РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.08.2025Справа № 910/6262/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський бронетанковий завод» про стягнення 142.485,67 грн

Представники сторін: не викликались

СУТЬ СПОРУ:

19.05.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський бронетанковий завод» про стягнення 142.485,67 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі укладеного між сторонами договору на постачання теплової енергії № 440192 від 02.07.2012 відповідачем у період з січня 2024 року по березень 2024 року спожито теплову енергію на загальну суму 415.210,56 грн (290.558,30 грн спожита теплова енергія на підставі показників комерційного засобу обліку + 124.652,26 грн теплові втрати в мережі покупця), відповідачем було частково сплачено спожиту у вказаний період теплову енергію у розмірі 278.925,37 грн та існує переплата станом на січень 2024 року в сумі 16.421,24 грн, що підтверджується виписками по рахунках. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за договором, позивач на адресу відповідача направив претензію № 20.2/УПНюр/11148 від 26.11.2024 щодо сплати заборгованості у розмірі 119.863,95 грн, однак останнім було відмовлено у задоволенні вимоги. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача 142.485,67 грн, з яких 119.863,95 грн основного боргу, 18.586,95 грн інфляційних втрат та 4.034,77 грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.05.2025 відкрито провадження у справі № 910/6262/25 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Даною ухвалою суду встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 26.05.2025 було надіслано відповідачу в його електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд», яка отримана останнім 28.05.2025 о 20:49 год., що підтверджується наявним у справі повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи, а тому відповідач мав подати відзив на позов у строк до 13.06.2025 включно.

11.06.2025 від відповідача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує повністю посилаючись на необґрунтованість та невідповідність фактичним обставинам заявлених позивачем даних щодо кількості та вартості втрат теплової енергії. Так, кожного календарного місяця, в якому відповідачем здійснювалося споживання теплової енергії по договору № 440192 від 02.07.2012, між сторонами договору (позивачем та відповідачем) підписувалися акти приймання-передачі товарної продукції. В цих актах сторонами визначалися об`єми та вартість спожитої теплової енергії за відповідний календарний місяць. Позивачем усі акти приймання передавання товарної продукції з січня 2024 року по березень 2024 року підписані. Позивачем жодного разу не оскаржувався будь-який акт приймання-передавання товарної продукції, підписаний ним же. Позивачем до матеріалів справи не надано будь-яких доказів, які б підтверджували відповідність вартості втрат теплової енергії сумам, зазначеним позивачем у розрахунку суми заборгованості. Також, при здійсненні своїх розрахунків, позивачем не було враховано той факт, що до тепломережі, яка перебувала на балансі відповідача, від межі балансової належності до вузла обліку, розташованого в будівлі гуртожитку по пров. Поліський, 11, приєднані споживачі тепла, які ніколи не перебували в сфері управління ТОВ «КБТЗ», та тепловтрати яких, не враховані при вирахуванні суми заборгованості. Документального підтвердження вихідних даних для розрахунку втрат теплової енергії надано не було, а формула, якою були здійснені розрахунки, відсутня в документі під назвою «Додаток 1А - порядок розрахунку втрат теплової енергії в Абонентській теплотрасі, яка знаходиться на балансі «Покупця»». Також, при здійсненні вказаних розрахунків, відсутня інформація, з якої причини, іншим споживачам теплової енергії, що приєднані до ділянки мережі теплопостачання, яка знаходилась на балансі ТОВ «КБТЗ, втрати теплової енергії в мережі не нараховувались.

23.06.2025 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що понесені теплопостачальною організацією втрати з постачання теплової енергії споживачу у рахунках-фактурах та актах приймання-передавання товарної продукції за надані послуги з постачання теплової енергії у січні та лютому 2024 року до сплати не виставлялися та були виставлені до сплати у березні 2024 року, за січень, лютий та березень - по завершенню опалювального періоду. При цьому, навіть не надання рахунку не є невідкладною умовою у розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 Цивільного кодексу України, а тому наявність або відсутність рахунку на оплату наданих послуг не звільняє відповідача від обов`язку сплати коштів за надані послуги. Доводи викладені у відзиві на позовну заяву не заслуговують на увагу так як не спростовують обґрунтованість заявлених позовних вимог. Зазначає, що відповідачем для спростування розрахунків позивача не надано свою версію розрахунку (контррозрахунок).

