ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"02" вересня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/3488/25

Суддя Господарського суду Одеської області Цісельський О.В.,

дослідивши матеріали позовної заяви (вх.№3580/25 від 28.08.2025)

за позовом: Нововоронцовської селищної ради (вул. Воронцова, № 10, смт. Нововоронцовка, Бериславський р-н, Херсонська обл., 74200, )

до відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 71 329,90 грн,

ВСТАНОВИВ:

28.08.2025 Нововоронцовська селищна рада звернулася до Господарського суду Одеської області з позовної заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь грошову суму в розмірі 71329,90 грн (завдані збитки).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає про проведену Управлінням Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області планову ревізію, якою встановлено низку порушень щодо укладеного між сторонами договору підряду № 40/23 від 13.09.2023, а також встановлено завищення вартості робіт з розроблення проєктно-кошторисної документації по об`єкту, що призвело до нанесення матеріальної шкоди (збитки) бюджету селищної ради на загальну суму 71329,90 грн.

При дослідженні матеріалів позовної заяви судом встановлено, що позовна заява підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Основні вимоги щодо форми та змісту позовної заяви, а також вимоги щодо документів, які подаються позивачем разом з позовною заявою, визначені статтями 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України (в редакції Закону № 3200-IX від 29.06.2023) позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Разом з тим, в порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позивачем у поданому позові не зазначено вірно власну адресу, оскільки відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою місцезнаходження позивача є вул. Мостова, № 10, селище Нововоронцовка, Бериславський р-н, Херсонська обл., 74200. Таким чином, позивачу слід надати відповідні пояснення або вказати правильну власну адресу згідно даних Реєстру.

Також, позовна заява повинна містити, зокрема, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців).

Проте, позивачем у позовній заяві не визначено статус відповідача, як фізичної особи-підприємця, що не відповідає відомостям, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та вимогам п.2 ч.3 ст.162 ГПК України щодо відомостей, які повинні міститися у позовній заяві.

Так, у вступній частині та за текстом позовної заяви позивачем зазначено відповідача як фізичну особу, а у прохальній його частині визначено відповідача як ФОП Ковбаса Р.В. Тоді як, згідно вимог п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява також має містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи.

Суд не вбачає за можливе самостійно змінити (визначити) статус особи, до якої подано позовну заяву: чи до фізичної особи-підприємця чи до фізичної особи, оскільки зазначене є виключною прерогативою позивача, який самостійно визначає відповідний статус.

Враховуючи визначені процесуальним законодавством особливості відкриття провадження у справі, якщо відповідачем є фізична особа, яка не є підприємцем, позивач на виконання положень пункту 2 частини 3 статті 162 ГПК України має визначити (уточнити) статус відповідача до якого заявлено позовні вимоги, а також зазначити повне його прізвище, ім`я та по батькові).

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити правові підстави позову. Тобто безпосередньо позовна заява повинна містити посилання на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини.

Суд зауважує, що правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Вже після відкриття провадження у справі (у разі наявності для цього підстав), з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, суд самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Позивач у позовній заяві посилається на положення ст. 16 ЦК України, які регулюють загалом захист цивільних прав та інтересів судом, зокрема і шляхом відшкодування збитків.

В порушення припису п. 5 ч.3 ст.162 ГПК України, за яким позовна заява повинна містити правові підстави позову (зокрема, з урахуванням положень п.4 ч.3 ст.162 ГПК України), в частині обґрунтування обраного позивачем способу захисту, за позовною заявою не наведено (відсутнє) правове обґрунтування (нормами законодавства) обраного за заявленим позовом способу захисту щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача коштів.

У зв`язку з цим позивачу необхідно належним чином виконати вимоги п.5 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України та зазначити конкретні правові підстави позову позивача до відповідача про стягнення коштів в сумі 41329,90 грн, тобто нормативне обґрунтування заявлених позовних вимог з покликанням на норми матеріального права.

Окрім того, згідно п. 7 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити, зокрема, відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися. Проте, в порушення наведених вимог позовна заява не містить відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Відповідно до пункту 9 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Як вбачається із поданих матеріалів, позовна заява не містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, що також є порушенням вимог пункту 9 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

З аналізу вищевикладеного слідує, що Господарським процесуальним кодексом України визначено чіткий перелік дій та подання документів у разі звернення із позовною заявою до Господарського суду, а із зазначених вимог випливає обов`язок позивача надіслати відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів незалежно від того, чи є у наявності у відповідача дані документи.

