповідно до узгодженого Сторонами режиму передачі (п. 3.1 Договору).

Відповідно до п.3.2. Договору, право власності на Газ переходить від Оптового продавця до Оптового покупця в пунктах приймання-передачі газу з моменту підтвердження на Інформаційній платформі оператора газосховищ відповідних Торгових сповіщень на газову добу періоду передачі Газу.

Після переходу права власності на Газ Оптовий покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на Газ.

Пунктами 3.3-3.4 Договору сторони погодили те, що акт приймання - передачі Газу підписується сторонами в день підтвердження Торгових сповіщень на інформаційній платформі оператора газосховищ.

У випадку порушення Оптовим покупцем строку підписання та повернення Оптовому продавцю акту приймання - передачі Газу відповідно до п. 3.3 цього Договору, або ненадання в цей же строк письмових заперечень проти їх підписання, такий Акт вважається підписаним Оптовим покупцем належним чипом.

Ціна за 1 (одну) тисячу куб. м газу, що перелається Оптовим продавцем Оптовому покупцю за цим Договором, становить 58 575,00 грн., крім того ПДВ 20% - 11 715,00 грн., а всього 70 290,00 (сімдесят тисяч двісті дев`яносто гривень 00 копійок). Загальна вартість обсягу Газу, що передається Оптовим продавцем Оптовому покупцю за цим Договором, становить 878 625 000,00 грн., крім того ПДВ 20 % - 175 725 000,00 грн., а всього з ПДВ 1 054 350 000,00 грн. (один мільярд п`ятдесят чотири мільйони триста п`ятдесят тисяч грн. 00 коп.) (п. 4.1-4.2 Договору).

Відповідно п. 5.1-5.2 Договору, оплата за газ проводиться Оптовим покупцем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Оптового продавця в наступному порядку:

500 000 000,00 грн. - підлягає оплаті в строк до 28 грудня 2021 року (включно):

277 175 000,00 грн. - підлягає оплаті в строк до 06 січня 2022 року (включно):

277 175 000,00 грн. - підлягає оплаті в строк до 17 січня 2022 року (включно).

У випадку не оплати або часткової оплати Оптовим покупцем Газу відповідно до умов цього пункту Договору. Оптовий продавець має право передати обсяг Газу, що відповідає сумі здійсненої Оптовим покупцем оплати.

Датою оплати Оптовим покупцем Газу є дата зарахування грошових коштів на рахунок оптового продавця.

Відповідно до п. 6.2 Договору,у разі не оплати або несвоєчасної оплати за Газ у строки, зазначені в пункті 5.1 Договору. Оптовий покупець, крім суми заборгованості, сплачує на користь Оптового продавця пеню за кожний день прострочення, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості, а у випадку прострочення більше ніж на 30 (тридцять) календарних днів - додатково штраф у розмірі 10 (десяти) відсотків від несплаченої суми.

Пунктом 9.6 Договору передбачено, що сторони домовились про право створювати, оформлювати та підписувати додаткові угоди та інші податки до цього Договору, рахунки, видаткові та податкові накладні, акти приймання-передачі природного газу, акти звірки взаємних розрахунків за цим Договором, надалі - Документи, шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису, надалі - кваліфікований ЕП, в порядку, передбаченому чинним законодавством про електронний документообіг та електронний цифровий підпис.

При цьому Сторони погоджуються, що:

- кваліфікований ЕП прирівнюється до власноручного підпису уповноваженої особи та відтиску печатки Сторони, а самі Документи, створені та підписані Сторонами шляхом накладення кваліфікованого ЕП, прирівнюються до оригіналів таких Документів в паперовому вигляді та можуть використовуватись для здійснення, відображення та обліку операцій за цим Договором нарівні з паперовим носієм таких Документів:

- документи повинні містити всі обов`язкові та/або істотні умови та реквізити відповідно до вимог чинного законодавства України, або ті умовам та реквізити, щодо наявності яких є окрема письмова домовленість сторін;

- оформлення та підписання Документів здійснюється в строки, передбачені умовами цього Договору:

- Документи, створені та підписані кваліфікованим ЕП, мають рівну юридичну силу з паперовими примірниками таких Документів, можуть бути використані як докази під час розв`язання суперечок за цим Договором та в судах;

- оформлення та підписання Документів в паперовому вигляді здійснюється на вимогу однієї з Сторін Договору.

