ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

01 вересня 2025 року м. ОдесаСправа № 915/1530/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Богатиря К.В., Діброви Г.І.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Іст Трейд"

на протокольну ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 13.02.2025 про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження, прийняту суддею Ільєвою Л.М., м. Миколаїв,

у справі №915/1530/24

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Іст Трейд"

про стягнення 1 945 216,07 грн

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Іст Трейд", в якому у редакції заяви про зміну предмету позову б/н від 13.02.2025 (вх.№2235/25 від 13.02.2025) просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у загальній сумі 1945216,07 грн, з яких: 1230375,17 грн основна заборгованість, 113410,69 грн 3% річних та 601430,21 грн інфляційні втрати.

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 27.12.2024 відкрито провадження у справі №915/1530/24.

10.02.2025 до суду першої інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Іст Трейд" надійшли додаткові письмові пояснення б/н від 07.02.2025 (вх.№2000/25 від 10.02.2025), в яких викладено клопотання про зупинення розгляду справи №915/1530/24 до ухвалення вироку у кримінальному провадженні №0000425 від 05.04.2022, що розслідується Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора.

Протокольною ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 13.02.2025 (суддя Ільєва Л.М.) відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Іст Трейд" про зупинення розгляду справи (вх.№2000/25 від 10.02.2025).

Не погодившись з вищенаведеною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Іст Трейд" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати протокольну ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 13.02.2025 про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі №915/1530/24.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.08.2025 для апеляційного розгляду справи №915/1530/24 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Поліщук Л.В., Богатиря К.В.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Іст Трейд" на протокольну ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 13.02.2025 про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі №915/1530/24 було подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції, що зумовило неотримання апеляційним господарським судом матеріалів даної справи, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.08.2025 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою до надходження матеріалів справи №915/1530/24 з суду першої інстанції, а також зобов`язано Господарський суд Миколаївської області направити на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду матеріали зазначеної справи.

Між тим у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Поліщук Л.В. з 25.08.2025 за розпорядженням керівника апарату суду №277 від 01.09.2025 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №915/1530/24.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.09.2025 для апеляційного розгляду справи №915/1530/24 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Богатиря К.В., Діброви Г.І.

Ознайомившись з матеріалами справи після їх надходження до Південно-західного апеляційного господарського суду, а також з апеляційною скаргою та доданими до неї документами, колегія суддів у визначеному складі дійшла висновку про наявність правових підстав для повернення вищенаведеної апеляційної скарги з огляду на наступне.

У статті 1 Конституції України визначено, що Україна є правовою державою. Як будь-яка правова держава, Україна гарантує захист прав і законних інтересів людини і громадянина в суді шляхом здійснення правосуддя.

Обов`язок держави забезпечувати право кожної людини на доступ до ефективних та справедливих послуг у сфері юстиції та правосуддя закріплені як основоположні принципи у Конституції України, національному законодавстві та її міжнародних зобов`язаннях, у тому числі міжнародних договорах, стороною яких є Україна.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР і яка для України набрала чинності 11.09.1997, закріплено принцип доступу до правосуддя.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, указав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільної спадщини Договірних Сторін.

У статті 129 Конституції України у числі основних засад судочинства зазначено також забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Водночас право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Гарсія Манібардо проти Іспанії" від 15.02.2000 зазначалося, що спосіб, у який стаття 6 застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них.

В силу приписів частини другої статті 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Таким чином, перелік ухвал, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, наведений у статті 255 Господарського процесуального кодексу України, є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню.

Системний аналіз статті 255 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що законодавець свідомо виокремив випадки, в яких може бути оскаржена або конкретна процесуальна дія, або така конкретна дія і відмова в її вчиненні.

Зазначені процесуально-процедурні обмеження права на апеляційне оскарження деяких ухвал місцевого господарського суду окремо від остаточного рішення суду встановлено з метою ефективного здійснення правосуддя і не зменшують для сторін можливості доступу до суду апеляційної інстанції та не ускладнюють їм цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, оскільки сторони не позбавляються права на апеляційне оскарження таких проміжних ухвал місцевого господарського суду взагалі, їх право лише відтерміновується до винесення остаточного рішення у справі.