При цьому, положення частини 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України мають імперативний характер, що відповідно свідчить про обов`язковість надсилання позовної заяви з додатками до моменту звернення до суду з позовом чи то через електронний кабінет, чи то засобами поштового зв`язку у випадку відсутності такого кабінету.

Відповідно до положень статті 13 Закону України «Про поштовий зв`язок», послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості.

Згідно п.47 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення.

За змістом п.17 Правил, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою, згідно з тарифами оператора поштового зв`язку. Послуга опису вкладення до поштового відправлення полягає в підтвердженні у визначеному оператором поштового зв`язку порядку відповідно до технологічного процесу здійснення такої операції вмісту вкладення до поштового відправлення із зазначенням індивідуальних ознак відповідного вкладення (конкретний вид, кількість тощо), що відрізняє його від інших речей.

Пунктом 61 Правил надання послуг поштового зв`язку зазначено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Відповідно, якщо копію позовної заяви надіслано поштою, то документом, який підтверджує надсилання, є встановлений у п.п. 61, 62 Правил спосіб поштової оплати, опис вкладення у цінний лист. Крім того, підтвердженням, що відправлення надіслано на адресу одержувача є саме накладна (службовий чек), в якому зазначено номер накладної, інформацію про відправника та одержувача, інформацію про відправлення, а також міститься підтвердження (підпис) відправника з підтвердженням, що інформація у даній накладній зазначена правильно.

В якості доказів направлення відповідачу позовної заяви та доданих до неї документів позивачем був наданий опис вкладення від 28.08.2025, однак вказаний опис вкладення не містить номеру поштового відправлення, що унеможливлює ідентифікацію наданої послуги з відправлення позову з доданим документами з описом вкладення відповідачу.

Зазначений опис вкладення у цінний лист не відповідає вимогам пункту 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 № 270, а тому не може бути взятий до уваги як належний та допустимий доказ направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Отже, позивачем не надано належних доказів, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів, тому, суд дійшов висновку, що позивачем не дотримано вимог п.1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України та ст.172 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене позивачу необхідно подати до суду докази надіслання на адресу відповідача всіх доданих до позовної заяви документів із зазначенням в описі вкладення у цінний лист номеру поштового відправлення.

Крім того, згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У якості доказу сплати судового збору за подання даного позову заявником надано платіжну інструкцію від 17.06.2025 № 781 на суму 1070,00 грн. Проте, зазначений розмір судового збору є меншим, ніж передбачений законом, з огляду на таке.

Правові засади справляння, розмір ставок судового збору та порядок його сплати регулюються Законом України «Про судовий збір».

Згідно з положеннями статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

В силу положень пункту 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У силу положень статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3 028,00 грн.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Таким чином, з огляду на те, що позовну заяву подано в електронній формі через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» судовий збір підлягає сплаті з урахуванням понижуючого коефіцієнта 0,8, який підлягає застосуванню, отже належною до сплати сумою судового збору у даному випадку є 2 422,40 грн (3 028,00 грн х 0,8).

Водночас, Нововоронцовською селищною радою додано докази про сплату судового збору у сумі 1070,00 грн, а тому суд дійшов висновку про порушення позивачем процесуальних норм щодо сплати судового збору, і сума недоплаченого судового збору складає 1352,00 грн.

Отже, як вбачається із поданих матеріалів, позивачем не дотримано вимог пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України. Для усунення означеного недоліку позивачу слід надати докази доплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Крім того, згідно з ч.2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частинами 1, 2 ст. 80 ГПК України передбачено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 91 ГПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частинами 4 та 5 статті 91 ГПК України передбачено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач посилається на порушення умов вищезазначеного договору підряду, а також вказує, що Управлінням Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області була проведена планова ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності Нововоронцовської селищної ради за період з 01.01.2023 по 31.10.2024, якою встановлено низку порушень договору і Настанови № 281 та призвело до завищення вартості проектних робіт на спірну суму.

