Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" про розподіл судових витрат у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард"
до Акціонерного товариства "Українська залізниця"
без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)
Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства "Українська залізниця", в якій просило зобов`язати відповідача внести зміни до особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" № 2829531 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 28 318,08 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.08.2025 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" задоволено повністю. Зобов`язано Акціонерне товариство "Українська залізниця" внести зміни до особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" № 2829531 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 28318,08 грн. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" 2 422,40 грн. витрат зі сплати судового збору.

11.08.2025 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" надійшло клопотання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2025 прийнято клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" про розподіл судових витрат до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Розглянувши клопотання про розподіл судових витрат, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з частиною 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частина 3 статті 123 ГПК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Положення статті 126 ГПК України передбачають, що для цілей розподілу судових витрат суд враховує: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Із матеріалів справи слідує, що 04.01.2021 між позивачем, як клієнтом, та Товариством та АО «Право, бізнес і фінанси» укладено Договір про надання правової допомоги № 17-01.

07.07.2021 між сторонами укладено Додаткову угоду № 1, якою внесено зміни до Договору шляхом викладення його в новій редакції.

Відповідно до п. 4.3 Договору (у редакції від 07.07.2021) вартість однієї години роботи Адвоката становить 1 000,00 грн.

Згідно з п. 4.3 Договору вартість однієї години роботи адвоката складає 1 000,00 грн.

У пункті 4.7 Договору Сторони домовилися про «гонорар успіху», якщо для Клієнта прийнято позитивне рішення, розмір якого становить 7% від ціни позову.

17.12.2024 сторонами складено та підписано акт виконаних робіт (наданих послуг) № 17-01/359 за яким Клієнту надано юридичні послуги, на які витрачено 3,5 годин, на суму 3 500 грн.

Надалі, 06.08.2025 сторонами складено та підписано акт виконаних робіт (наданих послуг) № 17-01/596 щодо надання позивачу послуги на суму 2 982,27 грн., з яких: 1000 грн. - 1 год., витрачена на складання відповіді на відзив; 1982,27 грн. - «гонорар успіху» у розмірі 7 % від ціни позову.

На підтвердження оплати позивачем наданих адвокатом послуг на загальну суму 6482,27 грн. до матеріалів справи надано копії платіжних інструкцій від 16.12.2024 № 8318, від 06.08.2025 № 9712.

Згідно з частиною 5 статті 126 ГПК України в разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 6 статті 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У запереченнях на подану заяву відповідач наголосив, що розмір витрат суперечить принципу співмірності з ціною позову. До того ж, у судах здійснюється розгляд багатьох справ з подібним предметом спору, тобто процесуальні документи в таких справах є однотипними. Отже, відповідач просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката до співмірності зі складністю справи, затраченим часом, обсягом наданих адвокатом послуг, та відмовити в стягненні «гонорару успіху».

Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При цьому адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого в самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

Оцінюючи заявлений до відшкодування розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, суд виходить з того, щоб відповідні витрати не мали надмірний характер, а також відповідали критеріям співмірності, розумності та обґрунтованості такого розміру з урахуванням обставин справи.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

Отже, виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, приймаючи до уваги заперечення відповідача, конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін, суд дійшов висновку зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 1000 грн.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат у частині стягнення «гонорару успіху» заявлена сума підлягає оцінці на предмет її пропорційності, необхідності, неминучості порівняно з фактично понесеними витратами на правничу допомогу. У даному випадку суд звертається до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 15.09.2022 у справі № 915/294/21.

Ураховуючи наведені вище критерії, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача гонорару успіху адвоката позивача в повному обсязі в розмірі 1982,27 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки рішенням Господарського суду міста Києва від 04.08.2025 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" задоволено повністю, витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката покладаються на відповідача.

З огляду на зазначене, суд відповідно до положень статті 244 ГПК України вирішив ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката в загальному розмірі 5468,72 грн.

Керуючись статтями 126, 129, 221, 240, 244 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" про розподіл судових витрат у справі № 910/15479/24 задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" (03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, 32, літ. А, 3-й поверх; ідентифікаційний код 41564379) 2982 (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят дві) грн. 27 коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

В іншій частині клопотання відмовити.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України і може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Дата підписання: 01.09.2025 року.

Суддя К.В. Полякова