номер провадження справи 3/75/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2025 Справа №908/1426/25

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Педорича С.І.,

за участю секретаря судового засідання Данилейко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу №908/1426/25

за позовом: ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ ПРОМИСЛОВО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» (вул. МАЛОПІДВАЛЬНА, будинок 8, м. Київ, 01001; ідентифікаційний код юридичної особи 00039002)

до відповідача: ЕНЕРГОДАРСЬКОЇ МІСЬКОЇ ВІЙСЬКОВОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ ВАСИЛІВСЬКОГО РАЙОНУ ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ (проспект Соборний, будинок, 164, м. Запоріжжя, 69107; ідентифікаційний код юридичної особи 45089995)

про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна,

за участю представників учасників справи:

від позивача: ГРИБ ЮРІЙ МИХАЙЛОВИЧ (в режимі відеоконференції) - довіреність від 03.02.2025, виписка з ЄДР;

від відповідача: не з`явився;

РУХ СПРАВИ.

13.05.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ ПРОМИСЛОВО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» (скорочене найменування ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК») до відповідача ЕНЕРГОДАРСЬКОЇ МІСЬКОЇ ВІЙСЬКОВОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ ВАСИЛІВСЬКОГО РАЙОНУ ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ, про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна будівлю банку, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Василівський район, м. Енергодар, вулиця Курчатова, будинок 30а (тридцять «а»).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2025 справу №908/1426/25 передано на розгляд судді Педоричу С.І.

Ухвалою суду від 19.05.2025 відкрито провадження у справі №908/1426/25; присвоєно справі номер провадження 3/75/25; постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; підготовче судове засідання призначено на 17.06.2025 об 11:00 год. Учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Ухвалою суду від 17.06.2025 відкладено підготовче судове засідання до 09.07.2025 об 11:00 год.

07.07.2025 через систему «Електронний суд» до суду від представника позивача ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» адвоката Гриба Юрія Михайловича надійшли додаткові пояснення у справі.

09.07.2025 через систему «Електронний суд» до суду від представника позивача ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить взяти до уваги при вирішенні справи № 908/1426/25 виправлення в позовній заяві по всьому її тексту, враховуючи прохальну частину, в наступній редакції:

«Визнати за Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (ідентифікаційний код 00039002; 01001, м. Київ, вул. Малопідвальна, 8) право власності на об`єкт нерухомого майна будівлю банку, площею 1 774,4 кв.м, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Василівський район, м. Енергодар, вулиця Курчатова, будинок 30а (тридцять «а»)».

Ухвалою суду від 09.07.2025 прийнято до розгляду заяву (вх.№14037/08-08/25 від 09.07.2025) ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» про зміну предмету позову; продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів; відкладено підготовче засідання до 30.07.2025 о 10:30 год.

Ухвалою суду від 30.07.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 27.08.2025 о 10:00.

25.08.2025 через канцелярію суду надійшла заява за підписом начальника Енергодарської міської військової адміністрації про розгляд справи №908/1426/25 за відсутності представника відповідача (вих.№02-29/345 від 25.08.2025).

У судовому засіданні 27.08.2025 технічна фіксація здійснювалась за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку: vkz.court.gov.ua.

В судовому засіданні позивач підтримав позов повністю, та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Повноважний представник відповідача в судове засідання 27.08.2025, як і в інші судові засідання, не з`явився. Про дату та час судового засідання відповідач був належним чином повідомлений.

Згідно із наявною в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа ухвали суду від 19.05.2025 про відкриття провадження у справі №908/1426/25, від 17.06.2025, від 09.07.2025 та від 30.07.2025 доставлені до електронного кабінету відповідача Енергодарської міської військової адміністрації Василівського району Запорізької області.

