ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року Черкаси справа №925/619/25

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І. із секретарем судового засідання Лисенко О.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу

за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (вулиця Кирилівська, 85, місто Київ, 04080, ідентифікаційний код 19480600)

до комунального виробничого підприємства «Водоканал» Багачевської міської ради Черкаської області (вулиця Європейська, 1, місто Багачеве, Звенигородський район, Черкаська область, 20251, ідентифікаційний код 24359125)

про стягнення 3 880 593,90 грн,

за участю представників у режимі відеоконференції:

від позивача Атаманюк В.В., за посадою,

від відповідача Фролов М.О., за посадою,

02.06.2025 Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» звернулося у Господарський суд Черкаської області із позовом до комунального виробничого підприємства «Водоканал» Багачевської міської ради Черкаської області, у якому просить суд стягнути із відповідача заборгованість у розмірі 3 880 593,90 грн, з яких: 2 702 052,42 грн основного боргу за поставлену електричну енергію; 666 693,21 грн 15% річних; 511 848,27 грн інфляційних втрат. У позовній заяві позивач також просить суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати зі сплати судового збору у сумі 46567,13 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» та на підставі отриманих від Оператора системи розподілу даних про фактичне споживання відповідачем електричної енергії, позивач протягом січня-лютого 2022 року, січня 2023 року та жовтня-листопада 2023 року поставив відповідачу електричну енергії обсягом 440 156,00 кВт*год на загальну суму 3 272 052,42 грн. Відповідач частково розрахувався з позивачем за поставлену електричну енергію у січні 2022 року та сплатив на користь позивача 550 000,00 грн. 26.11.2024 між позивачем та відповідачем був підписаний договір реструктуризації №44/1-123 з терміном виконання до 28.02.2025 про реструктуризацію заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 2 266 628,98 грн. Після укладення цього договору, відповідач частково сплатив суму заборгованості, перерахувавши 20000,00 грн. На дату звернення позивача з позовом у відповідача, з урахуванням отриманої електричної енергії у січні 2023 року, жовтні-листопаді 2024 року, наявна заборгованість перед позивачем у сумі 2 702 052,42 грн. Відповідач у добровільному порядку заборгованість перед позивачем не погасив, що і стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду за примусовим її стягненням разом із нарахованими річними та інфляційними витратами/

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 06.06.2025 відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження, сторонам встановлені строки для подачі заяв по суті спору. Підготовче засідання у справі призначено о 10 год 00 хв 01.07.2025.

Протокольною ухвалою від 01.07.2025 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті о 10 год 15 хв 13.08.2025.

12.08.2025 (11.08.2025 документ сформований у системі «Електронний Суд») від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому просив суд відмовити у задоволенні позову або зменшити розмір річних та інфляційних витрат.

Ухвала Господарського суду Черкаської області від 06.06.2025 про відкриття провадження у справі була доставлена до електронного кабінету відповідача 06.06.2025, що підтверджене довідкою про доставку електронного листа.

Відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, днем отримання відповідачем ухвали суду від 06.06.2025 про відкриття провадження є дата доставлення копії ухвали до електронного кабінету відповідача, тобто 06.06.2025.

П`ятнадцятиденний строк для подачі відзиву, який був встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, сплив 23.06.2025 (оскільки 21.06.2025 та 22.06.2025 вихідні дні). Відзив на позов подано відповідачем 12.08.2025 (11.08.2025 документ сформований у системі «Електронний Суд»). Тобто, відповідач подав суду відзив на позов з пропуском встановленого строку. Крім того, наданий суду відзив на позов не містить клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для його подання.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 118 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За змістом статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Суд зазначає, що відповідачем не подано до суду клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання відзиву, тому поданий відповідачем відзив на позовну заяву, суд не приймає до розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні 13.08.2025 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 13.08.2025 проти задоволення позову заперечив та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог або зменшити розмір річних та інфляційних витрат.

