УХВАЛА

03 вересня 2025 року

м. Київ

cправа № 920/792/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І. С. - головуючого, Берднік І. С., Зуєва В. А.,

розглядаючи клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумигаз Збут" про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумигаз Збут",

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: (1) Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Сумигаз", (2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

1. У жовтні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (далі - Позивач, Компанія) звернулось у Господарський суд Сумської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумигаз Збут" (далі - Відповідач, Товариство), в якому просило стягнути з Відповідача 999 076 990, 66 грн, з яких: 682 863 910, 06 грн основного боргу, 85 656 265, 25 грн пені, 8 075 861, 17 грн 3% річних, 41 640 634, 75 грн інфляційних втрат та 180 840 319, 43 грн штрафу.

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач стверджував про неналежне виконання Відповідачем своїх зобов`язань з оплати природного газу, постановленого йому у період з жовтня 2021 року по квітень 2022 року.

3. Господарський суд Сумської області рішенням від 04.10.2024 позов задовольнив частково. Стягнув з Товариства на користь Компанії 679 599 306, 12 грн основного боргу, 8 075 861, 17 грн 3% річних, 41 296 625, 33 грн інфляційних втрат, 18 084 031, 94 грн штрафу та 8 565 626, 53 грн пені. В частині стягнення суми основного боргу в розмірі 3 264 603, 94 грн провадження у справі закрив. У задоволенні решти вимог позову відмовив (344 009, 42 грн інфляційних втрат, 162 756 287, 49 грн штрафу, 77 090 638, 72 грн пені).

4. За наслідками здійснення апеляційного провадження у цій справі (Позивач оскаржував рішення суду першої інстанції в частині зменшення розміру неустойки до 90% та відмови у стягнені частини інфляційних втрат), Північний апеляційний господарський суд постановою від 02.07.2025 рішення господарського суду першої інстанції залишив без змін.

5. Позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить в частині зменшення судами заявленої до стягнення неустойки та відмови у стягненні частини інфляційних втрат рішення судів попередніх інстанцій скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

6. Верховний Суд ухвалою від 18.08.2025 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Позивача у цій справі.

7. 02.09.2025 Відповідач подав до Верховного Суду клопотання про призначення у даній справі судової комплексної експертизи (з формулюванням відповідних питань), за результатами проведення якої, на його думку, має бути з`ясовано дійсний обсяг поставленого Позивачем природного газу в рамках договірних правовідносин сторін, його якість, вартість і тп. На час проведення експертизи просить зупинити провадження у цій справі.

8. Розглянувши вказане клопотання, Верховний Суд відмовляє у його задоволенні і в обґрунтування цієї відмови зазначає таке.

9. Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України "Про судову експертизу").

10. Частиною першою статті 99 ГПК України передбачено право призначення господарським судом експертизи за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

11. Згідно з частинами першою - четвертою статті 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

12. В свою чергу статтею 104 ГПК України передбачено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

13. Виходячи з наведених приписів, судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

14. В той же час, відповідно до частин першої - другої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

15. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

16. Із поданого Відповідачем клопотання слідує, що подаючи його суду касаційної інстанції, він насправді намагається отримати висновок експерта як новий доказ у справі та на підставі цього доказу спонукати Верховний Суд до встановлення нових обставин справи чи то надання нової оцінки вже встановленим обставинам у бажаному заявником світлі.

17. Але, вказані дії не узгоджуються із повноваженнями Верховного Суду як суду касаційної інстанції та загалом суперечать меті здійснення касаційного провадження.

18. Більше того, Верховний Суд не може не відмітити і тієї обставини, що касаційний перегляд рішень судів попередніх інстанцій у цій справі здійснюється за касаційною скаргою Позивача і лише в частині зменшення судами заявленої до стягнення неустойки та відмови у стягненні частини інфляційних втрат. Водночас Відповідач, який заявником касаційної скарги взагалі не являється, безпідставно висловлює власні заперечення щодо висновків судів і навіть у тій частині, яка не охоплюються межами касаційного провадження та ще й бажає такі висновки заперечити шляхом отримання нових доказів.

19. За таких зауважень Верховний Суд вважає доцільним звернути увагу заявника на положеннях частин першої - третьої статті 43 ГПК України, якими передбачено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

20. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

21. Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

22. Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

23. Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі, для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

24. Верховний Суд звертає увагу Відповідача на тому, що у разі, якщо будь-які зловживання продовжаться, судом будуть застосовані заходи процесуального примусу, що передбачені процесуальним законом за такі дії.

За таких обставин, керуючись статтями 43, 234, 314 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Сумигаз Збут" у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі № 920/792/22

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І. С.

Судді Берднік І. С.

Зуєв В. А.