СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року м. Харків Справа № 922/4809/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Склярук О.І., суддя Россолов В.В. , суддя Хачатрян В.С.,

при секретарі судового засідання, Погребняк А.М.,

представники сторін,

позивача, Колодочка Г. В.,

відповідача, Бакулін А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача , за вх. №818 х/1 на рішення господарського суду Харківської області від "18" березня 2025 р. ( суддя Аюпова Р. М . ) у справі №922/4809/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроінвест", м. Дніпро,

до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", Харкова,

про стягнення коштів у розмірі 58 697, 92 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євроінвест" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", в якій просило суд:

1.Стягнути з Акціонерного товариства «Українські Енергетичні Системи» (, адреса: 61037, м. Харків, просп. Героїв Харкова, 199) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроінвест» (Місцезнаходження: 49044, Україна, м. Дніпро, вул. Шевченко, д. 17, ідентифікаційний код в п/р НОМЕР_1 в «Райффайзен Банк» м. Київ, МФО 300335) індекс інфляції у розмірі 43 201, 48 грн та три проценти річних у розмірі 13 780, 02 грн, що нараховані на заборгованість, стягнену рішенням Господарського суду Харківської області від 20.10.2020 у справі № 922/2554/20.

2.Стягнути з Акціонерного товариства «Українські Енергетичні Системи» (, адреса: 61037, м. Харків, просп. Героїв Харкова, 199) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроінвест» (Місцезнаходження: 49044, Україна, м. Дніпро, вул. Шевченко, д. 17, ідентифікаційний код в п/р р НОМЕР_1 в «Райффайзен Банк» м. Київ, МФО 300335) індекс інфляції у розмірі 1 304, 21 грн та три проценти річних у розмірі 412, 21 грн, що нараховані на заборгованість стягнену додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 03.11.2020 у справі № 922/2554/20.

3. В порядку ч. 2 ст. 625 ЦКУ та ч. 10 ст. 238 ГПКУ зобов`язати орган, що здійснюватиме примусове виконання:

- нарахувати відповідачу інфляційні втрати, як це передбачено ч. 2 ст. 625 ЦКУ, за весь період прострочення оплати боргу, що не був врахований в рішенні суду, починаючи з 15.11.2024, по дату повного погашення боргу, за формулою:

Сінф.втрат = Сп х Пс,

Де:

Сінф.втрат - сума інфляційних втрат за період прострочки.

Сп - загальна сума грошової заборгованості разом з інфляційними втратами на початок періоду.

Пс - індекс інфляційного розрахунку за весь період прострочки, розрахунок, якого здійснюється за формулою:

Пс = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ) ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

ІІz - індекс інфляції за останній місяць прострочення,

та стягувати ці інфляційні втрати з відповідача, якщо буде мати місце примусове виконання рішення;

Розрахунок інфляційних втрат в позові виконано станом на 15.11.2024;

- нараховувати відповідачу 3 % річних, як це передбачено ч. 2 ст. 625 ЦКУ, за весь період прострочення оплати боргу, що не був врахований в рішенні суду, починаючи з 30.12.2024, по дату повного погашення боргу, за формулою:

Сума санкції = Ск x 3 % (ст.625 ЦКУ) x Д : 365 : 100, де

Ск - загальна сума грошової заборгованості разом з інфляційними втратами на кінець періоду,

Д - кількість днів прострочення,

та стягувати даний відсоток з відповідача на користь позивача, якщо буде мати місце примусове виконання рішення.

Розрахунок суми 3 % річних в позові виконано станом на 30.12.2024.

4.Стягнути з Акціонерного товариства «Українські Енергетичні Системи» (, адреса: 61037, м. Харків, просп. Героїв Харкова, 199) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроінвест» (Місцезнаходження: 49044, Україна, м. Дніпро, вул. Шевченко, д. 17, ідентифікаційний код в п/р UA р НОМЕР_1 в «Райффайзен Банк» м. Київ, МФО 300335) суму судового збору у розмірі 3 028, 00 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000, 00 грн.

Позов обґрунтовано з посиланням на порушенням відповідачем зобов`язання з оплати заборгованості, що стягнена рішенням Господарського суду Харківської області від 20.10.2020 та додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 03.11.2020 у справі №922/2554/20.

Рішенням Господарського суду Харківської області від "18" березня 2025 р. у справі №922/4809/24 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроінвест» звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить рішення по справі скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю, а саме:

Стягнути з Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроінвест» індекс інфляції у розмірі 43 202,48 грн та трьох відсотків річних у розмірі 13 780грн 02 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроінвест» індекс інфляції у розмірі 1 304 грн 21 коп та три відсотка річних у розмірі 412,21 грн, що нараховані на заборгованість стягнуту додатковим рішенням господарського суду Харківської області від 03.11.2020 у справі №922/2554/20.