Цей Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін, та скріплення відбитками печаток Сторін і діє до 31 січня 2022 року включно, але в будь-якому випадку, до моменту повного та належного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором, зокрема, в частині здійснення взаєморозрахунків. Цей Договір може бути достроково розірваний Оптовим продавцем шляхом письмового повідомлення про не Оптового покупця не пізніше під за 20 (двадцять) календарних днів до дати розірвання Договору (п. 10.1.-10.2 Договору).

Додатком № 1 до Договору сторонами погоджено орієнтовний графік передачі природного газу в січні 2022 року.

На виконання умов договору, позивачем поставлено, в свою чергу, відповідачем прийнято 15 000,000 тис. куб. м. на загальну суму 1 054 350 000,00 грн, що підтверджується Актами прийому передачі Газу, а саме: Акт № 27 від 01.01.2022 прийому-передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 28 від 02.01.2022 прийому-передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.;Акт № 29 від 03.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб, м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 30 від 04.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483.871 тис куб, м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 31 від 05.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб, м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 32 від 06.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483.871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 33 від 07.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483.871 тис.куб, м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 34 від 08.01.2022 прийому-передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 35 від 09.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 36 від 10.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 37 від 11.01.2022 прийому-передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 38 від 12.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб, м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 39 від 13.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292, 60 грн; Акт № 40 від 14.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 41 від 15.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 42 від 16.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483.871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 43 від 17.01.2022 прийому-передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 44 від 18.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 64 від 19.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб, м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 65 від 20.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 66 від 21.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 67 від 22.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб, м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 68 від 23.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 69 від 24.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.нуб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 70 від 25.01.2022 прийому-передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 71 від 26.01.2022 прийому - передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 72 від 27.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 137 від 28.01.2022 прийому-передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 138 від 29.01.2022 прийому-передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 139 від 30.01.2022 прийому-передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 140 від 31.01.2022 прийому-передачі природного газу за яким поставлено 483,87 тис.куб. м. на загальну суму 34011222,30 грн.

Вищевказані акти підписані електронними підписами ТОВ "Євроенерготрейд" та ТОВ "ЙЕ Енергія" без претензій та зауважень.

Як зазначив позивач, що згідно виписки з ПАТ АБ «Укргазбанк» із рахунку позивача № НОМЕР_1 загальна сума перерахованих Відповідачем коштів в якості оплати за переданий Позивачем газ за Договором купівлі-продажу становить 1 038 400 000,00 грн.

Тобто, за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 15 950 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказав, що відповідач порушив зобов`язання за Договором № ЄЕТ-ЙЕ-ГАЗ-21/12/21 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений ТОВ "Євроенерготрейд" природній газ в розмірі 15 950 000,00 грн. Також, у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині здійснення розрахунків, позивачем нараховано та заявлено до стягнення інфляційні витрати - 7 978 427,14 грн, 3 % річних - 1 512 846,58 грн, пеню - 2 150 623,31 грн, штраф - 1 595 000,00 грн.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, з підстав, викладених у відзиві на позов.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з п. 1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов до висновку, що останній за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

На виконання умов договору, позивачем поставлено, в свою чергу, відповідачем прийнято 15 000,000 тис. куб. м. на загальну суму 1 054 350 000,00 грн, що підтверджується Актами прийому передачі Газу, а саме: Акт № 27 від 01.01.2022 прийому-передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 28 від 02.01.2022 прийому-передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 29 від 03.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб, м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 30 від 04.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483.871 тис куб, м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 31 від 05.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб, м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 32 від 06.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483.871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 33 від 07.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483.871 тис.куб, м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 34 від 08.01.2022 прийому-передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 35 від 09.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 36 від 10.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 37 від 11.01.2022 прийому-передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 38 від 12.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб, м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 39 від 13.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292, 60 грн; Акт № 40 від 14.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 41 від 15.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 42 від 16.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483.871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 43 від 17.01.2022 прийому-передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 44 від 18.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 64 від 19.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб, м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 65 від 20.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 66 від 21.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 67 від 22.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб, м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 68 від 23.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 69 від 24.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.нуб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 70 від 25.01.2022 прийому-передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 71 від 26.01.2022 прийому - передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 72 від 27.01.2022 прийому передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 137 від 28.01.2022 прийому-передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 138 від 29.01.2022 прийому-передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 139 від 30.01.2022 прийому-передачі природного газу за яким поставлено 483,871 тис.куб. м. на загальну суму 34011292,60 грн.; Акт № 140 від 31.01.2022 прийому-передачі природного газу за яким поставлено 483,87 тис.куб. м. на загальну суму 34011222,30 грн.