При цьому, на підтвердження власних доводів позивачем до суду надано лише витяг з вимоги Управління Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області про усунення виявлених порушень, який містить посилання на акт ревізії від 06.01.2025 № 152120-55/01, підписаний 11.02.2025, яким, в свою чергу були встановлені відповідні порушення, проте ані відповідного витягу з акту ревізії від 06.01.2025 № 152120-55/01, ані настанови № 281, на які позивач посилається в обґрунтування своїх вимог, позивачем до матеріалів позову не додано. Про неможливість подання таких доказів позивачем не зазначено у позові.

Окрім того, дослідивши матеріали позовної заяви судом встановлено, що додані до позовної заяви копії: акту здачі-приймання № 1/23 від 27.12.2023; накладної № 1 від 27.12.2023 та рахунку № 1/23 від 27.12.2023 не повністю відображені та є непридатними для читання, що унеможливлює належним чином дослідити текст зазначених документів, їх опрацювання судом, та не можуть розцінюватися судом як належні докази. Відтак, позивачу слід надати вказані документи у якісній, придатній до читання копії.

Відтак, всупереч положень ч. 2 ст. 164 ГПК України позивачем до позовної заяви не надано всіх доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також надано неякісні копії документів.

В свою чергу, суд також зауважує, що відповідно до ч.2 ст. 162 ГПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з ч.5 ст.164 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Як встановлено судом, позовна заява підписана представником Нововоронцовської селищної ради Солянко А.О., який діє на підставі довіреності від 12.10.2023.

Поряд з цим, довіреність від 12.10.2023, долучена до матеріалів позовної заяви на підтвердження наявності у Солянко А.О. повноважень представляти інтереси Нововоронцовської селищної ради в судах України, не містить інформації, що вказана особа має статус адвоката, а матеріали, долучені до клопотання, не містять достатніх доказів, що підтверджують підстави самопредставництва. Доказів того, що Солянко А.О. у даній справі представляє Нововоронцовську селищну раду у якості адвоката, до матеріалів позовної заяви також не додано.

До того ж, надання довіреності на представника саме по собі виключає самопредставництво юридичної особи.

Аналогічний правовий висновок викладений в ухвалах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.06.2020 у справі №917/751/19; від 16.12.2020 у справі №917/855/20; від 28.04.2022 у справі № 914/3293/20.

Частина перша статті 174 ГПК України встановлює загальне правило, згідно з яким у випадку, якщо позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви суд першої інстанції постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Поряд з цим, відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

У постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.07.2020 у справі № 905/2203/19 та від 13.08.2021 у справі № 910/21107/20 зазначено, що процесуальний закон допускає дві форми поведінки суду у разі встановлення порушень/недоліків щодо особи/повноважень особи, яка підписала позовну заяву/заяву/скаргу тощо, а саме: залишення без руху позовної заяви/заяви/скарги із наданням заявнику строку для усунення відповідних недоліків або повернення цієї заяви.

З огляду на наведені положення процесуального закону, суд має залишити позовну заяву/заяву/скаргу без руху, відповідно до частини першої статті 174 ГПК України, у разі наявності у суду сумніву у достовірності, достатності та належності доказів стосовно повноважень особи, що її підписала, надавши заявнику строк для усунення відповідних недоліків.

У протилежному випадку, зокрема за відсутності доказів повноважень особи, що підписала позовну заяву/заяву/скаргу, у суду відсутні підстави для залишення її без руху відповідно до положень частини першої статті 174 ГПК України, а суддя у цьому випадку, відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 174 цього Кодексу, повертає позовну заяву і додані до неї документи.

Аналогічний правовий висновок викладено у Постанові КГС ВС від 02.05.2024 по справі №915/1754/23.

Відтак, у даному випадку суд фактично має сумніви щодо достатності доказів на підтвердження наявності у Солянко А.О. відповідних повноважень на підписання позовної заяви, а отже, доходить висновку про застосування у такому випадку ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162,164,172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Згідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом другим частини першої цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 6 цього Кодексу.

Таким чином, у суду наявні підстави для залишення позовної заяви Нововоронцовської селищної ради (вх. № 3580/25 від 28.08.2025) без руху.

Керуючись ст.ст. 162, 167, 172, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Нововоронцовської селищної ради (вх. № 3580/25 від 28.08.2025) залишити без руху.

2. Встановити Нововоронцовській селищній раді строк для усунення недоліків позовної заяви протягом семи днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Роз`яснити позивачу, що за змістом ч.4 ст.174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набрала законної сили 02.09.2025 та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Цісельський