29.07.2025 від відповідача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначає, що позивачем донараховувались втрати теплової енергії по закінченню опалювального сезону, що не узгоджується с Методичними рекомендаціями, на які він посилається, та не узгоджується з жодним нормативно-правовим актом України, термін «донарахування» як і сама дія є такими, які не відповідають та не передбачені чинним законодавством України. Посилання позивача про те, що не включення теплових втрат у рахунках-фактур, актах приймання-передачі товарної продукції за надані послуги з постачання теплової енергії щомісяця, разом з фактичним показниками комерційного приладу обліку теплової енергії, тобто порушення рекомендацій, якими має керуватись Енергопостачальна організація, не впливає на обов`язок відповідача по сплаті за такі втрати вважає хибним. На неодноразові звернення до позивача останнім не надано детального розрахунку із зазначенням показників приладів обліку теплової енергії та документального підтвердження таких показників, вихідних даних на підставі яких здійснені нарахування, донарахування, перерахування.

01.08.2025 до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» та 04.08.2025 до суду від позивача надійшли пояснення до поданих відповідачем заперечень на відповідь на відзив, в яких зазначає, що засіб обліку спожитої гуртожитком теплової енергії СВТУ-10М - заводський номер 23413 встановлений не у тепловій камері ТК434/2, а у тепловому пункті, який знаходиться безпосередньо у гуртожитку (будівлі) споживача та здійснює виключно облік спожитої гуртожитком теплової енергії, яка надходить до будівлі за адресою: м. Київ, провулок Поліський, 11. Таким чином, згідно Схеми, між тепловою камерою ТК 434/2 (куди подається тепло) та тепловим пунктом в будинку 11, по вул. Поліській, в м. Києві (де встановлений засіб обліку споживання теплової енергії) існує теплова мережа довжиною 234 погонних метри, де відбуваються втрати теплової енергії, які, відповідно до укладеного між сторонами договору № 440192 має компенсувати (сплачувати) покупець (споживач/відповідач). Станом на квітень 2024 року вся теплова мережа на ділянці від межі балансової належності до місця встановлення приладів обліку знаходилася на балансі (в господарському віданні) покупця - ТОВ «Київський бронетанковий завод», тому втрати теплової енергії нараховувалися відповідачу. Знову зазначає, що відповідачем для спростування розрахунків позивача не надано свою версію розрахунку (контррозрахунок).

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» № 1198-VII від 10.04.2014, з 01.07.2014 виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для споживачів встановленої зони теплопостачання Дніпровського та Дарницького районів міста Києва, зокрема до будинку за адресою: м. Київ, пров. Поліський, 11 в м. Києві, що має ліцензію НКРЕКП від 01.06.2012 № 198.

02.07.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (енергопостачальна організація, позивач) та Державним підприємством «Київський ремонтно-механічний завод» (покупець, відповідач) укладено договір (особовий рахунок № 440192) про постачання теплової енергії у вигляді гарячої води (далі - договір).

Відповідно до умов п. 1.1 якого енергопостачальна організація зобов`язується виробляти, систематично поставляти та передавати у власність покупцю за адресою: м. Київ, пров. Поліський, 11 теплову енергію у вигляді гарячої води (надалі - товар або теплоносій, теплова енергія) у період з 01.07.2012 по 30.06.2013 в кількості 394,999 Гкал, з максимально тепловим навантаженням 0.184 Гкал/год, в т.ч. на потреби опалення 0,102 Гкал/год, гарячого водопостачання 0,082 Гкал/год, а покупець зобов`язується прийняти товар та своєчасно здійснити оплату за нього на умовах даного договору (п. 1.2 договору).

Спір виник внаслідок того, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, внаслідок чого за період з січня по березень 2024 року у відповідача виникла заборгованість за втрати теплової енергії у розмірі 119.863,95 грн, а також за несвоєчасне виконання відповідачем грошового зобов`язання позивачем нараховано 18.586,95 грн інфляційних втрат та 4.034.77 грн 3 % річних.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Положеннями пункту 10.1. договору сторони погодили, що даний договір укладений на термін з 01.07.2012 до 30.06.2013. Договір вважається подовженим на кожний наступний рік, якщо жодна із сторін даного не повідомить іншій стороні протилежне не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору. В частині розрахунків дія договору триває до повного їх завершення.

Доказів в підтвердження виявлення однією із сторін небажання продовжувати договірні відносини сторонами не подано, а отже договір є продовженим та наразі чинним.

Відповідно до п. 5.9 договору облік поставленої теплової енергії виконується покупцем з 26 числа попереднього місяця по 25 число звітного місяця. Звіт про прийняту теплову енергію подається в енергопостачальну організацію не пізніше 27 числа звітного місяця з урахуванням вимог щодо порядку передачі енергопостачальній організації даних про величину використаної теплової енергії, встановлених Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж.