В порядку ч.2 ст.625 ЦКУ та ч.10 ст.238 ГПКУ зобов`язати орган, що здійснюватиме примусове виконання:

нарахувати АТ "Українські енергетичні машини" інфляційні втрати, як це передбачено ч. 2 ст. 625 ЦКУ, за весь період прострочення оплати боргу, що не був врахований в рішенні суду, починаючи з 16.11.2024 року, по дату повного погашення боргу;

нарахувати АТ "Українські енергетичні машини" 3 % річних, як це передбачено ч. 2 ст.625 ЦКУ, за весь період прострочення оплати боргу, що не був врахований в рішенні суду, починаючи з 31.12.2024 року, по дату повного погашення боргу.

Роз`яснити органу (особі), що здійснює примусове виконання рішення суду, що:

Врахування інфляційних втрат за поточний місяць здійснюється від сумарного боргу стягнутого в рішеннях № 922/2554/20 та в цій справі з врахуванням інфляційної складової за попередні місяці з дотриманням математичної послідовності;

Враховуючи компенсаційну природу відповідальності, визначеної ст. 625 ЦКУ, нарахування 3% здійснити від сумарного боргу, стягнутого в рішеннях №922/2554/20 та в цій справі з врахуванням інфляційної складової за усі попередні місяці прострочення;

В разі часткової сплати боргу, 3 % річних нараховуються окремо на кожну суму часткової оплати боргу в тому числі і на залишок заборгованості, за весь період прострочення кожної такої суми часткової сплати боргу та суми сплаченого залишку.

Загальну суму боргу з врахуванням інфляційних втрат та суми самих інфляційних втрат нараховувати починаючи з 16.11.2024 року за наступними формулами: Сінф.втрат = Сп х Пс - Сп;

Де: Сінф.втрат - сума інфляційних втрат, що нарахована за розраховуємий період прострочення. С= Сп х Пс - загальна сума грошової заборгованості разом з інфляційними втратами на кінець обчислюємого періоду. Сп - загальна сума грошової заборгованості разом з інфляційними втратами на початок періоду. Пс - індекс інфляційного розрахунку за весь період прострочки, розрахунок, якого здійснюється за формулою: Пс = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100) x ( ІІ3 : 100 ) x … ( ІІZ : 100 ) П1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

При цьому розрахунок трьох відсотків річних здійснювати за період починаючи з 31.12.2024 року за формулою: Сума санкції = С x 3% (ст.625 ЦКУ) x Д : 365 : 100,

де С = Сп х Пс - загальна сума грошової заборгованості разом з інфляційними втратами на кінець обчислюємого періоду. Д - кількість днів прострочення.

Стягнути з АТ "Українські енергетичні машини" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроінвест» суму судового збору у розмірі 3 028, грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Стягнути з АТ "Українські енергетичні машини" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроінвест» суму судового збору сплачену позивачем за розгляд справи в апеляційній інстанції.

Вважає, що рішення по справі було прийнято без урахування усіх обставин справи з не правильним застосуванням норм матеріального права. Зокрема посилається, що судом першої інстанції не врахована та обставина, що зобов`язання відповідача щодо сплати зазначених трьох відсотків річних, інфляційних, витрат на правничу допомогу та судового збору виникли саме на підставі рішення та додаткового рішення суду, яке не було виконано, а тому в силу приписів частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, позивач має право нарахувати на ці суми як 3% річних так і інфляційні.

Для розгляду справи шляхом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А., суддя Хачатрян В.С.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 поновлено пропущений процесуальний строк позивачу , за вх. №818 х/1 на оскарження рішення господарського суду Харківської області від 18.03. 2025 р. у справі №922/4809/24, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача , за вх. №818 х/1 на оскарження рішення господарського суду Харківської області від 18.03.2025р. у справі №922/4809/24, встановлено учасникам справи строк до 12.05.2025 включно для подання відзивів на апеляційну скаргу з доказами їх надсилання (доданих до них документів) іншим учасникам справи, витребувано матеріали оскарження по справі №922/4809/24 з Господарського суду Харківської області.

Відповідно до приписів частини 1 статті 273 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану було продовжено.

