ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

01.09.2025 Справа № 904/4878/25

Суддя Кеся Н.Б., розглянувши матеріали

за позовом Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра, м.Дніпро в інтересах держави в особі Міністерства охорони здоров`я України, м.Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОЛОГ", м.Дніпро

про витребування майна з чужого незаконного володіння

УСТАНОВИЛА:

Лівобережна окружна прокуратура міста Дніпра, м.Дніпро в інтересах держави в особі Міністерства охорони здоров`я України (далі-Позивач) через систему "Електронний суд" 29.08.2025 року звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОЛОГ" (далі-Відповідач), в якому просить витребувати з чужого незаконного володіння - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОЛОГ" () на користь Міністерства охорони здоров`я України () нежитлове приміщення, площею 405,8 кв.м, що розташоване в прибудові А1-1, яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок 44, корпус 3 приміщення 1а (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

стягнути з Відповідача на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (реквізити отримувача: 49044, м.Дніпро, пр.Д.Яворницького, 38, МФО 820172, р/р UA 0000291 в ДКСУ в м.Київ, ).

В обґрунтування позовних вимог прокуратура посилається на те, що спірний об`єкт нерухомого майна (нежитлове приміщення, прибудова А1-1, загальною площею 405,8 кв.м) на підставі підроблених документів незаконно вибуло з державної власності в особі Міністерства охорони здоров`я України та на теперішній час перебуває у володінні ТОВ "ЕКОЛОГ", яке є остаточним недобросовісним набувачем майна та належним відповідачем за віндикаційним позовом.

За подання позову прокуратура сплатила судовий збір на суму 16056,28 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №2606 від 27.08.2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Так, в порушення наведеного, до позову не надано доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зокрема, прокуратурою подано до позову непридатний для читання Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 09.12.1998 року.

Крім того, 09.04.2025 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилання захисту прав добросовісного набувача" (далі Закон № 4292-ІХ), абзацом 1 пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення якого внесено зміни до ГПК України, зокрема, до статей 164, 174 ГПК України.

Тож, за приписами ч. 6 ст. 164 ГПК України (в редакції Закону №4292-ІХ) у разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.

Водночас за змістом пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №4292-ІХ положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абз. 1, 2 ч. 5 ст. 390 ЦК України, якою доповнено відповідну статтю ЦК України Законом 4292-ІХ, суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві. Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

Отже законодавцем ухвалення рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади поставлено в залежність від попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором грошової суми в розмірі вартості такого майна на депозитний рахунок суду.

З огляду на зазначені норми вбачається, що попереднє внесення на депозитний рахунок суду вартості спірного майна, оціненої згідно із законом, є обов`язковою матеріально-правовою передумовою для витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади у справах, в яких суд першої інстанції ще не ухвалив рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності Законом № 4292-ІХ.

В іншому випадку суд буде позбавлений можливості ухвалити рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь територіальної громади, навіть у разі встановлення обґрунтованості вимог.

Судом встановлено, що прокурором до позовної заяви не додані документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна.

Водночас, в поданій позовній заяві прокурор стверджує про недобросовісність відповідача, на що суд відзначає, що з огляду на положення ч. 5 ст. 12 ЦК України, за змістом якої, якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом.

Отже добросовісність набувача презюмується, тобто незаконний набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне.

З огляду на наявну спростовну презумпцію в набувача майна недобросовісність набувача цього майна має довести позивач/прокурор за віндикаційним позовом, тоді як набувач майна за загальним правилом доказування має довести свою добросовісність.

Разом з тим, доведення вказаних обставин в контексті норм ГПК України, зокрема і спростування зазначеної презумпції, можливе виключно на стадії судового розгляду справи по суті, оскільки лише на цій стадії суд: досліджує надані сторонами докази, встановлює обставини, які мають значення для правильного вирішення спору, а також здійснює правову оцінку поведінки сторін у межах реалізації ними тих чи інших прав.

Вказане відповідає також загальним засадам господарського судочинства, зокрема принципам змагальності сторін та рівності учасників процесу перед законом і судом, передбаченим статтями 7 та 13 ГПК України.

Відтак, якщо суд дійде висновку про добросовісність набувача, останній буде зобов`язаний застосувати чинний Закон № 4292-IX в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом.

При цьому така вартість спірного об`єкту нерухомого майна (у даному випадку земельних ділянок) має бути визначена, зокрема станом на дату подання позовної заяви, оскільки судом першої інстанції у спірних правовідносинах ще не було ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача.

Водночас, згідно з доповненої ч. 13 ст. 238 ГПК України, у випадку відмови у задоволенні позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду, суд першої інстанції також буде зобов`язаний застосувати чинний Закон №4292-IX, вирішивши питання про повернення позивачу внесених ним на депозитний рахунок суду грошових коштів, як компенсації вартості майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.

Отже, можна прослідкувати наявність причинно-наслідкового зв`язку між необхідністю внесенням на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна (доповнена Законом № 4292-IX ч. 6 ст. 164 ГПК України) та умов і порядку їх компенсації (доповнена Законом № 4292-IX ч. 13 ст. 238 ГПК України), з огляду на ухвалене рішення судом першої інстанції.

Згідно з абзацом першим ст. 2 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна, майнових прав та професійна оціночна діяльність регулюються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами з оцінки майна, що не суперечать йому.

За змістом ст. 5 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" суб`єктами оціночної діяльності є:

суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону;

органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі.

За змістом ч.2 ст. 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках приватизації та іншого відчуження у випадках, встановлених законодавством, оренди, обміну, страхування державного майна, майна, що є у комунальній власності, а також повернення цього майна на підставі рішення суду.

Таким чином, позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 162, 164 ГПК України.

Керуючись п. 5 ч. 3 ст. 162, ч.6 ст. 164, ст.ст. 172, 174, 234, 235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Прокуратурі протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати до позову придатний для читання Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 09.12.1998 року;

- надати докази внесення на депозитний рахунок Господарського суду Дніпропетровської області (№ UA0000262 у ДКСУ у м. Київ, одержувач: Господарський суд Дніпропетровської області ()) грошових коштів у розмірі вартості (за експертно-грошовою оцінкою, чинною на дату подання позову) нежитлового приміщення, площею 405,8 кв.м, що розташоване в прибудові А1-1, яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок 44, корпус 3 приміщення 1а (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- доказів щодо експертно-грошової оцінки спірного нежитлового приміщення.

3. Роз`яснити, що у випадку невиконання прокуратурою вимог суду про усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Б. Кеся