У судовому засіданні 13.08.2025 суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

З огляду на положення частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (далі постачальник, позивач), яке виконує функції постачальника «останньої надії», діє на підставі ліцензії на постачання електричної енергії споживачу, виданої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунального послуг (далі НКРЕКП) №1344 від 06.11.2018 та розпорядження Кабінету Міністрів України №1023-р від 12.12.2018 (із змінами), відповідно до положень статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 (із змінами) (далі - ПРРЕЕ)

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №1023-р від 12.12.2018 (зі змінами) позивача визначено постачальником «останньої надії» на період з 01.01.2019 до 31.12.2025.

Постачальник «останньої надії» здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник «останньої надії» оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті (частина 6 статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

У зв`язку з тим, що у відповідача у протягом відповідних періодів були відсутні укладені договори з іншими постачальниками в силу положень Закону постачання позивачем електричної енергії було урегульовано публічним договором приєднання про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» (надалі-Договір) та комерційної пропозиції, яка розроблена з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та у відповідності до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», положень ПРРЕЕ.

За умовами договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами нього договору, що зазначені в додатку 1 до договору (комерційна пропозиція) (пункт 1.2 договору).

Початок постачання електричної енергії споживачу починається з факту споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ (пункт 3.6 договору).

У разі фактичного споживання електричної енергії за відсутності договору про постачання електричної енергії з іншим електропостачальником умови договору з постачальником «останньої надії» вважаються прийнятими споживачем (пункт 3.7 договору).

Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, згідно з комерційною пропозицією з постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», яка є додатком до цього договору (далі комерційна пропозиція) (пункт 5.1 договору).

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (пункт 5.8 договору).

Оплата виставленого постачальником рахунка за цим договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менш 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем (пункт 5.10 договору).

У разі наявності у споживача заборгованості за цим договором та при відсутності можливості здійснити оплату з технічних чи економічних причин, споживач має право звернутися до електропостачальника щодо укладення договору про реструктуризацію заборгованості. Укладення договору про реструктуризацію заборгованості не звільняє споживача від обов`язку здійснювати поточні платежі за цим договором. При укладенні та виконанні договору про реструктуризацію заборгованості сторони керуються ПРРЕЕ, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України (пункт 5.12 договору).

Споживач зобов`язаний серед іншого забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору (пункт 6.2.2 договору).

Цей договір приєднання споживача набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ та діє у частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а у частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 діб (пункт 13.1 договору).

Додатком №1 до договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» є Комерційна пропозиція для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії» (далі комерційна пропозиція).

Ціна, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії» (далі ціна) формується згідно з Порядком формування ціни, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії», затвердженого постановою НКРЕКП №1139 віл 05.10.2018. Розрахунковий період календарний місяць, на який визначається ціна (пункт 1.1 комерційної пропозиції).

Оплата за фактично спожиту у розрахунковому періоді електричну енергію (остаточний розрахунок) здійснюється споживачем у строк до 20-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, незалежно від отримання рахунку від постачальника. Вартість фактично спожитої у розрахунковому періоді електричної енергії визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період (пункт 4.5 комерційної пропозиції).

Постачальник надсилає споживачу рахунок за фактично спожиту у розрахунковому періоді електричну енергію до 14-го числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим (пункт 4.6 комерційної пропозиції).

Рахунки вважаються отриманими споживачем належним чином у разі їх направлення будь-яким із наступних способів: особистим врученням (нарочним) у приміщення постачальника; поштою на адресу споживача, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та/або на адресу надану оператором системи (ОС) або споживачем постачальнику; засобами електронного зв`язку на електронну пошту споживача, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань або зазначену ОС, або зазначену у листування між сторонами; засобами систем електронного документообігу, зокрема, але не виключно системи (якщо споживач використовує таку систему).

Датою отримання рахунки вважається дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача на рахунку або супровідному листі, та/або реєстрацію вхідної кореспонденції, або третій день з дати отримання поштовим відділеннями зв`язку, у якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою).

У разі неотримання споживачем рахунків, надісланих поштою, рахунки вважаються врученими споживачу належним чином на третій календарний день від дати відправки постачальником відповідного поштового відправлення.

У разі направлення постачальником рахунків електронною поштою, датою отримання таких рахунків буде вважатися дата відправлення постачальником споживачу відповідного електронного повідомлення.

