ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04 вересня 2025 року м. Черкаси справа № 925/430/25

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Лисенко Р.М., за участі представників сторін:

від позивача: Татаринов О.С. - адвокат за ордером;

від відповідача: Нестеренко О.Ф. - адвокат за ордером;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Черкаської філії (м. Черкаси) до товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Доступ" (м. Корсунь-Шевченківський, Черкаська область) про стягнення 3 885 502,80 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача вартості не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу в розмірі 3 885 502,80 грн. на підставі договору розподілу природного газу, укладеного шляхом підписання заяви - приєднання № 13257 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим).

Справа розглядається за правилами загального позовного провадження.

Триває розгляд справи по суті.

Суд зі сторонами продовжує перевірку обставин справи доказами на їх підтвердження.

До додаткових письмових пояснень у справі від 03.09.2025 позивач подав докази про розмір добових та місячних розмірів газоспоживання по ТОВ "АФ Доступ", щодо яких з урахуванням заперечень відповідача про те. що ці документи подані вже на стадії розгляду справи по суті в порушення ст. 80 ГПК України, суд відмовив у їх прийнятті та приєднанні до справи. В справу попередньо було подано інші докази сторонами з даного питання про обсяги споживання газу.

На запитання суду сторонами було уточнено, що обидві сторони визнають складення Акту про перепломбування засобів вимірювальної техніки ... № 117 від 17.12.2024 (а.с. 54), натомість позивач не визнає складення Акту перевірки (контрольного огляну) вузла обліку від 17.12.2024 (а.с. 53).

Відповідач наполягає на своїй точці зору про складення працівником Корсунь-Шевченківської дільниці позивача обох цих актів.

Представник позивача також не визнає Акт № 117 від 17.12.2024 (а.с. 54) доказом здійснення зняття показників лічильника, бо він не відповідає формі актів для перевірки (контрольного огляду) вузла обліку газу (а.с. 111), щоб ця процедура відповідала процедурі контрольного зняття показників лічильника, який можна брати за дату початку відліку і до дня виявлення порушення, для нарахування спірних коштів (як вважає відповідач належне нарахування слід провести в період з 17.12.2024 по 09.01.2025).

В минулому засіданні з`ясовано, що з огляду на виникле питання підтвердженості фактичного проведення перевірки на об`єкті відповідача 17.12.2024 зі складенням вказаного Акту № 117, на виконання вимог суду позивачем 26.08.2025 надано у справу копію акту приймання комерційного вузла обліку газу в експлуатацію № 303 від 26.06.2024 та копію Висновку за результатами службової перевірки від 06.03.2025 на 20 сторінках, як додаток до листа позивача від 11.03.2025 (а.с. 152).

Представник позивача клопотанням від 25.08.2025 (а.с. 182) одночасно просить даний Висновок не оприлюднювати в електронній базі суду, бо ця інформація є комерційною таємницею та конфіденційною інформацією ТОВ "Газорозподільні мережі України".

Для з`ясування всіх питань поводження із даним документом за правилами діловодства суду, чинного законодавства і подальшого його використання при прийнятті рішення у справі, для отримання додаткових пояснень від сторін з даного питання, суд оголосив перерву в минулому засіданні.

В засіданні 04.09.2025 суд заслухав додаткові пояснення від сторін.

З питання щодо порядку поводження із Висновком за результатами службової перевірки від 06.03.2025 року суд прийшов до наступних висновків:

Даний Висновок суд попередньо приєднав до справи без його сканування, без розміщення в матеріалах справи та без надання до нього доступу через Електронні кабінети сторін з правом відповідача на ознайомлення із цим актом у матеріалах справи.

Згідно положень розділу 4 затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України 20 серпня 2019 року № 814 (у редакції наказу Державної

судової адміністрації України від 17 жовтня 2023 року № 485) ІНСТРУКЦІЇ

з діловодства в місцевих та апеляційних судах України - визначено Порядок роботи з документами, які містять інформацію з обмеженим доступом.

Дане питання регулюється спеціальним законодавством у цій сфері, з урахуванням особливостей, визначених Розділом XX-1 цієї Інструкції.

Порядок роботи з документами, що містять службову інформацію, визначається Законом України "Про доступ до публічної інформації", Типовою інструкцією про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 736 (далі - Типова інструкція), а також іншими спеціальними законами і нормативно-правовими актами, що діють у сфері регулювання порядку роботи з документами, які містять службову інформацію.

На підставі Типової інструкції суд, за потреби, може затверджувати власну інструкцію про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв, що містять службову інформацію.

Порядок роботи з документами, які містять державну таємницю, регулюється Законом України "Про державну таємницю", а також іншими спеціальними законами і нормативно-правовими актами, що діють у сфері державної таємниці.

Позивач вказав у супровідному листі від 25.08.2025 (а.с. 182), що Висновок за результатами службової перевірки від 06.03.2025 року підприємством позивача відноситься до категорії відомостей із грифом "комерційна таємниця" відповідно до п. 9.4. Наказу ТОВ № 260 від 25.08.2025 "Про затвердження переліку відомостей, що становлять комерційну таємницю та конфіденційну інформацію ТОВ "Газорозподільні мережі України".

