РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.09.2025Справа № 910/7218/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Головного управління по м. Києву та Київській області Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (вул. Володимирська, буд. 27, м. Київ, 01001; ідентифікаційний код 09322277)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Трейд Кепітал» (вул. Шахтарська, буд. 9, м. Київ, 04074; ідентифікаційний код 39606168)

про стягнення 47 263, 96 грн,

без виклику представників учасників справи,

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулось Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі Головного управління по м. Києву та Київській області Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі за текстом - ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», Позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Трейд Кепітал» (далі за текстом - ТОВ «Енерго Трейд Кепітал», Відповідач) про стягнення заборгованості за договором банківського рахунку № 157 від 06.02.2015 (далі за текстом - Договір) в розмірі 30 317, 90 грн - заборгованість за щомісячною платою за обслуговування тарифного пакету, нарахованої пені - 4 170, 24 грн, 3 % річних - 2 605, 91 грн та інфляційних втрат - 10 169, 91 грн.

В обґрунтування позову Позивач зазначає, що ним на виконання умов Договору відкрито клієнту відповідний рахунок, однак Відповідачем не сплачувалась комісія за обслуговування такого рахунку, що призвело до виникнення заборгованості.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвала від 16.06.2025 надсилалась Відповідачу поштовим повідомленням № 152 на адресу згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак конверт із зазначеною ухвалою повернувся на адресу суду не врученим із зазначенням причин: «за закінченням терміну зберігання».

Приписами статті 10 України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» закріплено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Приписами пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) закріплено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За приписами частини 8 статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Пунктом 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 16.06.2025 у справі № 910/7218/25 встановлено Відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву, однак станом на дату ухвалення даного рішення суду відзив на позовну заяву не надійшов.

Таким чином, приймаючи до уваги, що Відповідач повідомлявся про відкриття провадження у справі належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

06.02.2015 між АТ «Ощадбанк» (банк) та ТОВ «Енерго Трейд Кепітал» (клієнт) укладено Договір, за умовами якого банк зобов`язується надавати клієнту послуги з розрахунково-касового обслуговування, які пов`язані із переказом грошей з рахунка (на рахунок) клієнта, видачею йому грошей у готівковій формі, а також здійсненням інших операцій, передбачених цим договором, а клієнт зобов`язується оплачувати вартість таких послуг та надає банку право користуватися тимчасово вільними коштами клієнта на власний розсуд (пункт 1.1 Договору).

Відповідно до пункту 2.1 Договору банк протягом трьох банківських днів після надання всіх необхідних документів зобов`язується відкрити клієнту поточні рахунки № 5059 в гривні України, № 5059 в Євро, № 5059 в доларах США та № 5059 в російських рублях, та надавати послуги з розрахунково-касового обслуговування відповідно до умов цього договору, чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного банку України.

Згідно з пункту 2.3 Договору оплата за послуги, надані банком клієнту відповідно до переліку операцій з розрахунково-касового обслуговування, здійснюється згідно з тарифами за послуги філія - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" (додаток № 1 до цього договору, який є його невід`ємною складовою частиною), які можуть бути змінені банком в порядку, визначеному умовами цього договору.

Вартість послуг банку визначена у тарифах у вигляді суми тарифу - вартості послуги (пункт 3.1 Договору).

Пунктом 3.2 договору визначено, що при настанні термінів оплати вартості наданих банком послуг з розрахунково-касового обслуговування клієнт доручає банку здійснювати договірне списання коштів в передбаченому тарифами розмірі, що необхідний для оплати наданих банком послуг з рахунку(ів) клієнта, а також інших поточних рахунків клієнта, відкритих в АТ «Ощадбанк» або тих, що будуть відкриті протягом строку дії цього договору. При цьому, з метою здійснення банком права договірного списання, передбаченого у першому абзаці цього пункту договору, у разі відсутності або недостатності на рахунках клієнта в національній валюті коштів у сумі, необхідній для повної оплати послуг, клієнт надає банку право договірного списання коштів з його рахунків в іноземній валюті та доручає банку здійснити продаж іноземної валюти у розмірі, еквівалентному сумі, що необхідна для повної оплати послуг. Сума іноземної валюти, зазначена вище, розраховується та її продаж здійснюється за курсом продажу іноземної валюти банку для клієнтів-юридичних осіб на день здійснення її продажу.

Сплата клієнтом коштів за надані банком послуги здійснюється одночасно з проведенням операцій або не пізніше визначеного числа місяця наступного за звітним відповідно до додатку 1 до цього договору.