Згідно з п. 6.1 договору розрахунки з покупцем за теплову енергію проводяться згідно з тарифами, по групах споживачів, що затверджені розпорядженнями (рішеннями) Київської міської державної адміністрації (а також органами місцевого самоврядування, актами інших органів, що затверджують (погоджують, встановлюють) тарифи на теплову енергію) для енергопостачальної організації за кожну відпущену Гігакалорію (грн./1 Гкал). Тарифи можуть змінюватись у зв`язку зі змінами розмірів складових калькуляцій собівартості теплової енергії (ціни на паливо, тощо), а також в інших випадках передбачених діючим законодавством та нормативними актами. У разі зміни тарифів на теплову енергію сторони здійснюють розрахунки за новими тарифами, з дня їх введення в дію згідно умов даного договору. Діючі на час укладення договору тарифи (без урахування ПДВ) на теплову енергію обумовлені додатком № 4 до договору.

У п. 6.2. договору сторони дійшли згоди, що у випадку зміни тарифів на теплову енергію рішеннями (розпорядженнями) органів місцевого самоврядування, актами інших органів, що затверджують (погоджують, встановлюють) тарифи на теплову енергію, енергопостачальна організація зобов`язана опублікувати повідомлення про зміну тарифів на теплову енергію у засобах масової інформації, або повідомити покупця про таку зміну тарифів письмово, а покупець, в свою чергу, зобов`язується оплачувати вартість теплової енергії, що ним спожита, на підставі змінених тарифів на теплову енергію, якщо енергопостачальна організація повідомила про їх зміну у вказаний вище спосіб. В зазначеному випадку змінені (нові) тарифи на теплову енергію застосовуються з моменту, що вказаний у відповідному повідомленні енергопостачальної організації, а тарифи на теплову енергію, які були чинні раніше, в тому числі ті, що визначені даним договором, вважаються такими, що змінилися та відповідають зміненим (новим) тарифам на теплову енергію.

З постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 77 від 14.01.2020 (зі змінами) вбачається, що Товариству з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» встановлено тариф на теплову енергію, її виробництво, постачання для потреб бюджетних установ на рівні 1.173,56 грн/Гкал без ПДВ.

Згідно з п. 6.3 договору покупець сплачує енергопостачальній організації:

- за кожну Гкал теплової енергії;

- за теплові втрати (згідно п. 5.2 договору) на ділянці і в системі покупця (схеми додаються до договору), з витоком 0,01224 т/год 0,00063 Гкал/год, з поверхні трубопроводів 0,018 Гкал/год;

- за заповнення мережною водою теплових мереж та місцевих систем теплопостачання, а також при втратах її на ділянці покупця по вартості приготування хімочищеної води 6,85 грн/т та за тепло в ній по тарифу (п. 6.1);

- за забруднення зворотної мережної води по вартості приготування хімочищеної води 6,85 грн/т.

Відповідно до п. 6.4 договору всі розрахунки по цьому договору виконуються на підставі рахунків, які покупець отримує від енергопостачальної організації, виключно у грошовій формі за винятком випадків, передбачених чинним законодавством України.

Згідно з п. 6.5 договору покупець щомісяця з 07 по 14 число самостійно отримує в енергопостачальної організації оформлені бланки актів приймання-передачі товарної продукції, актів звірки розрахунків за прийняту теплову енергію на початок розрахункового періоду, табуляграми та рахунок-фактуру на сплату теплової енергії з урахуванням недоплати або переплати за попередні періоди, що включають у себе вартість теплової енергії спожитої в попередньому місяці, та суми передплати за теплову енергію (що визначається енергопостачальною організацією з урахуванням максимального теплового навантаження визначеного цим договором). По одному примірнику підписаних актів звірки та приймання передачі товарної продукції покупець повертає в енергопостачальну компанію не пізніше 15 числа поточного місяця. В разі не підписання або неповернення вчасно акту звіряння цей документ вважається прийнятим в редакції енергопостачальної організації.

Відповідно до п. 6.6 договору покупець самостійно сплачує за прийняту теплову енергію згідно з отриманим рахунком-фактурою не пізніше 25 числа поточного місяця, в тому числі теплову енергію, яка використана субабонентами покупця.