Позивач також надав цей наказ (а.с. 200) з якого вбачається, що матеріали та результатами службових розслідувань і службових перевірок у розділах 9 та 10 "Безпека" і Конфіденційна інформація Групи Нафтогаз" відносяться до комерційної таємниці (п. 9.4. та 10.1 - а.с. 204).

Позивач не вказав норму чинного законодавства, яка відносить всі висновки за результатами службових перевірок всередині господарюючого суб`єкта до інформації, що містить службову чи комерційну таємниці.

Отже таке віднесення Висновку від 06.03.2025 до комерційної таємниці є локальним рішенням Позивача для його внутрішнього використання.

За правилами ч. 8-12 ст. 8 ГПК України передбачено можливість розгляду справи у закритому судовому засіданні у випадках, коли відкритий судовий розгляд може мати наслідком розголошення таємної чи іншої інформації, що охороняється законом, необхідності захисту особистого та сімейного життя людини, а також в інших випадках, установлених законом.

Про розгляд справи у закритому судовому засіданні постановляється ухвала. Суд ухвалою може оголосити судове засідання закритим повністю або закритою його частину.

Розгляд справи та вчинення окремих процесуальних дій у закритому судовому засіданні проводяться з додержанням правил здійснення судочинства в господарських судах. Під час такого розгляду можуть бути присутні лише учасники справи, а в разі необхідності - свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі. Суд попереджає зазначених осіб про обов`язок не розголошувати інформацію, для забезпечення захисту якої розгляд справи або вчинення окремих процесуальних дій відбувається в закритому судовому засіданні.

Використання систем відеоконференц-зв`язку та транслювання перебігу судового засідання в мережі Інтернет у закритому судовому засіданні не допускаються.

Якщо під час закритого судового засідання буде встановлено, що інформація, для забезпечення нерозголошення якої розгляд справи або вчинення окремих процесуальних дій відбувалися в закритому судовому засіданні, вже є публічно доступною або обмеження доступу до інформації є безпідставним чи не відповідає закону, суд постановляє ухвалу про подальший розгляд справи у відкритому судовому засіданні.

Позивач не клопотав перед судом з приводу проведення засідання чи розгляду всієї справи у закритому судовому засіданні з метою нерозголошення відомостей з Висновку від 06.03.2025 як комерційної таємниці.

На пропозицію суду подати лише безумовно допустимі для використання при вирішенні спору частини з Висновку від 06.03.2025, позивач таких виключень з тексту Висновку не зробив. Тобто до наданого ним Висновку позивач не застосував механізм надання йому скороченої/знеособленої версії документа, щоб уникнути розголошення деталей, пославшись на те, що любі Висновки за результатами службових розслідувань у повному їх обсязі є комерційною таємницею підприємства-позивача.

Слід вказати, що чинне законодавство не зобов`язує суд відноситися до документу як до документу з обмеженим доступом, лише через наявність на ньому грифу "комерційної таємниці", присвоєної цьому документу підприємством згідно його внутрішніх правил поводження із власними документами.

Обґрунтованість підставності такого віднесення документу до комерційної таємниці сторона спору має довести належними і допустимими доказами та на підставі норм чинного законодавства.

За парвилами чинного ГПК України, зокрема, положеннями ст. 86 визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд оцінює докази на власний розсуд, з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

Це прямо стосується й оцінки судом того, чи дійсно документ містить охоронювану законом таємницю чи комерційну чи службову таємницю згідно положень чинного законодавства.

Тобто, якщо документ формально має позначку «службова/комерційна таємниця», але за своїм змістом він не містить інформації, яка законом віднесена до службової чи іншої охоронюваної таємниці, суд може не погодитися з таким позначенням. Це прямо випливає із принципу змагальності сторін, обов`язковості доведення ними тих обставин. на які вони посилаються у спорі та свободи оцінки судом доказів (ст. 13, 86 ГПК).

Якщо інша сторона наполягає, що це все ж службова/комерційна таємниця, вона має довести: що конкретна інформація з документа підпадає саме під законодавче визначення службової (чи комерційної) таємниці і довести, що її розголошення може спричинити шкоду стороні спору. Без цього суд не зобов`язаний надавати спеціальний режим певному доказу у справі та судовому процесу і такий документ буде використовуватися сторонами і судом як звичайний доказ.

Тому якщо стороною лише формально використано для певного документу гриф службова/комерційна таємниця, але не доведено секретність, цінність та вжиті заходи охорони комерційної таємниці, то суд вправі оцінити цей документ як звичайний доказ за правилами ГПК (про належність, допустимість, достовірність, достатність). Такий підхід випливає з вимог законодавства про необхідність реальних ознак таємниці, а не формального маркування її наявністю в документі.