Пунктом 9.6 Договору передбачено, що сторони домовились про право створювати, оформлювати та підписувати додаткові угоди та інші податки до цього Договору, рахунки, видаткові та податкові накладні, акти приймання-передачі природного газу, акти звірки взаємних розрахунків за цим Договором, надалі - Документи, шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису, надалі - кваліфікований ЕП, в порядку, передбаченому чинним законодавством про електронний документообіг та електронний цифровий підпис.

При цьому Сторони погоджуються, що:

- кваліфікований ЕП прирівнюється до власноручного підпису уповноваженої особи та відтиску печатки Сторони, а самі Документи, створені та підписані Сторонами шляхом накладення кваліфікованого ЕП, прирівнюються до оригіналів таких Документів в паперовому вигляді та можуть використовуватись для здійснення, відображення та обліку операцій за цим Договором нарівні з паперовим носієм таких Документів:

- документи повинні містити всі обов`язкові та/або істотні умови та реквізити відповідно до вимог чинного законодавства України, або ті умовам та реквізити, щодо наявності яких є окрема письмова домовленість сторін;

- оформлення та підписання Документів здійснюється в строки, передбачені умовами цього Договору:

- Документи, створені та підписані кваліфікованим ЕП, мають рівну юридичну силу з паперовими примірниками таких Документів, можуть бути використані як докази під час розв`язання суперечок за цим Договором та в судах;

- оформлення та підписання Документів в паперовому вигляді здійснюється на вимогу однієї з Сторін Договору.

Суд відзначає, що пунктами 3.3-3.4 Договору сторони погодили те, що акт приймання - передачі Газу підписується сторонами в день підтвердження Торгових сповіщень на інформаційній платформі оператора газосховищ.

У випадку порушення Оптовим покупцем строку підписання та повернення Оптовому продавцю акту приймання - передачі Газу відповідно до п. 3.3 цього Договору, або ненадання в цей же строк письмових заперечень проти їх підписання, такий Акт вважається підписаним Оптовим покупцем належним чипом.

Як вбачається із матеріалів справи, акти прийому-передачі природного газу підписані електронними підписами ТОВ "Євроенерготрейд" та ТОВ "ЙЕ Енергія" без претензій та зауважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як зазначив позивач, що згідно виписки з ПАТ АБ «Укргазбанк» із рахунку позивача № НОМЕР_1 загальна сума перерахованих Відповідачем коштів в якості оплати за переданий Позивачем газ за Договором купівлі-продажу становить 1 038 400 000,00 грн.

Тобто, за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 15 950 000,00 грн.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суд відзначає, що доказів на підтвердження сплати відповідачем заборгованості за поставлений газ у розмірі 15 950 000,00 грн. за Договором № ЄЕТ-ЙЕ-ГАЗ-21/12/21, в тому числі станом на час розгляду справи в суді, до матеріалів справи не надано.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оскільки, матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем основного боргу у повному обсязі, а факт заборгованості відповідача перед позивачем за договором належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 15 950 000,00 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Разом з тим, заперечення відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, до уваги судом не приймаються, з огляду на встановлені вище обставини справи.

Щодо стягнення з відповідача інфляційних витрат - 7 978 427,14 грн, 3 % річних - 1 512 846,58 грн, пені - 2 150 623,31 грн, штрафу - 1 595 000,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Товариство власного обґрунтованого контррозрахунку заявлених до стягнення позивачем розмірів 3 % річних та інфляційних втрат не надало.