Відповідно до наказу Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 №03 «Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану» встановлено особливий режим роботи Східного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану з 01.04.2022 та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема:

- тимчасово зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії проти України зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду;

- запроваджено з 01.04.2022 роботу Східного апеляційного господарського суду у віддаленому режимі. Режим роботи суду може бути змінений з урахуванням об`єктивних обставин загострення збройної агресії (у тому числі ведення бойових дій) на адміністративно-територіальній одиниці місця розташування суду;

- рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: ;

- забезпечено приймання та опрацювання вхідної кореспонденції, що надходить до суду засобами електронного зв`язку. У разі відсутності об`єктивної можливості дотримання приписів процесуального законодавства та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, відповідні дії здійснювати після усунення обставин, що зумовили таку неможливість.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку встановленого ст.273 ГПК України.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.05.2025 розгляд справи призначено на 03.07.2025 р.

У судовому засіданні, яке відбулося 03.07.2025 р. приймав участь представник відповідача, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував. У судовому засіданні оголошувалася перерва до 21.08.2025 р.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Гетьмана Р.А., який входив до складу колегії суддів, на підставі розпорядження керівника апарату суду було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями за наслідками якого визначено колегію суддів, головуючий суддя Склярук О.І., суддя Хачатрян В.С., суддя Россолов В.В.

У судове засіданні, яке відбулося 21.08.2025 р. з`явився представник позивача та висловився на підтримку своїх доводів. Представник відповідача не прибув. Про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином .

Відповідно до приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі ( ч.1 ст.270 ГПК України).

Заслухавши доповідь головуючого по справі ( суддю доповідача), дослідивши обставини справи, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін, які приймали участь у судовому засіданні, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено такі обставини справи.

20.10.2020 за результатами розгляду справи № 922/2554/20 за позовом АТ «Юніон» до Державного підприємства «Завод «Електроважмаш» Господарський суд Харківської області ухвалив рішення, яким вирішив стягнути з Державного підприємства «Завод Електроважмаш» (61089, м. Харків, просп. Московський, будинок 299, ідентифікаційний код юридичної особи 00213121) на користь Приватного акціонерного товариства «Юнікон» (49005, місто Дніпро, вулиця Олеся Гончара, будинок 28 А, ідентифікаційний код юридичної особи 23647176): 5 875, 26 грн - 1 % річних та 58 277, 77 грн інфляційних втрат, а також судові витрати (сплачений судовий збір) в сумі 2 096, 20 грн.

03.11.2020 за результатами розгляду заяви АТ Юніон про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/2554/20 Господарський суд Харківської області ухвалив додаткове рішення, яким стягнуто з Державного підприємства "Завод «Електроважмаш" (61089,Харківська обл, м. Харків, Орджонікідзевський район, Проспект Московський, будинок 299, ідентифікаційний код особи 00213121) на користь Приватного акціонерного товариства "Юніон" (49005, м. Дніпро, вулиця Олеся Гончара, будинок 28А, ідентифікаційний код особи 23647276) суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн.

На виконання вищевказаних рішень, Господарський суд Харківської області видав накази, а саме:

- Наказ від 10.11.2020 на примусове виконання рішення Господарського суду Харківської області від 20.10.2020 у справі № 922/2554/20 на підставі якого Відділом примусового виконання рішень Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було відкрито виконавче провадження № 66265738 про стягнення 66 249, 23 грн;

- Наказ від 24.11.2020 на примусове виконання додаткового рішення господарського суду Харківської області від 03.11.2020 у справі № 922/2554/20 на підставі якого Відділом примусового виконання рішень Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було відкрито виконавче провадження № 66265761 про стягнення 2 000, 00 грн;

13.09.2021 за результатами розгляду заяви АТ «Юнікон» про заміну сторони у виконавчому провадженні господарський суд Харківської області ухвалою постановив: Замінити боржника у виконавчому провадженні №66265738 з виконання наказу Господарського суду Харківської області від 10.11.2020 по справі № 922/2554/20 з Державного підприємства "Завод "Електроважмаш" (Місцезнаходження:61089, Харківська обл, місто Харків, проспект Московський, будинок 299, ідентифікаційний код в ) на його правонаступника Акціонерне товариство "Завод "Електроважмаш" (Місцезнаходження: 61089, Харківська обл, місто Харків, проспект Московський, будинок 299, ідентифікаційний код в ).

Замінити боржника у виконавчому провадженні № 66265761 з виконання наказу Господарського суду Харківської області від 24.11.2020 по справі №922/2554/20 з Державного підприємства "Завод "Електроважмаш" (Місцезнаходження-,61089, Харківська обл, місто Харків, проспект Московський, будинок 299, ідентифікаційний код в ) на його правонаступника Акціонерне товариство "Завод "Електроважмаш" (Місцезнаходження:61089, Харківська обл, місто Харків, проспект Московський, будинок 299, ідентифікаційний ).