При цьому суд враховує і наступне:

Ст. 505 ЦК України -- комерційною таємницею є інформація, яка є секретною в тому розумінні, що вона в цілому чи в певній формі та сукупності її складових є невідомою та не є легкодоступною для осіб, які звичайно мають справу з видом інформації, до якого вона належить, у зв`язку з цим має комерційну цінність та була предметом адекватних існуючим обставинам заходів щодо збереження її секретності, вжитих особою, яка законно контролює цю інформацію.

Комерційною таємницею можуть бути відомості технічного, організаційного, комерційного, виробничого та іншого характеру, за винятком тих, які відповідно до закону не можуть бути віднесені до комерційної таємниці.

Згідно ч. 2 ст. 506 ЦК -- майнові права інтелектуальної власності на комерційну таємницю належать особі, яка правомірно визначила інформацію комерційною таємницею, якщо інше не встановлено договором.

Отже критеріями комерційної таємниці є :

* ця інформація має дійсну або потенціальну комерційну цінність в силу її невідомості третім особам, до якої нема вільного доступу на законних підставах і по відношенню до якої володілець інформації вживає реальні заходи щодо її конфіденційності.

* така інформація може бути об`єктом інтелектуальної власності на комерційну таємницю є нематеріальне благо, яке є результатом інтелектуальної діяльності, на яке за особою, яка його досягла, або іншими володільцями, визнається виключне право на використання.

* Комерційна таємниця має фактичну монополію конкретної особи на певну сукупність знань.

* Комерційна таємниця невідома третім особам.

Таким критеріям для правомірного його віднесення до комерційної таємниці, Висновок позивача за результатами службової перевірки від 06.03.2025 не відповідає, виходячи з таких підстав:

- у Висновку аналізуються питання та оцінюються докази з приводу виявлення на об`єкті Споживача (Відповідача) несанкціонованого газопроводу і обґрунтованості проведення розрахунку за газ у такому випадку. Всі досліджувані питання з приводу цього факту з`ясовувалися позивачем на підставі відповідного звернення Споживача і наданих ним доказів у вигляді двох актів за 17.12.2024, щодо яких відповідач доводив, що вони складені працівниками позивача. Це повністю виключає наявність критерію "невідомості третім особам" тої інформації, яка викладена у Висновку.

- інформація, викладена у Висновку, не може бути об`єктом інтелектуальної власності на комерційну таємницю, оскільки:

до критеріїв для визнання об`єкта інтелектуальною власністю віднесено наявність в ньому творчого характеру та фіксації в об`єктивній формі (матеріальній формі для подальшого оформлення авторського права). За усталеною практикою у сфері інтелектуальної власності такий об`єкт повинен мати оригінальність та новизну, творчий характер, а також винахідницький рівень і промислову придатність.

Натомість Висновок є лише оформленням результатів службової перевірки та запропонованих заходів усунення порушень і вдосконалення роботи на підприємстві позивача.

Отже, суд вважає, що наданий позивачем Висновок за результатами службової перевірки від 06.03.2025 не відповідає критеріям віднесення його до комерційної таємниці, тому Висновок буде оцінений судом як всі інші докази у справі.

Однак, оскільки позивач самостійно не вжив заходи до приховання певної інформації у Висновку, яка стосується прізвищ працівників позивача, їх посадових обов`язків, виявлених порушень в їх роботі і т.д., суд вважає за доцільне приєднавши даний Висновок до матеріалів справи з можливість ознайомлення із ним відповідача за матеріалами справи за виключенням сторінок Висновку із особистими даними працівників позивача та пропозицій щодо вжиття заходів реагування, не оприлюднювати його у базі Діловодства суду для обмеження повного доступу до його змісту, що не порушуватиме прав сторін спору.

В засіданні судоми зі сторонами також обговорено питання про суть порушеного права позивача, чи є позивач належним та перевірено формулу розрахунку для стягнення спірних коштів за доводами та запереченнями обох сторін.

Щодо складових формули у суду є питання до позивача.

Також сторонам слід надати час для підготовки до дебатів.

З урахуванням викладеного, сторонам слід надати можливість подати в справу додаткові пояснення з виниклих в ході розгляду справи питань.

За правилами ч. 2 ст. 216 ГПК України якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.

Керуючись ст. 216 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

Оголосити перерву в засіданні до 08:30 год. 10 вересня 2025 року.

Засідання провести в приміщенні Господарського суду Черкаської області за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, 307, тел. канцелярії суду: 31-21-49.

Запропонувати сторонам подати суду свої пояснення щодо підтвердження обґрунтованості всіх складових для розрахунку спірних коштів, щодо належності позивача, наявності у нього порушеного права.

Запропонувати сторонам подати тези у дебатах (за бажанням).

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/.

Роз`яснити сторонам, що в силу положень п. 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України неявка в судове засідання учасника справи без повідомлення про причини неявки не є підставою для відкладення засідання.

Явку в судове засідання повноважних представників сторін визнати не обов`язковою.

Копію ухвали надіслати учасникам справи в порядку ч. 1 ст. 182, ч. 5 ст. 242 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення.

Суддя Н.М.Спаських