Судом встановлено, що наданий позивачем розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат не повністю відповідає приписам чинного законодавства в силу допущених методологічних помилок при визначенні бази нарахування, а тому, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних витрат, з урахуванням допущених помилок у визначенні бази нарахування, а тому суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині, а саме: інфляційні витрати - 3 483 221 грн. 72 коп. та 3 % річних 1 074 986 грн. 30 коп.

Відповідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Крім того, суд звертає увагу, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.04.2019 у справі №917/194/18, від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17, від 25.05.2018 у справі №922/1720/17.

Відповідно до п. 6.2 Договору, у разі не оплати або несвоєчасної оплати за Газ у строки, зазначені в пункті 5.1 Договору, Оптовий покупець, крім суми заборгованості, сплачує на користь Оптового продавця пеню за кожний день прострочення, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості, а у випадку прострочення більше ніж на 30 (тридцять) календарних днів - додатково штраф у розмірі 10 (десяти) відсотків від несплаченої суми.

Саме на позивачеві лежить процесуальний тягар доведення суду першої інстанції підстав, розміру, строку обчислення боргу шляхом надання суду деталізованого розрахунку усіх заявлених позивачем сум. Водночас, відповідач вправі надати відповідні заперечення щодо позовних вимог та здійснити контррозрахунок таких сум. Як розрахунок позивача, так і контррозрахунок відповідача повинні бути аргументованими, щоби суд, аналізуючи відповідні докази та аргументи учасників справи, виконував функцію здійснення правосуддя, а не змушений би був, в іншому випадку, виконувати обчислення, тобто здійснювати дії, покладені законом на учасників справи.

Аналогічна правова позиція викладені у постанові Верховного Суду від 21.11.2019 у справі №910/1265/17.

Власного контррозрахунку пені та штрафу відповідачем суду не надано.

Тобто, визначаючи розмір заборгованості за Договором, зокрема, в частині пені, суд зобов`язаний належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості та нарахувань), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

Однак, як встановлено судом, сторони у договорі погодили застосування пені і штрафу в разі не оплати або несвоєчасної оплати за Газ у строки, зазначені в пункті 5.1 Договору.

Перевіривши розрахунки пені та штрафу, долучені позивачем до позовної заяви, суд дійшов висновку щодо їх обґрунтованості.

У частині третьої статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 вказаного кодексу обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина перша).

Допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи заборона використання деяких з них для підтвердження конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Шабельник проти України" (заява № 16404/03) від 19.02.2009 зазначається, що хоча стаття 6 (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) гарантує право на справедливий судовий розгляд, вона не встановлює ніяких правил стосовно допустимості доказів як таких, бо це передусім питання, яке регулюється національним законодавством (див. рішення у справі "Шенк проти Швейцарії" від 12.07.1998 та у справі "Тейшейра ді Кастру проти Португалії" від 09.06.1998).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 ГПК України).

Принцип належності доказів полягає в тому, що господарський суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Верховний Суд відзначає, що правило належності доказів обов`язкове не лише для суду, а й для осіб, які є суб`єктами доказування (сторони, треті особи), і подають докази суду. Питання про належність доказів остаточно вирішується судом.

Згідно з пунктом 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не досліджуються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроенерготрейд" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" (01010, місто Київ, вул. .Острозьких Князів, будинок 32/2, 18 поверх, приміщення 33) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроенерготрейд" (08131, Київська обл., Бучанський р-н, село Софіївська Борщагівка, вул.Київська, будинок 34-А) основну суму заборгованості - 15 950 000 грн. (п`ятнадцять мільйонів дев`ятсот п`ятдесят тисяч) 00 коп., інфляційні витрати - 3 483 221 грн. (три мільйони чотириста вісімдесят три тисячі двісті двадцять один) 72 коп., 3 % річних 1 074 986 грн.(один мільйон сімдесят чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят шість) 30 коп., пеню - 2 150 623 грн. (два мільйони сто п`ятдесят тисяч шістсот двадцять три) 31 коп., штраф - 1 595 000 грн. (один мільйон п`ятсот дев`яносто п`ять тисяч) 00 коп. та витрати по сплаті судового збору - 291 045 грн. (двісті дев`яносто одну тисячу сорок п`ять) 98 коп.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 03.09.2025.

Суддя М.Є. Літвінова