10.01.2023 між АТ «Юнікон», ідентифікаційний код в (далі за текстом - первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю Євроінвест, ідентифікаційний код в (далі за текстом - новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги (далі - договір).

Відповідно до пунктів 1.1. та 1.2.4. договору первісний кредитор відступає новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора до покупця - Державного підприємства Завод Електроважмаш (код ЄДРПОУ 0213121), правонаступником якого є Акціонерне товариство Завод Електроважмаш, за договором № №238/10-60-ВК від 02.11.2017 у сумі 68 249, 23 грн, що стягнута рішенням Господарського суду Харківської області від 20.10.2020 та додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 03.11.2020 у справі № 922/2554/20.

У зв`язку з укладенням договору про відступлення права вимоги ТОВ "Євроінвест" звернулося до Господарського суду Харківської області із заявою про заміну сторони у виконавчих провадженнях.

20.08.2024 розглянувши заяву ТОВ "Євроінвест" про заміну про заміну сторін у виконавчих провадженнях Господарський суд Харківської області постановив ухвалу, якою вирішив замінити сторону (стягувача) у виконавчому провадженні № 66265738, що об`єднане у зведене виконавче провадження № 62856266 з виконання наказу Господарського суду Харківської області від 10.11.2020 у справі № 922/2554/20: з Приватного акціонерного товариства "Юнікон" (Місцезнаходження: 49005, Дніпропетровська обл, місто Дніпро, вулиця Олеся Гончара, будинок 28А, ідентифікаційний код в ) на Товариство з обмеженою відповідальністю "Євроінвест" (Місцезнаходження: 49044, Україна, м.Дніпропетровськ, вул. Шевченко, б. 17, ідентифікаційний код в ).

Отже, замінено сторону (стягувача) у виконавчому провадженні № 66265761, що об`єднане у зведене виконавче провадження № 62856266 з виконання наказу Господарського суду Харківської області від 24.10.2020 у справі № 922/2312/20: з Приватного акціонерного товариства "Юнікон" (Місцезнаходження: 49005, Дніпропетровська обл, місто Дніпро, вулиця Олеся Гончара, будинок 28А, ідентифікаційний код в ) на Товариство з обмеженою відповідальністю "Євроінвест" (Місцезнаходження: 49044, Україна, м.Дніпропетровськ, вул. Шевченко, б. 17, ідентифікаційний код в ).

Замінено сторону (боржника) у виконавчому провадженні № 66265738, що об`єднане у зведене виконавче провадження № 62856266 з виконання наказу Господарського суду Харківської області від 10.11.2020 у справі № 922/2554/20: з Акціонерного товариства Завод Електроважмаш (, адреса: 61089, м. Харків, просп. Героїв Харкова, буд. 299) на Акціонерне товариство Українські енергетичні машини (АТ Укренергомашини) (, адреса: 61037, м. Харків, просп. Героїв Харкова, 199).

Замінено сторону (боржника) у виконавчому провадженні № 66265761, що об`єднане у зведене виконавче провадження № 62856266 з виконання наказу Господарського суду Харківської області від 24.10.2020 у справі № 922/2554/20: з Акціонерного товариства Завод Електроважмаш (, адреса: 61089, м. Харків, просп. Героїв Харкова, буд. 299) на Акціонерне товариство Українські енергетичні машини (АТ Укренергомашини) (, адреса: 61037, м. Харків, просп. ГероївХаркова, 199).

Станом на день подачі даної позовної заяви кредитором за договором є Товариство з обмеженою відповідальністю Євроінвест (кредитор), а Акціонерне товариство Українські енергетичні машини (АТ Укренергомашини) боржником.

Позивачем у позові зазначено про те, що на даний час рішення Господарського суду Харківської області від 20.10.2020 та додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 03.11.2020 не виконані.

Таким чином, у зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язання з оплати грошового зобов`язання, що стягнуто рішенням Господарського суду Харківської області від 20.09.2020 та додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 03.11.2020 у справі №922/2554/20 з відповідача заявлено до стягнення в судовому порядку інфляційні втрати та три проценти річних у загальному розмірі 58 697, 92 грн, відповідно до вимог частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

Рішенням по справі у задоволенні позовних вимог було відмовлено повністю. Суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на нижче викладене.

Як зазначалося судом вище, рішенням Господарського суду Харківської області від 20.10.2020 у справі № 922/2554/20 стягнуто з Державного підприємства «Завод Електроважмаш» (61089, м. Харків, просп. Московський, будинок 299, ідентифікаційний код юридичної особи 00213121) на користь Приватного акціонерного товариства «Юнікон» (49005, місто Дніпро, вулиця Олеся Гончара, будинок 28 А, ідентифікаційний код юридичної особи 23647176) 5 875, 26 грн 1 % річних та 58 277, 77 грн інфляційних втрат, а також судові витрати (сплачений судовий збір) в сумі 2 096, 20 грн.