У разі направлення постачальником рахунків засобами електронного документообігу «М.Е.Dos», датою отримання таких рахунків буде вважатися дата зазначена у Повідомленні про доставку документа адресату (споживачу) з відміткою «доставлено», яке згенероване системою електронного документообігу «М.Е.Dos» (пункт 4.7 комерційної пропозиції).

Акт купівлі-продажу електричної енергії складається на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії споживачем.

Обсяг фактично спожитої електричної енергії споживачем визначається Оператором системи, який виконує функції адміністратора комерційного обліку, в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії, а також Тимчасовим порядком визначення обсягів купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії електропостачальниками та операторами систем розподілу на перехідний період, який затверджений постановою НКРЕКП від 28.12.2018 №2118.

Документом, що підтверджує факт переходу права власності на електричну енергію від постачальника до споживача, є узгоджений сторонами акт купівлі-продажу оформлений відповідно до умов, визначених в цьому розділі (пункт 4.8 договору комерційної пропозиції).

Нарахування пені та інших видів відповідальності, що визначені законом та цим договором (15% річних, інфляція) за невиконання грошового зобов`язання на підставі отриманого споживачем рахунку, починається на наступний день після закінчення терміну, встановленого договором на оплату рахунку. У разі відсутності доказу вручення рахунку споживачу, пеня та інші види відповідальності визначені законом та цим договором (15% річних, інфляція) за невиконання грошового зобов`язання за цим Договором починають нараховуватися постачальником з 21 календарного дня після закінчення розрахункового періоду (пункт 6.1 комерційної пропозиції).

Споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання (пункт 7.4 комерційної пропозиції).

Договір та комерційна пропозиція підписана зі сторони директора споживача та скріплені печаткою відповідача.

За даними Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго», на якого покладені функції Оператора системи розподілу та адміністратора комерційного обліку, за періоди: січень-лютий 2022 року, січень 2023 року та жовтень-листопад 2024 року відповідача віднесено до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким здійснює постачальник «останньої надії» та відповідач перебував на постачанні електричної енергії постачальником «останньої надії».

Відповідно до повідомлення Акціонерного товариства «Черкасиобленерго» про звіти фактичного корисного відпуску електричної енергії відповідач за січень 2022 року спожив 144 412,00 кВт*год на суму 804 973,28 грн; за лютий 2022 року відповідач спожив 86812,00 кВт*год на суму 465 541,85 грн; за січень 2023 року відповідач спожив 38424,00 кВт*год на суму 232 401,26 грн.

Позивач виставив відповідачу рахунки на оплату: №25/22/О01/27771 від 22.02.2022 на суму 804 973,28 грн; №25/22/О02/28974 від 07.03.2022 на суму 465 541,85 грн; №25/22/О01/42663 від 15.02.2023 на суму 232 401,26 грн.

Відповідач частково розрахувався з позивачем за поставлену у січні 2022 року електричну енергію, перерахувавши 29.04.2022 на користь позивача 150 000,00 грн, що підтверджене випискою по рахунку (а.с.33).

26.11.2024 між позивачем та відповідачем було укладено договір про реструктуризацію №44/1-123 (далі договір про реструктуризацію, а.с.30-32). За умовами цього договору сторони дійшли згоди що цей договір про реструктуризацію заборгованості є невід`ємною частиною договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» та укладається сторонами на підставі положень пункту 5.12 договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» та пункту 5.12 Типового договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», який є додатком 7 до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 (пункт 1.1 договору про реструктуризацію).

Сторони підтверджують, що у споживача перед постачальником станом на дату укладення цього договору існує заборгованість за договором (договорами) про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» за січень-лютий 2022 та січень 2023 року на загальну суму 2 266 628,98 грн, з них:

за січень 2022 року по рахунку №25/22/001/27771 від 22.02.2022 на суму 654 973,28 грн;

за лютий 2022 року по рахунку №25/22/002/28974 від 07.04.2022 на суму 465 541,85 грн;

за січень 2023 року по рахунку №25/22/001/42663 від 15.02.2023 на суму 232 401,26 гри;

майнових втрат постачальника (інфляція та 15% річних) та/або штрафних санкцій (штраф, пені) нарахованих відповідно до положень Комерційної пропозиції на суму 913 712,59 грн, де інфляційні нарахування (втрати) становлять 408 512,11 грн (розрахунок станом на 31.10.2024), 15% річних становлять 505 200,48 грн (розрахунок станом на 22.11.2024).