Згідно з п. 6.7. договору при здійсненні розрахунків за спожиту теплову енергію покупець обов`язково повинен зазначити у платіжному дорученні номер договору на постачання теплової енергії, а також місяць та рік, в якому була поставлена теплова енергія, що оплачується покупцем.

Підпунктом 6.7.1. договору передбачено, що у разі невиконання покупцем умов, зазначених у пункті 6.7. даного договору, грошові кошти, що отримані згідно платіжного доручення, де не вказані рік та місяць, за який здійснюється платіж, зараховуються енергопостачальною організацією як сплата за теплову енергію, оплата вартості якої прострочена споживачем найдовше (оплата за минулі періоди).

На виконання умов договору позивачем в період опалювального періоду січень - березень 2024 року надавалися відповідачу послуги з централізованого опалення, що підтверджується наявними у матеріалах справи актом № 96 про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи в опалювальний період 2023-2024 р.р., зведеними відомостями обліку споживання теплової енергії, нарядами на підключення (№ 3294/1 19.10.2023) та відключення (№ 127/1 від 26.03.2024) централізованого опалення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було виставлено відповідачу наступні рахунки-фактури

№ 440192 від 31.01.2024 про сплату спожитої теплової енергії у розмірі 83,10138 Гкал вартістю 117.029,30 грн. який сплачено відповідачем у повному обсязі згідно платіжної інструкції № 1205 від 16.02.2024;

№ 440192 від 29.02.2024 про сплату спожитої теплової енергії у розмірі 60,74137 Гкал вартістю 85.540,38 грн, який сплачено відповідачем у повному обсязі згідно платіжної інструкції № 1955 від 19.02.2024;

№ 440192 від 31.023.2024 про сплату спожитої теплової енергії у розмірі 106,25591 Гкал вартістю 149.637,23 грн, який сплачено відповідачем частково згідно платіжної інструкції № 2807 від 24.04.2024 в сумі 76.355,69 грн.

З поданого позивачем до позовної заяви розрахунку фактичного споживання теплової енергії відповідачем вбачаються наступні здійснені позивачем нарахування

1) поставлена теплова енергія за січень 2024 року у розмірі 83,10119 Гкал (за тарифом 1.173,56 грн без ПДВ) вартістю 117.029,30 грн;

2) поставлена теплова енергія за лютий 2024 року у розмірі 60,74137 Гкал (за тарифом 1.173,56 грн без ПДВ) вартістю 85.540,38 грн;

3) поставлена теплова енергія за березень 2024 року у розмірі 17,7416 Гкал (за тарифом 1.173,56 грн без ПДВ) вартістю 24.984,97 грн;

4) втрати теплової енергії за січень 2024 року у розмірі 34,3505 Гкал (за тарифом 1.173,56 грн без ПДВ) вартістю 48.374,72 грн;

5) втрати теплової енергії за лютий 2024 року у розмірі 28,7135 Гкал (за тарифом 1.173,56 грн без ПДВ) вартістю 40.436,41 грн;

6) втрати теплової енергії за березень 2024 року у розмірі 25,4504 Гкал (за тарифом 1.173,56 грн без ПДВ) вартістю 35.8541,13 грн;

7) донарахування за період січень-березень 2024 року у розмірі 44,7388 Гкал (за тарифом 1.173,56 грн без ПДВ) вартістю 63.003,65 грн.

Тобто, загалом за січень-березень 2024 року відповідачу нараховано за поставлену теплову енергію 290.558,30 грн та втрати за теплову енергію на суму 124.652,26 грн.

З матеріалів справи вбачається, що за спірний період відповідачем здійснено оплату поставленої теплової енергії за договором у загальному розмірі 278.925,37 грн, а саме 16.02.2024 в сумі 117.029,30 грн за січень 2024 року, 19.03.2024 в сумі 85.540,38 грн за лютий 2024 року, 24.04.2024 в сумі 76.355,69 грн за березень 2024 року, що підтверджується банківськими виписками по рахунку.

Позивач зазначає, а відповідач не заперечує, що станом на січень 2024 року у відповідача наявна переплата за поставлену теплову енергію за договором в сумі 16.421,24 грн.

Тобто, загалом відповідачем здійснена оплата поставленої теплової енергії в розмірі 295.346,61 грн (16.421,24 грн + 278.925,37 грн), що свідчить про наявність переплати в сумі 4.788,31 грн (295.346,61 грн - 290.558,30 грн (117.029,30 грн + 85.540,38 грн + 24.984,97 грн + 63.003,65 грн)).