Предметом апеляційного оскарження у даній справі є протокольна ухвала місцевого господарського суду про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, між тим така ухвала не включена законодавцем до переліку, наведеного у статті 255 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Водночас в силу частини третьої статті 255 Господарського процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. При цьому не має значення, були ці ухвали протокольними чи викладені у вигляді окремого рішення суду (ухвали).

Отже, Господарський процесуальний кодекс України поділяє ухвали суду першої інстанції на два види, а саме: ухвали, що підлягають оскарженню окремо від рішення суду, та ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду.

Тлумачення статті 255 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що під поняттям "ухвала суду першої інстанції, що може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду" розуміється, що така ухвала підлягає оскарженню як окремий процесуальний документ, у той час як поняття "ухвала суду першої інстанції, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду" означає, що така ухвала взагалі не може бути предметом апеляційного перегляду як окремий процесуальний документ, але заперечення на цю ухвалу можуть бути включені безпосередньо до апеляційної скарги на рішення суду.

При цьому поняття "заперечення" та "апеляційна скарга" у розумінні Господарського процесуального кодексу України не є тотожними.

Зокрема, у чинному Господарському процесуальному кодексі України поняття "заперечення" найчастіше використовується як заява по суті справи, в якій учасники справи наводять свої пояснення, міркування, аргументи щодо предмета спору, та як заява з процесуальних питань, в якій учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань.

Аналізуючи наведене, колегія суддів зазначає, що поняття "заперечення", яке вживається у частині третій статті 255 Господарського процесуального кодексу України, є по своїй суті аргументами учасника справи щодо незгоди з певними процесуальними діями суду (у даному випадку відмови у задоволенні клопотання), які він викладає безпосередньо в апеляційній скарзі на рішення суду.

Водночас суд апеляційної інстанції в такому випадку здійснює розгляд апеляційної скарги саме на рішення суду, під час якого перевіряє та надає оцінку, у тому числі, включеним до апеляційної скарги запереченням (аргументам) учасника справи на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, і у разі встановлення, що постановлення такої ухвали призвело до неправильного вирішення справи по суті, суд апеляційної інстанції, з огляду на положення процесуального закону, має повноваження скасувати або змінити рішення суду, а не ухвалу.

Доводи щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права при винесенні ухвали включаються в текст апеляційної скарги, а сама ухвала не зазначається в апеляційній скарзі окремо (як оскаржуване рішення), щодо неї скаржник не формулює окремих вимог (зокрема, не просить її скасувати), за її оскарження не сплачується судовий збір, а строк на її оскарження збігається зі строком на оскарження рішення суду першої інстанції (постанови Верховного Суду від 10.07.2023 у справі №910/13020/22 та від 14.06.2024 у справі №204/9551/18).

Повернення апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, не обмежує право учасника справи на судовий захист, оскільки таке право реалізовується шляхом подання апеляційної скарги на відповідне рішення суду, до якого учасник справи має право включити заперечення на таку ухвалу.

Таким чином, враховуючи те, що ухвала місцевого господарського суду про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі в силу приписів статті 255 Господарського процесуального кодексу України не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про повернення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Іст Трейд" в частині оскарження зазначеної ухвали на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 260 цього Кодексу.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду про те, що подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі зумовлює необхідність повернення такої скарги на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 260 цього Кодексу, а не відмови у відкритті апеляційного провадження за вказаною скаргою на підставі положень пункту 1 частини першої статті 261 цього Кодексу, викладена в постанові від 29.04.2021 у справі №910/4248/20.

Положеннями частини восьмої статті 260 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що копія ухвали про повернення апеляційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу; скаржнику надсилається копія ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами; копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

Додатково колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що оцінка доводам останнього стосовно незаконності/необґрунтованості оскаржуваної протокольної ухвали про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження буде надана під час апеляційного перегляду рішення Господарського суду Миколаївської області від 11.07.2025 у справі №915/1530/24.

Керуючись статтями 32, 232-235, 254, 255, 261 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агро Іст Трейд" апеляційну скаргу на протокольну ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 13.02.2025 про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі №915/1530/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтями 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя К.В. Богатир

Суддя Г.І. Діброва