ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2025 р. Справа№ 910/1823/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Демидової А.М.

Владимиренко С.В.

розглянув у порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕЛЕКТУАЛЬНИЙ ТРАНСПОРТНИЙ СЕРВІС"

про стягнення судових витрат

у справі № 910/1823/25 господарського суду міста Києва (суддя С. О. Турчин)

за позовом Державного підприємства "ЛІСОГОСПОДАРСЬКИЙ ІННОВАЦІЙНО-АНАЛІТИЧНИЙ ЦЕНТР"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕЛЕКТУАЛЬНИЙ ТРАНСПОРТНИЙ СЕРВІС"

про визнання недійсним меморандуму про співпрацю та партнерство

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2025 року Державне підприємство "ЛІСОГОСПОДАРСЬКИЙ ІННОВАЦІЙНО-АНАЛІТИЧНИЙ ЦЕНТР" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕЛЕКТУАЛЬНИЙ ТРАНСПОРТНИЙ СЕРВІС" про визнання недійсним меморандуму від 10.09.2024 про співпрацю та партнерство між ДП "ЛІАЦ" та ТОВ "ІНТЕЛЕКТУАЛЬНИЙ ТРАНСПОРТНИЙ СЕРВІС" на основі договору поставки № 13/06-1 від 13.06.2024.

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.04.2025 у справі №910/1823/25 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.08.2025 апеляційну скаргу Державного підприємства "ЛІСОГОСПОДАРСЬКИЙ ІННОВАЦІЙНО-АНАЛІТИЧНИЙ ЦЕНТР" залишено без задоволення. Рішення господарського суду міста Києва від 17.04.2025 у справі № 910/1823/25 залишено без змін.

08.08.2025 через систему "Електронний суд" на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕЛЕКТУАЛЬНИЙ ТРАНСПОРТНИЙ СЕРВІС" надійшла заява, в якій заявник просить стягнути з Державного підприємства "Лісогосподарський інноваційно-аналітичний центр" на свою користь судові витрати в розмірі 15 000,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.08.2025 (колегія суддів: головуючий Ходаківська І. П., судді Владимиренко С. В., Демидова А. М.) прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕЛЕКТУАЛЬНИЙ ТРАНСПОРТНИЙ СЕРВІС" про стягнення судових витрат у справі № 910/1823/25; розгляд заяви постановлено здійснювати у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі статтею 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Згідно з статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом з тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина восьма статті 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

Отже, у розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні ЄСПЛ "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В заяві про розподіл судових витрат відповідач просить стягнути з позивача на свою користь 15 000 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Із змісту поданої відповідачем заяви вбачається, що на підтвердження понесення витрат надано суду копії: договору про надання професійної правничої допомоги від 02.12.2024 №01; додаткової угоди від 02.06.2025 до договору; додаткової угоди від 16.06.2025 до договору; акту про надання професійної правничої допомоги від 30.06.2025; рахунку №3 від 30.06.2025; платіжної інструкції № 1304.

Правову допомогу відповідачу адвокат Жуков М.С. надавав згідно із ордером серії АА №1585668 від 16.05.2025, виданим на підставі договору про надання правової допомоги №01 від 02.12.2024.

За змістом наведених доказів вбачається, що сторонами погоджено надання правової допомоги, а саме: підготовка відзиву на апеляційну скаргу Державного підприємства "ЛІСОГОСПОДАРСЬКИЙ ІННОВАЦІЙНО-АНАЛІТИЧНИЙ ЦЕНТР" про визнання недійсним меморандуму про співпрацю а партнерство (справа № 910/1823/25) на суму 15 000,00 грн.

Вартість вищезазначених послуг на суму 15 000,00 грн сплачена відповідачем згідно за платіжною інструкцією №1304.

Дослідивши надані заявником докази, якими підтверджуються витрати на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним з обсягом наданих послуг та не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, з урахуванням також і того, що заявник просить стягнути таку ж суму витрат, яку було стягнуто за додатковим рішенням господарського суду міста Києва від 15.05.2025, у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції.

З огляду на те, що представництво відповідача в суді апеляційної інстанції здійснював той самий адвокат, що і в першій інстанції, тобто, останній мав сформовану правову позицію на стадії апеляційного перегляду справи, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви на суму 7 500 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 244, 281, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕЛЕКТУАЛЬНИЙ ТРАНСПОРТНИЙ СЕРВІС" про стягнення судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "ЛІСОГОСПОДАРСЬКИЙ ІННОВАЦІЙНО-АНАЛІТИЧНИЙ ЦЕНТР" (01013, м.Київ, вул. Деревообробна 1, ідентифікаційний код 00994207) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕЛЕКТУАЛЬНИЙ ТРАНСПОРТНИЙ СЕРВІС" (01014, м. Київ, вулиця Звіринецька, 63, ідентифікаційний код 41469218) 7 500 (сім тисяч п`ятсот) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Доручити господарському суду міста Києва видати наказ.

Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Додаткова постанова підписана 01.09.2025 (у зв`язку з перебуванням суддів Ходаківської І. П., Демидової А. М. та Владимиренко С. В. у відпустці з 25.08.2025 по 28.08.2025).

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді А.М. Демидова

С.В. Владимиренко