Розрахунок майнових втрат постачальника (інфляція та 15% річних) та/або штрафних санкцій (штраф, пені) додається до цього договору та є його невід`ємною частиною (пункт 1.2 договору про реструктуризацію).

Сторони дійшли згоди реструктуризувати заборгованість, яка зазначена у пункті 1.2 цього договору на умовах, викладених у пункті 2.2 цього договору.

Постачальник надає споживачу розстрочку на погашення заборгованості з дня підписання цього договору до 28 лютого 2025 року, а споживач зобов`язується погасити заборгованість, яка зазначена у пункті 1.2 цього договору шляхом перерахування грошових коштів на зазначені постачальником рахунки та здійснити поточну оплату спожитої електроенергії у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», відповідно до такого графіку погашення заборгованості та інших платежів за цим договором, а саме:

до 30 листопада 2024 року 408 512,11 грн (інфляційні витрати);

до 31 грудня 2024 року 505 200,48 грн (15% річних);

до 31 січня 2025 676 458,20 грн (заборгованість за електричну енергію);

до 28 лютого 2025 року 676 458,19 грн (заборгованість за електричну енергію).

Загальний розмір заборгованості 2 266 628,98 грн (пункти 2.1 та 2.2 договору про реструктуризацію).

Укладення сторонами цього договору, з встановленням графіку погашення заборгованості та дотримання його умов споживачем, не звільняє споживача від здійснення поточних платежів за спожиту електричну енергію за договором про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії (пункт 2.3 договору про реструктуризацію).

За несплату або за внесення платежів, передбачених цим договором, з порушенням термінів, визначених пунктом 2.2 цього договору, споживач сплачує постачальнику інфляційні втрати та 15% річних за кожний день прострочення платежу по цьому договору, враховуючи день фактичної оплати, на підставі рахунку та/або вимоги (претензії) постачальника (пункт 6.2 договору про реструктуризацію).

Цей договір набирає чинності з дня підписання і діє до « 28» лютого 2025 року, але у будь-якому разі до повного виконання споживачем зобов`язань за цим договором (пункт 7.1 договору про реструктуризацію).

Договір про реструктуризацію підписаний уповноваженими представника постачальника та споживача і скріплений печатками підприємств.

Після підписання договору про реструктуризацію, відповідач 30.01.2025 сплатив позивачу 400 000,00 грн, що підтверджено платіжною інструкцією №1813 від 30.01.2025, у призначені платежу якої зазначено «за електричну енергію зг. дог. реструктуризації заборгованості №1 від 26.11.2024, в т.ч. ПДВ 66666,67 грн» (а.с.34), які були зараховані позивачем як сплата заборгованості за поставлену електричну енергію у січні 2022 року.

Загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за поставлену у січні-лютому 2022 року та січні 2023 року станом на момент звернення позивача з цим позовом до суду становить 952 916,39 грн (254 973,28 грн (залишок заборгованості за січень 2022 року) + 465 541,85 грн (заборгованість за лютий 2022 року) + 232 401,26 грн (заборгованість за січень 2023 року)). Розмір інфляційних витрат за прострочення оплати за договором про реструктуризацію становить 408512,11 грн, розмір 15% річних 505 200,48 грн.

У жовтні 2024 року позивач поставив відповідачу електричну енергію у кількості 48995,00 кВт*год на суму 538 398,41 грн, що підтверджене актом купівлі-продажу електроенергії №058577 від 31.10.2024, який підписаний уповноваженими представниками постачальника та споживача і скріплений печатками підприємств (а.с.23) та звітом Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» щодо фактичного (звітного корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії» ДПЗД «УКРІНТЕРЕНЕРГО», які приєднані до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності Оператора системи розподілу (передачі) за жовтень 2024 року, який підписаний кваліфікованим електронним підписом зі сторони Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» (а.с.37, на звороті).