Отже, фактично пред`явлена до стягнення з відповідача сума в розмірі 119.863,95 грн є нараховані позивачем втрати теплової енергії, розраховані з урахуванням проведеної позивачем переплати (124.652,26 грн - 4.788,31 грн).

Закон України «Про теплопостачання» визначає основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об`єктах сфери теплопостачання та регулює відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про теплопостачання» проектування, будівництво, реконструкція, ремонт, експлуатація об`єктів теплопостачання, виробництво, постачання теплової енергії регламентуються нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами відносин у сфері теплопостачання.

Правила користування тепловою енергією, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 (далі - Правила) визначають взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії.

Правила обов`язкові для виконання усіма теплопостачальними організаціями незалежно від форми власності, споживачами, організаціями, що виконують проектування, пуск, налагодження та експлуатацію обладнання для виробництва, транспортування, постачання та використання теплової енергії (п. 2 Правил).

Згідно з п. 20 Правил облік обсягу споживання теплової енергії і параметрів теплоносія ведеться на межі балансової належності теплових мереж теплопостачальної організації та споживача або за домовленістю сторін в іншому місці.

Розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку (п. 23 Правил).

Наказом Міністерства палива та енергетики України № 71 від 14.02.2007 затверджено Правила технічної експлуатації теплових установок і мереж (далі - Правила експлуатації).

Згідно з п. 7.1.2 Правил експлуатації тепловикористовувальні установки обладнуються приладами для обліку витрат теплоносія і теплової енергії.

Відповідно до п. 7.3.1 Правил експлуатації перед кожним опалювальним сезоном здійснюється перевірка готовності вузла обліку теплової енергії до експлуатації, про що складається відповідний акт.

Пунктом 7.2.43 Правил експлуатації визначено, що облік відпускання і використання теплової енергії має здійснюватися у вузлі обліку теплової енергії, організованому на межі розділу теплових мереж між теплопостачальною організацією та споживачем.

У разі організації вузла обліку не на межі розділу теплових мереж розрахунок за теплову енергію здійснюється з урахуванням втрат на ділянці мережі від межі розділу до місця установки розрахункових приладів.

Згідно з п. 5.1 договору облік спожитої теплової енергії виконується по приладам обліку, що встановлені на межі балансової належності покупця та АК «Київенерго», у відповідності до Тимчасових правил обліку відпускання і споживання теплової енергії. Встановлення приладів обліку теплової енергії підтверджується Актом постановки на комерційний облік приладів обліку. Прилади обліку пломбуються у встановленому порядку.

Пунктом 5.2 договору визначено, що у випадку встановлення приладів обліку не на межі балансової належності до споживача теплової енергії, що врахована приладами, додаються теплові витрати на ділянці від межі балансової належності до місця встановлення приладів обліку.

Згідно з п. 2.1 договору поставка товару (постачання теплової енергії) здійснюється енергопостачальною організацією на межу балансової вартості, визначену у додатку № 1 до договору.

Межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності встановлюється згідно з додатком № 1 і не підлягає зміненню в односторонньому порядку (п. 2.3 договору).

Згідно з додатком № 1 до договору № 440192 (Схема абонентської теплотраси, яка знаходиться на балансі «покупця») ТОВ «Євро-Реконструкція» здійснює продаж теплової енергії на межу балансового розподілу (належності) зовнішньої інженерної мережі теплового постачання оператора теплових мереж КП «Київтеплоенерго» та зовнішньої теплової інженерної мережі «Покупця» (Споживача), тобто до теплової камери (ТК 434/2).

У додатку № 1 розшифровано позначки на Схемі:

ТК 434/2 - теплова камера (вузол приєднання), до якої ТОВ «Євро-Реконструкція» подає тепло;

Т - теплотраса, яка знаходиться на балансі КП «Київтеплоенерго»;

П - теплотраса, яка знаходиться на балансі ДП «Київського бронетанкового заводу»;

234 погонних метри - довжина ділянки теплотраси, яка знаходиться на балансі Київського бронетанкового заводу.

З акту заміни приладів комерційного обліку від 11.02.2016 вбачається, що засіб обліку спожитої теплової енергії СВТУ-10М (М2) RP заводський номер 23413 встановлений не у тепловій камері ТК434/2, а у тепловому пункті, який знаходиться безпосередньо у гуртожитку (будівлі) споживача та здійснює виключно облік спожитої гуртожитком теплової енергії, яка надходить до будівлі за адресою: м. Київ, провулок Поліський, 11.