Враховуючи заяву відповідача від 25.08.2025 про розгляд справи за відсутності представника відповідача, суд дійшов до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, пояснення сторін, встановив наступне.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач обґрунтовує позов наявністю у нього належних правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомого майна будівлю Банку, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Василівський район, м. Енергодар, вулиця Курчатова, будинок 30а (тридцять «а»), та не можливістю завершення державної реєстрації права власності на цю будівлю з незалежних від нього причин у зв`язку з тимчасовою окупацією відповідної території та відсутністю доступу до архівних матеріалів. Це фактично унеможливлює встановлення юридичного факту в адміністративному порядку та обумовлює необхідність звернення до суду з позовом про визнання права власності.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач відзив на позов не надав.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У заяві від 25.08.2025 про розгляд справи за відсутності представника відповідача зазначено, що Енергодарська міська військова адміністрація не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Також суд враховує позицію відповідача, висловлену в заяві від 25.08.2025 про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про визнання права власності на нерухоме майно.

Предметом доказування у справі, відповідно до ч. 2 ст. 76 ГПК України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У даному випадку до предмета доказування входять обставини встановлення наявності чи відсутності обставин з якими законодавство пов`язує визнання права власності на нерухоме майно в судовому порядку.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Відповідно до Свідоцтва № 59 на право власності на будівлю банку, виданого 21 серпня 1998 року Виконавчим комітетом Енергодарської міської ради, в цілому будівля банку, який розташований у місті Енергодар Запорізької області по вул. Курчатова за №30-а дійсно належить Українському Акціонерному комерційному промислово-інвестиційному банку (а.с. 17).

Відповідно до Статуту Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (позивач у справі) Банк створений рішенням установчих зборів засновників від 28.04.1992 та зареєстрований Національним банком України 28.08.1992 за реєстраційним №125 із найменуванням «Український акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», скорочене найменування Промінвестбанк України.

Право власності на будівлю банку було зареєстроване за Позивачем в Енергодарському Бюро технічної інвентаризації 04 вересня 1998 року за реєстровим номером 22.

Згідно з технічним паспортом від 07 лютого 2008 року, будівля за вказаною адресою має площу 1774,4 кв.м. Документ був виготовлений Енергодарським БТІ за замовленням Позивача, інвентаризаційна справа № 201 (а.с. 19-30).

Відповідно до Балансової довідки ПАТ «Промінвестбанк» від 24.04.2025 №790/08 на балансі банку обліковується будівля банку за адресою: Запорізька область, м. Енергодар, вул. Курчатова, буд. 30-а (інвентарний номер 117097) (а.с. 9).

За період з 2013 по 2020 роки позивачем регулярно сплачувався земельний податок та податок на нерухоме майно за будівлю вказану будівлю банку.

03 квітня 2025 року Позивач звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності на зазначену будівлю до державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (КМДА).

14 квітня 2025 року за результатами розгляду вказаної заяви Позивачем було отримано Рішення про відмову у проведенні реєстраційних дій № 78390890.

У зазначеному рішенні державний реєстратор вказує, що: «БТІ, яке здійснювало реєстрацію права власності, знаходиться на тимчасово окупованій території, що позбавляє реєстратора можливості отримати підтвердження інформації щодо первинної реєстрації. Адміністративна будівля КП «Енергодарське БТІ» захоплена окупаційними силами, документи недоступні. Територія Енергодарської міської територіальної громади є тимчасово окупованою згідно з наказом Міністерства розвитку громад на території України № 376 від 28.02.2025 «Про затвердження переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською федерацією.»

З метою підтвердження факту первинної реєстрації права власності, Позивач звертався до комунального підприємства «Енергодарське Бюро технічної інвентаризації» із заявою про надання підтвердження наявності відповідного запису в інвентаризаційній справі № 201.

У відповідь від 21.03.2025 №02-33/0284 Енергодарською міською військовою адміністрацією було відмовлено у наданні запитуваної інформації у зв`язку з неможливістю доступу до архівних матеріалів підприємства через тимчасову окупацію адміністративної будівлі, в якій вони зберігаються.

Не можливість завершення державної реєстрації права власності на будівлю банку, за вказаних вище обставин стала підставою для звернення до суду.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.(п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Згідно ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (ч. 2 ст. 41 КУ).

Стаття 316 ЦК України визначає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. ст. 319, 321 ЦК України).

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом

З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Тобто, позов про визнання права власності у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа.

Суб`єктом вимоги про визнання права власності може будь-яка особа, яка вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю цього права сумнівів у третіх осіб або претензіями третіх осіб чи обов`язковістю отримання правовстановлюючих документів.