За поставлену у жовтні 2024 року електричну енергію відповідач у повному обсязі не розрахувався з позивачем, перерахувавши на користь останнього 20000,00 грн, що підтверджене платіжною інструкцією №1738 від 30.01.2025 (а.с.34, на звороті), заборгованість за поставлену у жовтні 2024 року електричну енергію становить 518 398,41 грн.

У листопаді 2024 року позивач поставив відповідачу електричну енергію у кількості 121 513,00 кВт*год на суму 1 230 737,62 грн, що підтверджується звітом Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» щодо фактичного (звітного корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії» ДПЗД «УКРІНТЕРЕНЕРГО», які приєднані до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності Оператора системи розподілу (передачі) за листопад 2024 року, який підписаний кваліфікованим електронним підписом зі сторони Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» (а.с.26).

Акт купівлі-продажу електроенергії №059066 від 30.11.2024 на суму 1230737,62 грн та рахунки на оплату: №25/22/О10/66580 від 08.11.2024 на оплату вартості поставленої у жовтні 2024 року електричної енергії та №25/22/О11/67119 від 07.12.2024 на оплату вартості поставленої у листопаді 2024 року електричної енергії, позивачем було направлено на офіційну електронну адресу відповідача, яка зазначена у договорі самим відповідачем.

Заборгованість відповідача за жовтень-листопад 2024 року становить 1749136,03 грн (538 398,41 грн 20000,00 грн (часткова оплата відповідачем за жовтень 2024 року) + 1 230 737,62 грн).

Станом на момент звернення з цим позовом до суду, загальна сума заборгованості відповідача протягом періодів: січень-лютий 2022 року, січень 2023 року та жовтень-листопад 2024 року становить 2 702 052,35 грн, яка складається з 952 916,39 грн (заборгованість за договором реструктуризації від 26.11.2024 та 1749136,03 грн (заборгованість за поставлену електричну енергію у жовтні-листопаді 2024 року. А також за договором реструктуризації 15% річних у сумі - 505 200,48 грн, інфляційних витрат - 408 512,11 грн.

За порушенням строку оплати вартості електричної енергії, поставленої у жовтні-листопаді 2024 року позивач також нарахував відповідачу 161 492,73 грн 15% річних та 103 336,16 грн інфляційних витрат.

У добровільному порядку відповідач не розрахувався з позивачем за поставлену електричну енергію, що і стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд при прийнятті рішення та оцінка

Предметом спору у цій справі є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлену електричну енергію разом із нарахованими на неї інфляційними витратами та 15% річними у зв`язку із простроченням оплати її вартості.

Закон України «Про ринок електричної енергії визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, він регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про ринок електричної енергії» (тут і надалі в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема, кодексом системи передачі, кодексом систем розподілу; правилами роздрібного ринку; іншими нормативно-правовими актами. Кодекс систем розподілу та правила роздрібного ринку затверджуються Регулятором.

Згідно з частиною п`ятою статті 2 Закону України «Про ринок електричної енергії» правила роздрібного ринку передбачають, зокрема, загальні умови постачання електричної енергії споживачам, систему договірних відносин між учасниками роздрібного ринку, права та обов`язки учасників ринку, процедуру заміни споживачем постачальника електричної енергії, умови та порядок припинення та відновлення постачання електричної енергії споживачу, процедуру розгляду скарг споживачів, особливості постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги, постачальником «останньої надії».

За приписами статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються і договори про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії».

Споживач має право купувати електричну енергію для власного споживання за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку, за умови укладення ним договору про врегулювання небалансів та договору про надання послуг з передачі електричної енергії з оператором системи передачі, а у разі приєднання до системи розподілу - договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу; або купувати електричну енергію на роздрібному ринку у електропостачальників або у виробників, що здійснюють виробництво електричної енергії на об`єктах розподіленої генерації, за правилами роздрібного ринку (пункт 1 частини 1 статті 57 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Відповідно до пункту 66 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник «останньої надії» це - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який за обставин, встановлених цим Законом, не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу.