У пункті 6.4 Договору сторони погодили, що за несвоєчасне поповнення рахунку(ів) відповідно до умов підпункту 4.3.11 цього договору, що призвело до неможливості здійснити договірне списання грошових коштів за надані банком послуги (зокрема, обслуговування рахунку), клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,2 % відсотка від належної до сплати суми за кожний день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до пункту 9.1 Договору останній набуває чинності з дати підписання сторонами та діє протягом одного календарного року. Дія договору автоматично продовжується на кожний наступний рік на тих самих умовах, якщо жодна із сторін не попередить в письмовій формі іншу сторону про припинення його дії не менше, ніж за один місяць до закінчення відповідного строку дії договору.

Додатком № 1 до Договору сторони погодили тарифи за послуги банку, згідно з пунктом 2.1.2.1 яких щомісячне обслуговування тарифного пакету становить 399,00 грн в місяць, при цьому комісія повинна бути сплачена не пізніше 5 числа наступного місяця.

Позивач зазначає, що ним відкрито Відповідачу банківський рахунок, однак Відповідачем не сплачено щомісячне обслуговування в розмірі 399 грн щомісяця в силу чого станом на 31.03.2025 у Відповідача існує борг - 30 317, 90 грн за період з серпня 2016 - липень 2023.

Згідно довідки № 39 від 18.02.2015 Позивачем відкрито Відповідачу банківський рахунок.

Судом встановлено, що з долучених до справи банківських виписок Позивачем здійснювалося обслуговування банківського рахунку Відповідача, зокрема і у спірний період, однак матеріали справи не містять доказів сплати таких послуг Відповідачем.

Так, Позивач зазначає, що Відповідачем допущено прострочення виконання грошового зобов`язання за Договором, що стало підставою для нарахування пені, інфляційних втрат та 3 % річних згідно надано розрахунку.

Матеріали справи не містять доказів на спростування заявлених вимог.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами Договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором банківського рахунку.

Частиною 1 статті 1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами (частина 1 статті 1067 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Згідно частини 4 статті 1068 ЦК України клієнт зобов`язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Оскільки доказів належної сплати вартості послуг з обслуговування рахунку, наданих у період з 08.08.2016 по 06.07.2023 Відповідач не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з Відповідача заборгованості в сумі 30 317, 90 грн (основний борг) є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується заявлених Позивачем до стягнення сум пені, 3 % річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями згідно з частиною 1 статті 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 1 статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).

Крім того, частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Словосполучення «якщо інше не встановлено законом або договором», яке містить частина шоста статті 232 ГК України, потрібно розуміти так, що допускається існування іншого припису в законі, яке регулює відповідні відносини, або іншої умови договору, що регулює конкретні відносини сторін, які виконують функцію спеціальної норми стосовно загальної норми частини шостої статті 232 ГК України.

Відповідно до усталеної судової практики Верховного Суду із застосування частини шостої статті 232 ГК України у подібних правовідносинах, цим приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане. Законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Враховуючи здійснені судом висновки, суд зазначає, що Відповідачем допущено порушення грошового зобов`язання, а відтак і правовірність застосування до нього штрафної санкції.

Проте, оскільки Позивачем неправильно визначено період нарахування пені, тобто заявлено не за перші 6-ть місяців періоду коли існувала заборгованість (з моменту виникнення) суд не вбачає підстав для її стягнення на користь Позивача.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що нараховані суми не порушують прав Відповідача, є обґрунтованими та такими, що правомірно нараховані стороною Позивача за прострочення виконання грошового зобов`язання, а тому підлягають стягненню з Відповідача у заявленому розмірі.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що Позивачем доведено факт порушення Відповідачем договірного зобов`язання в частині сплати коштів за щомісячне обслуговування рахунку та прострочення виконання грошового зобов`язання, а відтак і правомірність нарахування 3 % річних та інфляційних втрат у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Головного управління по м. Києву та Київській області Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Трейд Кепітал» (вул. Шахтарська, буд. 9, м. Київ, 04074; ідентифікаційний код 39606168) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Головного управління по м. Києву та Київській області Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (вул. Володимирська, буд. 27, м. Київ, 01001; ідентифікаційний код 09322277) основний борг - 30 317 (тридцять тисяч триста сімнадцять) грн 90 коп, 3 % річних - 2 605 (дві тисячі шістсот п`ять) грн 91 коп, інфляційні втрати - 10 169 (десять тисяч сто шістдесят дев`ять) грн 91 коп та судовий збір - 2 760 (дві тисячі сімсот шістдесят) грн 83 коп.

3. У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 01.09.2025

Суддя Антон ПУКАС