03.11.2020 за результатами розгляду заяви АТ «Юніон» про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/2554/20 Господарський суд Харківської області ухвалив додаткове рішення, яким стягнуто з Державного підприємства "Завод Електроважмаш" (61089,Харківська обл, м. Харків, Орджонікідзевський район, Проспект Московський, будинок 299, ідентифікаційний код особи 00213121) на користь Приватного акціонерного товариства "Юніон" (49005, м. Дніпро, вулиця Олеся Гончара, будинок 28А, ідентифікаційний код особи 23647276) суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн.

На виконання вищезазначених рішень видано накази, з виконання яких відкрито виконавчі провадження (далі ВП) № 66265738 та № 66265761.

20.08.2024 розглянувши заяву ТОВ "Євроінвест" про заміну сторін у виконавчих провадженнях Господарський суд Харківської області постановив ухвалу, якою вирішив замінити сторону (стягувача) у виконавчому провадженні № 66265738, що об`єднане у зведене виконавче провадження № 62856266 з виконання наказу Господарського суду Харківської області від 10.11.2020 у справі № 922/2554/20: з Приватного акціонерного товариства "Юнікон" (Місцезнаходження: 49005, Дніпропетровська обл, місто Дніпро, вулиця Олеся Гончара, будинок 28А, ідентифікаційний код в ) на Товариство з обмеженою відповідальністю "Євроінвест" (Місцезнаходження: 49044, Україна, м.Дніпропетровськ, вул. Шевченко, б. 17, ідентифікаційний код в ).

Отже, замінено сторону (стягувача) у виконавчому провадженні №66265761, що об`єднане у зведене виконавче провадження № 62856266 з виконання наказу Господарського суду Харківської області від 24.10.2020 у справі № 922/2554/20: з Приватного акціонерного товариства "Юнікон" (Місцезнаходження: 49005, Дніпропетровська обл, місто Дніпро, вулиця Олеся Гончара, будинок 28А, ідентифікаційний код в ) на Товариство з обмеженою відповідальністю "Євроінвест" (Місцезнаходження: 49044, Україна, м.Дніпропетровськ, вул. Шевченко, б. 17, ідентифікаційний код в ).

Замінено сторону (боржника) у виконавчому провадженні № 66265738, що об`єднане у зведене виконавче провадження № 62856266 з виконання наказу Господарського суду Харківської області від 10.11.2020 у справі № 922/2554/20: з Акціонерного товариства Завод Електроважмаш (, адреса: 61089, м. Харків, просп. Героїв Харкова, буд. 299) на Акціонерне товариство Українські енергетичні машини (АТ Укренергомашини) (, адреса: 61037, м. Харків, просп. Героїв Харкова, 199).

Замінено сторону (боржника) у виконавчому провадженні № 66265761, що об`єднане у зведене виконавче провадження № 62856266 з виконання наказу Господарського суду Харківської області від 24.10.2020 у справі № 922/2554/20: з Акціонерного товариства Завод Електроважмаш (, адреса: 61089, м. Харків, просп. Героїв Харкова, буд. 299) на Акціонерне товариство Українські енергетичні машини (АТ Укренергомашини) (, адреса: 61037, м. Харків, просп. ГероївХаркова, 199).

Таким чином, станом на день подачі даної позовної заяви кредитором за договором є Товариство з обмеженою відповідальністю Євроінвест (кредитор), а Акціонерне товариство Українські енергетичні машини (АТ Укренергомашини) боржником.

Предметом позову в цій справі є, зокрема стягнення на підставі статті 625 ЦК України трьох процентів річних від простроченої суми боргу та інфляційних втрат, завданих позивачам внаслідок невиконання рішення суду.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною п`ятою статті 11 ЦК України передбачається виникнення цивільних прав та обов`язків з рішення суду. Таким чином, на підставі рішення суду можуть виникати зобов`язання, які залежно від змісту можуть бути грошовими або негрошовими.

За змістом статей 524, 533-535 та 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Тобто приписи цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема окремі види зобов`язань.

За змістом наведених норм закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зазначене відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду України від 06 липня 2016 року у справі № 6-1946цс15, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), в постановах Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 459/3560/15-ц, від 11 липня 2018 року у справі № 753/23612/15-ц, від 05 вересня 2018 року у справі № 461/479/16-ц, від 22 листопада 2018 року у справі № 761/43507/16-ц.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2019 р. у справі №320/7215/16-ц та у постанові Верховного Суду від 06.12.2023 р. у справі № 522/12406/22.

