ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" вересня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/805/25

Господарський суд Житомирської області

Суддя Нестерчук С. С.

за участю секретаря судового засідання: Бугайова І. В.

розглянувши клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі (вх.№01-44/2336/25 від 07.08.2025)

під час розгляду в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження справи

за позовом Заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі Міністерства оборони України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Сітіград»

про визнання недійсними додаткових угод, стягнення штрафних санкцій в сумі 63 479 412,10 грн

за участю представників сторін в режимі відеоконференції:

від позивача: Балтак Д. О. (у порядку самопредставництва)

від відповідача: адвокат Романюк І. М.

прокурор: Тракало Р. І.

УСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Житомирської області (далі - Суд) перебуває справа №906/805/25 за позовом заступника Генерального прокурора (далі прокурор) в інтересах держави в особі Міністерства оборони України з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Сітіград» (далі відповідач, Товариство). У позовній заяві прокурор просить:

(1) визнати недійсними укладені між Міністерством оборони України та Товариством додаткові угоди:

- №3 від 24.11.2023 до договору №286/3/23/118 від 23.02.2023;

- №4 від 24.11.2023 до договору №286/3/23/119 від 23.02.2023;

- №5 від 27.12.2023 до договору №286/3/23/119 від 23.02.2023;

- №4 від 27.12.2023 до договору №286/3/23/121 від 23.02.2023;

- №4 від 24.11.2023 до договору №286/3/23/122 від 23.02.2023;

- №5 від 24.11.2023 до договору №286/3/23/122 від 23.02.2023;

- №4 від 27.12.2023 до договору №286/3/23/123 від 23.02.2023.

(2) стягнути з Товариства на користь Міністерства оборони України штрафні санкції в сумі 63 479 412,10 грн, з яких: пеня за прострочення постачання товарів 35 019 953,72 грн та штраф за прострочення постачання товарів понад 30 днів 28 459 458,38 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, за твердженням прокурора, оспорювані додаткові угоди було укладено після спливу строків постачання товару, визначених у договорі про закупівлю для державних потреб товарів (за кошти державного бюджету), за відсутності істотних змін обставин та без належного документального підтвердження об`єктивних причин. Крім того, на момент укладення спірних додаткових угод Міноборони вже були направлені претензії до Товариства з вимогами про сплату штрафних санкцій. У зв`язку з цим прокурор вважає, що укладення додаткових угод мало ознаки фіктивності. Також, як стверджує позивач, відповідачем було допущено прострочення виконання зобов`язань з постачання товару за договором про закупівлю для державних потреб, укладеним за кошти державного бюджету, у зв`язку з чим заявлено вимоги про стягнення штрафних санкцій (пеня, штраф).

Ухвалою Суду від 27.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи.

Суть клопотання

07.08.2025 через підсистему Електронний суд представник відповідача - адвокат Романюк І. М. подав клопотання про зупинення провадження у справі (вх.№01-44/2336/25) на підставі пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України.

Обгрунтовуючи клопотання представник відповідача зазначає, що прокурор обґрунтовує позов фіктивністю додаткових угод, укладених з умислом створення видимості дотримання строків поставки, посилаючись на матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000876 від 12.10.2023. З цього провадження було виділено матеріали в окреме провадження № 0000913, яке стосується обставин укладання оспорюваних додаткових угод. У його межах посадовій особі Міноборони повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 364 КК України, а обвинувальний акт перебуває на розгляді Вищого антикорупційного суду (справа № 991/6717/25). У цьому ж кримінальному провадженні Міноборони заявлено цивільний позов про стягнення штрафних санкцій, нарахованих з урахуванням спірних додаткових угод.

Відповідач вважає неможливим розгляд даної справи № 906/805/25 до набрання законної сили судовими рішенням у справі №991/6717/25, оскільки обставини, які становлять підстави позову прокурора в господарській справі, є предметом доказування у кримінальному провадженні (справі № 991/6717/25), а висновки у ньому безпосередньо вплинуть на вирішення господарського спору.