За приписами частини першої статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник «останньої надії» надає послуги з постачання електричної енергії споживачам у разі: 1) банкрутства, ліквідації попереднього електропостачальника; 2) завершення строку дії ліцензії, зупинення або анулювання ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника; 3) невиконання або неналежного виконання електропостачальником правил ринку, правил ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам; 4) необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником; 5) в інших випадках, передбачених правилами роздрібного ринку.

Визначення постачальника «останньої надії» здійснюється рішенням Кабінету Міністрів України за результатами конкурсу, проведеного у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії»)

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1023-р від 12.12.2018 (з подальшими змінами та доповненнями) Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (позивач у справі) визначено постачальником «останньої надії» з 01.01.2019 до 31.12.2025. На підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1344 від 06.11.2018 ДП «Укрінтеренерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

Постачальник «останньої надії» зобов`язаний постачати електричну енергію споживачам за ціною, що формується ним відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, та включає, зокрема, ціну купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії, ціну (тариф) на послуги постачальника «останньої надії» та ціну (тариф) на послуги оператора системи передачі. Постачальник «останньої надії» зобов`язаний повідомляти споживача на своєму веб-сайті або через медіа про зміни тарифів (цін) у строки, які визначені порядком формування ціни, за якою здійснює постачання електричної енергії споживачам постачальник «останньої надії». Споживачі постачальника «останньої надії» оплачують послуги з передачі та розподілу електричної енергії оператору системи передачі та оператору системи розподілу згідно з умовами укладених договорів про надання відповідних послуг (частина 5 статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Постачальник «останньої надії» здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник «останньої надії» оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті (частина 6 статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Постачальник «останньої надії» здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу. Постачальник «останньої надії» постачає електричну енергію споживачу протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник «останньої надії» припиняє електропостачання споживачу (частини 7-9 статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Відповідні Правила роздрібного ринку електричної енергії (надалі Правила), затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 за №312.

Відповідно до пункту 1.2.9 Правил №312 (тут і надалі у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) постачальник «останньої надії» здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», який розробляється постачальником «останньої надії» на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» (додаток 7 до цих Правил) та вважається укладеним у визначених законодавством України та цими Правилами випадках, у разі настання яких споживач безакцептно приймає умови договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії».

Відповідно до пункту 8 статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії», пункту 3.4.4 Правил договір постачання електричної енергії між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

Отже, аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що у разі настання обставин, визначених у частині першій статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник «останньої надії» надає послуги з постачання електричної енергії та відповідно до пункту 66 частини першої статті 1 цього Закону не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу, а факт приєднання споживача до публічного договору постачання електричної енергії від постачальника «останньої надії» відбувається по факту споживання електричної енергії без укладення договору з іншим електропостачальником.

За визначенням наведеним у частині першій статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Судом встановлено та підтверджено представниками сторін під час розгляду справи, що між сторонами у справі укладений договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» шляхом приєднання відповідача до типового договору, а також додаток до цього договору - комерційну пропозицію, яка розроблена з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та відповідно до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», положень ПРРЕЕ, за участі оператора системи розподілу Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго».

Факт укладення публічного договору постачання електричної енергії постачальника «останньої надії» відповідно до наведеного вище законодавства пов`язується з початком фактичного постачання електричної енергії споживачу постачальником «останньої надії» (за наявності нормативно визначених умов та з віднесенням оператором системи розподілу такого споживача до портфоліо постачальника «останньої надії»).

Отже, факт поставки позивачем електричної енергії відповідачу у спірний період підтверджено належними доказами та не заперечується відповідачем.

Судом встановлено, що позивач поставив відповідачу у січні 2022 року 144412,00 кВт*год загальною вартістю 804 973,28 грн; у лютому 2022 року 86812,00 кВт*год загальною вартістю 465 541,85 грн; у січні 2023 року 38424,00 кВт*год загальною вартістю 232 401,26 грн.

Відповідач частково сплатив заборгованість у сумі 150 000,00 грн.