Проте суд першої інстанції не звернув уваги на вищезазначені вимоги закону, не врахував, що на підставі судового рішення між сторонами виникло грошове зобов`язання у зв`язку зі стягненням грошових коштів, невиконання якого зумовлює застосування положень частини другої статті 625 ЦК України.

Не застосувавши зазначені положення закону, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

В межах даної справи відповідачем не було надано доказів виконання грошового зобов`язання, підтвердженого (визначеного) судовими рішеннями, а саме, рішення Господарського суду Харківської області від 20.10.2020 у справі №922/2554/20 та додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 03.11.2020 у справі № 922/2554/20.

Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Правова природа відповідальності, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України, є компенсаційною і спрямована не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери кредитора, порушеної простроченням.

Такий висновок підтверджується правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18, відповідно до якої позбавлення кредитора права на інфляційні втрати та проценти річних порушує баланс інтересів сторін та суперечить принципам цивільного права.

Отже, нарахування інфляційних втрат і відсотків річних після ухвалення судового рішення є правомірним, якщо відповідач не виконав зобов`язання добровільно або в межах виконавчого провадження.

Згідно ч.1, 2 ст.18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що вимоги позивача у справі є належним способом захисту свого порушеного права і відповідають нормам матеріального права.

Позивач, як новий кредитор відповідача, має право вимоги до боржника щодо стягнення інфляційних втрат та відсотків річних в порядку ст. 625 ЦК України, нарахування яких обумовлено невиконанням відповідачем прийнятого на себе грошового зобов`язання.

Судова колегія також враховує і те, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (такий висновок викладений, зокрема, у пункті 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц).

Дослідженням наведеного позивачем у розрахунку інфляційних втрат та 3 відсотків річних, встановлено, що позивач, вважаючи порушеними свої права на отримання коштів, які підлягають стягненню за судовими рішеннями, включає у наведений розрахунок загальну суму боргу за рішенням Господарського суду Харківської області від 20.10.2020 у справі №922/2554/20 у розмірі 66249,23 грн та нараховує суму індексу інфляції у розмірі 43 201, 48 грн та три проценти річних у розмірі 13 780, 02 грн.

Аналогічний розрахунок здійснено позивачем на заборгованість, що виникла у відповідача за додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 03.11.2020 у справі № 922/2554/20 у розмірі 2000 грн., та нараховує індекс інфляції у розмірі 1 304, 21 грн та три проценти річних у розмірі 412, 21 грн.

З наданого позивачем розрахунку також вбачається, що нарахування 3% річних та інфляційних втрат здійснено позивачем з дати ухвалення судових рішень у справі №922/2554/20, а саме, за судовим рішенням від 20.10.2020 - за період з 20.10.2020 по 30.12.2024 - 3% річних, збитків від інфляції у період з 20.10.2020 по 15.11.2024; за додатковим рішенням від 03.11.2020 збитків від інфляції за період з 03.11.2020 по 15.11.2024, 3% річних з 03.11.2020 по 30.12.2024.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що початком обчислення відповідних нарахувань слід вважати дату набрання судовими рішеннями законної сили, а не дату їх ухвалення, оскільки саме з цього моменту боржник у зобов`язанні (відповідач) стає достеменно проінформованим про наявність свого зобов`язання по відношенню до кредитора щодо стягнення відповідних сум за неналежне виконання зобов`язань.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що розрахунок заявлених до стягнення сум, передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, у межах строку прострочення має здійснюватися саме з дати набрання чинності судовими рішеннями.

Щодо нарахування позивачем 3% річних на загальну суму заборгованості за судовим рішенням від 20.10.2020, колегія суддів зазначає таке.

Апеляційним судом із урахуванням вищевикладеного, та того, що положення статей 3, 509, 625 Цивільного кодексу України передбачають нарахування річних на суму основного боргу, який у даному випадку за рішенням суду від 20.10.2020 у справі № 922/2554/20 становить суму у загальному розмірі 66249,23 грн., здійснено власний розрахунок за допомогою онлайн - системи "Ліга-закон", та встановлено, що до стягнення підлягає сума 3 % річних за період з 10.11.2020 по 30.12.2024 у розмірі 8226,85 грн.

Щодо нарахування інфляційних втрат.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 15.11.2023 у справі №921/489/22, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

У кредитора згідно з ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу.

Водночас, якщо боржник після нарахування йому інфляційних втрат за відповідний місяць допустив подальше прострочення в оплаті основного боргу, то кредитор, виходячи з того, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат, яке виникло в силу закону, є грошовим, вправі нарахувати боржнику інфляційні втрати на суму основного боргу, збільшену на індекс інфляції за попередній місяць прострочення.