Таким чином, згідно Схеми, між тепловою камерою ТК 434/2 (куди подається тепло) та тепловим пунктом в будинку 11, по вул. Поліській, в м. Києві (де встановлений засіб обліку споживання теплової енергії) існує теплова мережа довжиною 234 погонних метри, де відбуваються втрати теплової енергії, які, відповідно до Правил експлуатації та укладеного між сторонами договору має компенсувати (сплачувати) покупець, тобто відповідач.

У додатку 1А до договору (Порядок розрахунку втрат теплової енергії в абонентській теплотрасі, яка знаходиться на балансі покупця) зазначено, що цей порядок складено згідно Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні, КТМ 204 України 244-94 (далі Методичні рекомендації).

Також у додатку 1А до договору зазначено наступне

1. Найменування «Покупця» ТОВ «Київський бронетанковий завод».

2. Розрахункова схема: для розрахунку втрат використано дані, зазначені у Схемі Абонентської теплотраси, що знаходиться на балансі «Покупця», яка є невід`ємним додатком до цього договору.

3. Визначення втрат теплової енергії.

Визначення втрат теплової енергії в Абонентській теплотрасі «Покупця» здійснюється у разі

- встановлення комерційних приладів обліку теплової енергії «Покупця» не на межі продаж теплової енергії, яка є межею розподілу балансової належності тепломереж;

- використання теплових мереж «Покупця» для передачі теплової енергії іншим споживачам (субспоживачам);

- використання теплових мереж інших власників (споживачів) для передачі теплової енергії «Покупцю».

У п. 3.1 додатку 1А до договору вказано, що розрахунок фактичної величини втрат теплової енергії за рахунок охолодження води в трубопроводах «Покупця» проводиться щомісяця за фактичними даними роботи тепломережі за наведеною в ньому формулою, до якої мають бути підставлені такі дані як:

- середньорічні температури у подавальному та зворотному трубопроводі теплової мережі;

- фактичні температури у подавальному та зворотному трубопроводах теплової мережі;

- середньорічна температура ґрунту, що приймається середньою за останні 5 років;

- фактична температура ґрунту;

- фактична кількість годин роботи тепломережі, год.

Проте, як вбачається з поданого позивачем розрахунку втрат теплової енергії ним здійснено нарахування за формулою, яка не відповідає формулі, що зазначена у додатку 1А до договору. При цьому, позивачем не надано жодних пояснень чому розрахунки ним здійснено із застосуванням іншої формули.

Позивачем при здійсненні нарахування у свою формулу підставлено вихідні дані, які документально суду не підтверджені (вказано голі цифри без пояснень яким чином та на підставі яких даних та/або документів вони розраховані).

З доданих позивачем до матеріалів справи документів судом вважається за можливе встановити лише фактичну кількість годин роботи тепломережі у кожному спірному місяці.

Судом відхиляються твердження позивача про те, що відповідач у разі не погодження із здійсненими нарахуваннями мав здійснити свій конррозрахунок, оскільки позивач позбавив відповідача такої можливості у зв`язку з ненаданням відповідачу на його неодноразові запити інформації щодо вихідних даних, що були застосовані позивачем при здійсненні розрахунку спірних сум втрат теплової енергії.

Суд вважає відзначити, що за умовами договору розрахунки здійснюються на підставі виставлених позивачем рахунків, однак позивачем виставлених ним відповідачу рахунків на спірні суми втрат теплової енергії до матеріалів справи не подано.

Суд погоджується з твердженнями позивача що наявність або відсутність рахунку не звільняє від обов`язку здійснити його оплату, оскільки такий обов`язок виникає на підставі договору, проте в даному випадку у разі обґрунтованості розміру нарахування втрат теплової енергії важливим було б встановлення строку прострочення виконання такого обов`язку з огляду на те, що за твердженнями позивача такі нарахування здійснено по завершенню опалювального періоду, а не кожного поточного місяця постачання теплової енергії за спірний період.

Згідно ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оскільки позивачем не доведено належними засобами доказування розмір втрат теплової енергії та відповідно їх вартість, а отже не доведено, що у відповідача виник обов`язок по сплаті цих втрат саме у розмірі 119.863,95 грн, що в свою чергу свідчить про необґрунтованість та недоведеність заявлених позовних вимог.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 119.863,95 грн основного боргу задоволенню не підлягають.

Оскільки позовні вимоги про стягнення з відповідача 18.586,95 грн інфляційних втрат та 4.034,77 грн 3% річних є похідними від вимоги про стягнення основного боргу, в позові в цій частині також слід відмовити.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В.Сівакова