26.11.2024 між позивачем та відповідачем було укладено договір про реструктуризацію за умовами якого, сторони визнали, що загальний розмір заборгованості на дату укладення цього договору становить 2 266 628,98 грн, до якої включено визнана відповідачем сума інфляційних втрат у розмірі 408 512,11 грн та розмір 15% річних у сумі 505 200,48 грн.

У цьому договорі постачальник та споживач домовились реструктуризувати заборгованість та узгодили графік погашення заборгованості: до 30 листопада 2024 року 408 512,11 грн (інфляційні витрати); до 31 грудня 2024 року 505 200,48 грн (15% річних); до 31 січня 2025 676 458,20 грн (заборгованість за електричну енергію); до 28 лютого 2025 року 676 458,19 грн (заборгованість за електричну енергію). Розстрочка погоджена до 28.02.2025.

30.01.2025 відповідач сплатив позивачу 400 000,00 грн згідно з договором про реструктуризацію, які були зараховані позивачем як сплата заборгованості за поставлену електричну енергію у січні 2022 року.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників (частина 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, суд вважає, що наявність і розмір боргу у сумі 1866628,98 грн позивачем доведені належними, достатніми та допустимими доказами, а також визнано самим відповідачем шляхом підписання договору про реструктуризацію, тому зазначена сума боргу підлягає стягненню

У жовтні 2024 року позивач поставив відповідачу електричну енергію у кількості 48995,00 кВт*год на суму 538 398,41 грн, що підтверджене актом купівлі-продажу електроенергії №058577 від 31.10.2024, який підписаний уповноваженими представниками постачальника та споживача і скріплений печатками підприємств (а.с.23). За поставлену у жовтні 2024 року електричну енергію відповідач сплатив 20000,00 грн, залишок заборгованості за цей місяць становить 518 398,41 грн.

У листопаді 2024 року позивач поставив відповідачу електричну енергію у кількості 121 513,00 кВт*год на суму 1 230 737,62 грн, що підтверджується звітом Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» щодо фактичного (звітного корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії» ДПЗД «УКРІНТЕРЕНЕРГО», які приєднані до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності Оператора системи розподілу (передачі) за листопад 2024 року, який підписаний кваліфікованим електронним підписом зі сторони Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» (а.с.26).

Акт купівлі-продажу електроенергії №059066 від 30.11.2024 на суму 1230737,62 грн та рахунки на оплату вартості поставленої у листопаді 2024 року електричної енергії були направлені на офіційну електронну адресу відповідача, що не заперечується відповідачем.

Заборгованість відповідача перед позивачем за жовтень-листопад 2024 року становить 1 749 136,03 грн (538 398,41 грн 20000,00 грн (часткова оплата відповідачем за жовтень 2024 року) + 1 230 737,62 грн).

Оплата за фактично спожиту у розрахунковому періоді електричну енергію (остаточний розрахунок) здійснюється споживачем у строк до 20-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, незалежно від отримання рахунку від постачальника. Вартість фактично спожитої у розрахунковому періоді електричної енергії визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період (пункт 4.5 комерційної пропозиції).

Станом на момент звернення з цим позовом до суду, відповідач заборгував відповідачу за поставлену електричну енергію у період січень-лютий 2022 року, січень 2023 року та жовтень-листопад 2024 року 2 702 052,35 грн, яка складається з 952 916,39 грн (заборгованість за договором реструктуризації від 26.11.2024 та 1749136,03 грн (заборгованість за поставлену електричну енергію у жовтні-листопаді 2024 року).

Наявність і розмір боргу у сумі 2 702 052,35 грн позивачем доведені належними, достатніми та допустимими доказами, тому зазначена сума боргу підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку.

У зв`язку із порушенням відповідачем договору реструктуризації та порушенням строку оплати вартості електричної енергії, яка поставлена у жовтні-листопаді 2024 року позивач також нарахував відповідачу 161 492,73 грн 15% річних та 103 336,16 грн інфляційних витрат.

У силу приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Отже, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону виникає обов`язок сплатити кредитору поряд із сумою основного боргу суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

Суд наголошує, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у формі інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили інший розмір процентів річних.

У пункті 7.4 комерційної пропозиції до договору визначено, що споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання. Отже, за умовами комерційної пропозицією, яка є невід`ємною частиною договору встановлено інший розмір процентів за простроченням сплати заборгованості, який визначено у розмірі 15%.