У постанові Верховного Суду від 05.07.2019 року у справі №905/600/18, з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 04.06.2019 року у справі №916/190/18, зазначено, що нарахування інфляційних втрат за наступний період з урахуванням збільшення суми боргу на індекс інфляції попереднього місяця є обґрунтованим, оскільки інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання.

У постанові від 26.06.2020 року у справі №905/21/19 Верховний Суд у складі колегії суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначив, що у кредитора згідно з частиною другою статті 625 ЦК України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу.

Водночас, якщо боржник після нарахування йому інфляційних втрат за відповідний місяць допустив подальше прострочення в оплаті основного боргу, то кредитор, виходячи з того, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат, яке виникло в силу закону, є грошовим, вправі нарахувати боржнику інфляційні втрати на суму основного боргу, збільшену на індекс інфляції за попередній місяць прострочення.

Також суд виснував, що у судовій практиці часто виникають проблеми із застосуванням механізму розрахунку інфляційних збитків у випадку часткового помісячного погашення суми основного боргу. З огляду на таке, касаційний суд вважав за доцільне роз`яснити, що при зменшенні суми боргу у конкретному місяці "А" на певну суму (до прикладу 100 грн.), до уваги приймається сума боргу на початок розрахункового періоду "Х", помножена на індекс інфляції у цьому місяці (до прикладу " і-1"), і від зазначеного добутку необхідно віднімати суму погашення (100 грн.) Отже, у математичному викладі це можна відобразити такою формулою: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн. - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці).

А за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу та ділиться на 100%.

Для відокремлення інфляційних збитків за певний період від основної заборгованості, від остаточного розрахунку основного боргу з інфляційною складовою, проведеного із застосуванням такої послідовності, необхідно відняти основний борг, який залишився непогашеним на кінець розрахункового періоду.

Враховуючи порядок нарахування втрат від інфляції, який викладено вище, а також відсутність доказів погашення відповідачем заборгованості на виконання рішення суду у справі, колегія суддів приходить до висновку, що нарахування у цій справі інфляційних втрат має бути здійснено з урахуванням суми основного боргу та інфляційної складової, стягнутої у межах справи №922/4809/24, оскільки такий порядок розрахунку є можливим та узгоджується із практикою Верховного Суду.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, а також розрахунок, здійснений судом першої інстанції, колегія суддів, здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат приходить до висновку, що у позивача наявне право на нарахування інфляційних втрат на стягнуті згідно судовим рішенням суми основного боргу , у розмірі 41160,69 грн., а тому, правомірним є нарахування інфляційних втрат за період з листопада 2020 по 15.11.2024 (кінцевий період, визначений позивачем до стягнення).

Крім того, колегія суддів не може погодитись із висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для нарахування інфляційних втрат та 3% річних на загальну суму боргу стягнутої за додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 03.11.2020 у справі № 922/2554/20 у розмірі 2000 грн (витрат на правову допомогу) .

Так, сума судових витрат за своєю природою не є основним грошовим зобов`язанням, що випливає з договору між сторонами. Проте, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, наслідки прострочення стосуються будь-якого грошового зобов`язання, незалежно від його джерела походження, якщо інше прямо не встановлено законом або договором.

Положення статті 625 ЦК України поширюються на всі грошові зобов`язання, які не виконані у встановлений строк, у тому числі і на такі, що виникли внаслідок судового рішення.

Суд першої інстанції не врахував, що на підставі судового рішення між сторонами виникло грошове зобов`язання у зв`язку зі стягненням грошових коштів, невиконання якого зумовлює застосування положень частини другої статті 625 ЦК України.

Не застосувавши зазначені положення закону, суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову в означеній частині.

Таким чином, у разі ухилення боржника від своєчасного виконання рішення суду про стягнення витрат на правничу допомогу, на нього покладається обов`язок сплатити також компенсацію у вигляді інфляційних втрат та відсотків річних, адже відбувається знецінення грошових коштів, які підлягають сплаті кредитору.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, рішення суду є обов`язковим до виконання, а його невиконання тягне наслідки, визначені законом, у тому числі відповідальність у формі компенсаційних нарахувань за статтею 625 ЦК України. Жодних виключень для рішень про стягнення витрат на правничу допомогу чи судових витрат у вигляді судового збору ні Конституція України, ні процесуальне чи матеріальне законодавство не встановлюють.