Заперечення

14.08.2025 через підсистему Електронний суд прокурор подав заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі (вх.№10265/25).

Прокурор вважає клопотання необґрунтованим, оскільки у справі № 906/805/25 предметом є визнання недійсними додаткових угод до договорів про закупівлю речового майна та стягнення штрафних санкцій за неналежне виконання зобов`язань, тоді як у кримінальній справі № 991/6717/25 ОСОБА_1 обвинувачується у завданні майнової шкоди державі внаслідок зловживання службовим становищем, тобто у вчиненні кримінального правопорушення. Предмет доказування у цих справах різний. Суд у господарській справі наділений повноваженнями самостійно оцінити наявні докази та встановити факти, необхідні для вирішення спору. Встановлені у кримінальному провадженні обставини не впливають на оцінку доказів і законність угод у справі № 906/805/25. Укладення спірних додаткових угод до договорів не пов`язується та не обґрунтовується позивачем можливим умислом будь-якої із сторін на вчинення кримінального правопорушення, а їх фіктивність визначається прокурором виключно через призму норм цивільного законодавства. За твердженням прокурора клопотання відповідача не містить переконливих мотивів щодо об`єктивної неможливості розгляду справи. Прокурор зазначає, що необґрунтоване зупинення провадження призведе до затягування строків розгляду та порушення права на справедливий судовий розгляд у розумні строки.

У підготовчому засіданні 02.09.2025 представник відповідача підтримав подане клопотання, позивач та прокурор заперечили щодо його задоволення.

ОЦІНКА СУДУ

Суд, заслухавши позицію учасників справи, вирішив відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі з огляду на таке.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За частиною 1 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Водночас як верховенство права, так і розумність строків розгляду справи судом належать до основних засад (принципів) господарського судочинства за частиною 3 цієї ж статті.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 01.03.2024 у справі № 910/17615/20, зазначив, що: по-перше, провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього; по-друге, під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи необхідно розуміти те, що обставини, які розглядаються в такій справі, не можуть бути встановлені судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, черговості розгляду вимог тощо; по-третє, обов`язкова пов`язаність справи, що зупиняється, з іншою, в якій суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на докази у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

Таким чином, для вирішення питання про зупинення провадження у справі з огляду на вимоги пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України, суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати:

- чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства;

- чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи з вказівкою на обставини, які встановлюються судом в іншій справі.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі, господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Саме по собі твердження про неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої справи не може бути підставою для застосування пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України.

Вказаний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 у справі №910/12694/18, від 17.04.2019 у справі № 924/645/18, від 20.12.2019 у справі № 910/13234/18, від 13.09.2019 у справі № 912/872/18, від 21.02.2019 у справі № 910/974/18, 20 липня 2020 року у справі № 910/11236/19.

При цьому п.5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Суд відхиляє доводи відповідача про неможливість розгляду господарської справи № 906/805/25 до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальній справі №991/6717/25.

Так, предметом позову прокурора у цій справі є визнання недійсними додаткових угод до договорів про закупівлю та стягнення штрафних санкцій у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань, тоді як у кримінальній справі посадова особа Міноборони обвинувачується у завданні майнової шкоди державі внаслідок зловживання службовим становищем під час укладання додаткових угод, тобто у вчиненні кримінального правопорушення.

Отже, предмет доказування у вказаних справах різний, а обставини, що підлягають встановленню у кримінальному провадженні № 991/6717/25 не мають преюдиційного значення для вирішення спору у справі № 906/805/25.

З огляду на викладене, Суд дійшов висновку, що наявні у справі докази дозволяють самостійно встановити та оцінити всі обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, а тому підстави для зупинення провадження відсутні.

Керуючись статтями 182, 183, 185, 228, 234, 235 ГПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Романюка І. М. про зупинення провадження у справі № 906/805/25.

Копію ухвали направити учасникам справи в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена окремо від рішення суду, якщо цього вимагає забезпечення права особи на судовий захист.

Повну ухвалу складено та підписано 05.09.2025

Суддя С. НЕСТЕРЧУК