У договорі про реструктуризацію відповідач погодився з тим, що за прострочення оплати вартості електричної енергії, яку він отримав у січні-лютому 2022 року, січні 2023 року, йому було нараховано інфляційні втрати у розмірі 408512,11 грн та 505 200,48 грн 15% річних, які він зобов`язався сплатити на період відстрочення до 28.02.2025.

Позивач нарахував відповідачу за період прострочення з 01.03.2025 до 30.05.2025:

по рахунку 25/22/О01/27771 від 22.02.2022 на суму 254 973,28 грн (заборгованість за січень 2022 року) 15% річних у розмірі 9535,30 грн та інфляційні витрати у розмірі 5636,18 грн;

по рахунку №25/22/О02/28974 від 07.04.2022 на суму 465 541,85 грн (заборгованість за лютий 2022 року) 15% річних у розмірі 17409,99 грн та інфляційні витрати у розмірі 10290,80 грн;

по рахунку №25/22/О01/42663 від 15.02.2023 на суму 232 401,26 (за січень 2023 року) 15% річних у розмірі 8691,17 грн та інфляційні витрати у розмірі 5137,23 грн.

Крім того, у зв`язку із порушенням строку оплати по рахунку №25/22/О10/66580 від 08.11.2024 (відповідач отримав рахунок 08.11.2024) позивач нарахував відповідачу на суму 538 398,41 грн (за жовтень 2024 року) 15% річних у розмірі 16566,66 грн та інфляційні витрат у розмірі 14088,81 грн за період прострочення з 16.11.2024 до 29.01.2025 та на суму 518 398,41 грн (30.01.2025 відповідачем сплачено 20000,00 грн) 15% річних у розмірі 25351,81 грн та інфляційні витрат у розмірі 15698,06 грн за період прострочення з 01.02.2025 до 30.05.2025.

По рахунку №25/22/О11/67119 від 07.12.2024 (відповідач отримав рахунок 07.12.2024) на суму 1 230 737,62 грн (за листопад 2024 року) позивач нарахував відповідачу 15% річних у розмірі 83937,80 грн та інфляційні витрат у розмірі 52485,08 грн за період прострочення з 16.11.2024 до 29.01.2025.

Суд перевірив розрахунок позивача і встановив, що розрахунок 15% річних та інфляційних витрат зроблений позивачем арифметично правильно, з урахуванням часткових оплат заборгованості відповідачем та з врахуванням дат, з якої позивач мав право на таке нарахування, тому суд вважає, що позовні вимоги у цій частині є обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення у визначеному позивачем розмірі.

Відповідач будь-яких контррозрахунків розміру річних та інфляційних витрат суду не надав, та розрахунок позивача не спростував.

Суд критично оцінює заперечення відповідача щодо завищеного розміру річних з огляду на суперечливу поведінку самого відповідача, який у договорі про реструктуризацію погодився з таким розрахунком річних у розмірі 15%. Суд також враховує те, що право суду на зменшення позовних вимог стосується неустойки (штрафу, пені) та збитків, до яких ні інфляційні втрати, ні річні не відносяться.

Позивачем при зверненні до суду із цим позовом використано належний, у розумінні вимог статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України, спосіб захисту його порушеного права.

З огляду на це, суд вважає, що позовні вимоги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» до комунального виробничого підприємства «Водоканал» Багачевської міської ради Черкаської області про стягнення 3 880 593,90 грн підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені повністю, до відшкодування позивачу за рахунок відповідача підлягає 46567,13 грн судового збору.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з комунального виробничого підприємства «Водоканал» Багачевської міської ради Черкаської області (вулиця Європейська, 1, місто Багачеве, Звенигородський район, Черкаська область, 20251, ідентифікаційний код 24359125) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (вулиця Кирилівська, 85, місто Київ, 04080, ідентифікаційний код 19480600) 2 702 052,42 грн основного боргу, 666 693,21 грн 15% річних; 511848,27 грн інфляційних втрат та 46567,13 грн судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 28.08.2025.

Суддя О.І.Кучеренко