Отже, колегія суддів погоджується з доводами апелянта в цій частині, оскільки нарахування інфляційних втрат та 3% річних на означену загальну суму боргу , стягнуту додатковим рішенням , є правомірним і відповідає положенням чинного законодавства.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що початком обчислення відповідних нарахувань слід вважати дату набрання судовими рішеннями законної сили, а не дату їх ухвалення, оскільки саме з цього моменту боржник у зобов`язанні (відповідач) стає достеменно проінформованим про наявність свого зобов`язання по відношенню до кредитора щодо стягнення відповідних сум за неналежне виконання зобов`язань.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що розрахунок заявлених до стягнення сум, передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, у межах строку прострочення має здійснюватися саме з дати набрання чинності судовими рішеннями.

Зважаючи на викладене, з урахуванням розміру боргу , належних періодів (зокрема дата набрання додатковим рішенням законної сили 24.11.2020 і визначено періоду позивачем), стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 3% річних у розмірі 246,07 грн., інфляційні втрати у розмірі 1200,99 грн., що нараховані на заборгованість, стягнену додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 03.11.2020 у справі №922/2554/20.

У задоволенні інших позовних вимог слід відмовити.

Щодо вимог про нарахування інфляційних втрат та 3% річних до повного погашення боргу в порядку 10 ст. 238 ГПК , колегія суддів зазначає про відсутність правових підстав для її застосування. Так, за приписами даної статті суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Разом з цим, предметом позову у даній справі є стягнення річних та інфляційних втрат, нарахованих за невиконання відповідачем рішення суду у справі №922/2554/20, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для застосування положень ч.10 ст.238 ГПК України в даному випаду. При цьому, за вищевказаною нормою права передбачається нарахування відсотків або пені, а не інфляційних втрат.

Відповідно до приписів статті 275 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, згідно статті 277 Господарського процесуального кодексу України, є: не з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

В даному випадку судом першої інстанції було не правильно застосовані приписи статті 625 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим, рішення по справі підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача індекс інфляції у розмірі 41160,69 грн та трьох процентів річних у розмірі 8226,85 грн, що нараховані на заборгованість стягнену рішенням господарського суду Харківської області від 20.10.2020 у справі № 922/2554/20, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроінвест", м.Дніпро, на рішення Господарського суду Харківської області від "18" березня 2025 р. у справі №922/4809/24 - задовольнити частково.

2.Рішення Господарського суду Харківської області від 18.03. 2025 р. у справі №922/4809/24 - скасувати.

3.Прийняти нове рішення у справі.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ МАШИНИ» (, адреса: 61037, м. Харків, просп. Героїв Харкова, 199) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЄВРОІНВЕСТ» (Місцезнаходження: 49044, Україна, м. Дніпро, вул. Шевченко, д. 17, ідентифікаційний код в п/р НОМЕР_1 в «Райффайзен Банк» м. Київ, МФО 300335) індекс інфляції у розмірі 41160,69 грн та трьох процентів річних у розмірі 8226,85 грн, що нараховані на заборгованість стягнену рішенням господарського суду Харківської області від 20.10.2020 у справі № 922/2554/20.

Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ МАШИНИ» (, адреса: 61037, м. Харків, просп. Героїв Харкова, 199) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЄВРОІНВЕСТ» (Місцезнаходження: 49044, Україна, м. Дніпро, вул. Шевченко, д. 17, ідентифікаційний код в п/р р НОМЕР_1 в «Райффайзен Банк» м. Київ, МФО 300335) індекс інфляції у розмірі 1200,99 грн та трьох процентів річних у розмірі 246,07 грн, що нараховані на заборгованість стягнену додатковим рішенням господарського суду Харківської області від 03.11.2020 у справі № 922/2554/20.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

4.Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ МАШИНИ» (, адреса: 61037, м. Харків, просп. Героїв Харкова, 199) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЄВРОІНВЕСТ» (Місцезнаходження: 49044, Україна, м. Дніпро, вул. Шевченко, д. 17, ідентифікаційний код в п/р НОМЕР_1 в «Райффайзен Банк» м. Київ, МФО 300335) суму судового збору за позов у розмірі 2097,88 грн.

5.Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ МАШИНИ» (, адреса: 61037, м. Харків, просп. Героїв Харкова, 199) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЄВРОІНВЕСТ» (Місцезнаходження: 49044, Україна, м. Дніпро, вул. Шевченко, д. 17, ідентифікаційний код в п/р НОМЕР_1 в «Райффайзен Банк» м. Київ, МФО 300335) суму судового збору за апеляційний розгляд у розмірі 3146,89 грн.

Доручити Господарському суду Харківської області видати відповідні накази .

В решті вимог апеляційної скарги відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 -289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 01.09.25.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя В.В. Россолов

Суддя В.С. Хачатрян