З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» «речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації» (п.3 ст.3).

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Заява на проведення реєстраційних дій подається заявником у паперовій формі, а у випадках, передбачених законодавством, - в електронній формі разом з оригіналами документів, необхідних для проведення реєстраційних дій, чи їх копіями, засвідченими державними органами, органами місцевого самоврядування (якщо оригінали таких документів відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування) (ч.1 ст.20 Закону).

Крім цього, під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії (п.3. ч.3 ст.10 Закону).

Згідно з ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» однією з підстав для відмови в державній реєстрації прав є те, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на дату розгляду справи триває.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309 (у редакції станом на час розгляду справи), м. Енергодар, що відноситься до Енергодарської міської територіальної громади Запорізької області віднесено до тимчасово окупованої Російською Федерацією території України.

У відповіді від 21.03.2025 №02-33/0284 Енергодарської міської військової адміністрації зазначено, що адміністративна будівля КП «Енергодарське бюро технічної інвентаризації», де зберігалися оригінали документів, створені в результаті діяльності підприємства, захоплена окупантами. В Енергодарської міської військової адміністрації, на жаль, відсутній доступ до інформації, яка знаходилася у комунального підприємства «Енергодарське бюро технічної інвентаризації» Енергодарської міської ради.

Таким чином, внаслідок окупації частини території України, зокрема території, де розташоване БТІ, яке здійснювало первинну реєстрацію, позивач позбавлений можливості підтвердити таку реєстрацію через втрату доступу до архівних даних.

Верховний Суд у постанові від 22.05.2018 у справі №923/1283/16 зазначив, що вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 ЦК України слід враховувати, що за змістом вказаної статті судове рішення не породжує право власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.05.2018 у справі №914/904/17. Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку, зокрема у визначений спосіб, є наявність підтвердженого належними доказами права власності особи щодо майна, право власності на яке оспорюється або не визнається іншою особою, а також підтверджене належними доказами порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно.

Враховуючи зазначені обставини суд вважає, що звернення позивача з позовом при визнання права власності на об`єкт нерухомого майна, є ефективним способом захисту наявного речового права Позивача та цілком узгоджується з практикою Верховного Суду та відповідає положенням ст. 392 Цивільного кодексу України.

Пунктом 9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

Позивачами доведено належними та допустимими доказами, що у позивача наявне право власності на нерухоме майно, яке набуте раніше на законних підставах, однак позивач не має змоги завершити державну реєстрацію права власності з незалежних від нього причин.

На підставі викладеного, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на об`єкт нерухомого майна будівлю банку, площею 1774,4 кв.м, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Василівський район, м. Енергодар, вулиця Курчатова, будинок 30а (тридцять «а»).

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться Свідоцтвом №59 на право власності на будівлю банку від 21 серпня 1998 (а.с. 17), технічним паспортом від 07 лютого 2008 року (а.с.19-30), Балансовою довідкою ПАТ «Промінвестбанк» від 24.04.2025 №790/08 (а.с. 9), листом №02-33/0284 від 21.03.2025 Енергодарської військової адміністрації (а.с. 6-7), Рішенням про відмову в проведенні реєстраційних дій від 14.04.2025 (а.с. 33), платіжним дорученнями про сплату земельного податку та податку на нерухоме майно (а.с. 34 96), Статутом ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» (а.с. 97 113).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, за результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

За подання позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 36 357, 46 грн (а.с. 114).

У зв`язку з тим, що основною причиною виникнення спору стала військова агресія Російської федерації проти України, а отже відсутня вина відповідача у виникненні спору, суд вважає за можливе витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.

Керуючись положеннями Цивільного кодексу України, ст.ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (ідентифікаційний код 00039002; 01001, м. Київ, вул. Малопідвальна, 8) право власності на об`єкт нерухомого майна будівлю банку, площею 1774,4 кв.м, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Василівський район, м. Енергодар, вулиця Курчатова, будинок 30а (тридцять «а»).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений та підписаний 01.09.2025.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за вебадресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.І. Педорич