СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року м. Харків Справа №922/271/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В.,

за участі секретаря судового засідання Ярош В.В.,

за участю представників:

позивача (в режимі відеоконференції) Кравець І.Г. (адвокат), ордер серія ВН№1466670 від 28.01.2025 року, свідоцтво №003330 від 20.06.2018 року;

відповідача Кабанова А.В. (адвокат), ордер серія АХ№1276306 від 20.07.2025 року, свідоцтво №8350/10 від 08.10.2019 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Юг-М» (вх.№1438Х/1) на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 29.05.2025 року у справі №922/271/25,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Айрон Трек», м. Кропивницький,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Юг-М», Харківська обл., Ізюмський район, с. Заводи,

про стягнення 510949,02 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 14.05.2025 року у справі №922/271/25 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Юг-М» (64350, Харківська обл., Ізюмський р-н, с. Заводи, вул. Перемоги, 50, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Айрон Трек» (25006, м. Кропивницький, вул. Покровська, 11, ) заборгованість за договором №10-2021Р від 17.09.2022 року в розмірі 510949,02 грн, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 6131,39 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 29.05.2025 року у справі №922/271/25 (повний текст складено 02.06.2025 року, суддя Шарко Л.В.) заяву представника позивача (заявника) Товариства з обмеженою відповідальністю «Айрон Трек» про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Юг-М» (64350, Харківська обл., Ізюмський р-н, с. Заводи, вул. Перемоги, 50, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Айрон Трек» (25006, м. Кропивницький, вул. Покровська, 11, ) витрати на правову допомогу при розгляді справи №922/271/25 у Господарському суді Харківської області у розмірі 42000,00 грн.

Відповідач з вказаним додатковим рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при його прийнятті норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення (додаткове) Господарського суду Харківської області від 29.05.2025 року по справі №922/271/25 скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ «Айрон Трек» про ухвалення додаткового рішення відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що оскаржуване рішення не ґрунтується на засадах верховенства права, не є законним і обґрунтованим, а матеріали даної справи не містять заяви позивача або його представника про те, що докази понесення судових витрат (витрат на правову допомогу) будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Відповідач зазначає, що в порушення вимог ч. 1 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України у позовній заяві не було зазначено попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а саме: суми витрат на професійну правничу допомогу, що є підставою для відмови у їх відшкодуванні відповідно до ч.2 ст.124 ГПК України.

Як стверджує відповідач, позивачем та його представником не доведено, що 42000,00 грн, сплачені за платіжною інструкцією №2761 від 27.11.2024 року, є сплатою саме послуг з правової допомоги, наведених в заяві про ухвалення додаткового рішення, які зазначені в додатку №1 від 25.11.2024 року до договору про надання правової допомоги №19/11 від 19.11.2024 року та в акті наданих послуг №2 від 15.05.2025 року.

На думку відповідача, обсяг наданої правової допомоги, час, витрачений на її надання, та її вартість не доведені; в матеріалах справи немає детального опису робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським об`єднанням «Сергеєв, Боярський і партнери».

Відповідач зазначає, що договір про надання правової допомоги №19/11 від 19.11.2024 року є неукладеним у зв`язку з непогодженням сторонами в момент його підписання його істотних умов, оскільки конкретні види правової допомоги, яку зобов`язується Адвокатське об`єднання «Сергеєв, Боярський і партнери» надати ТОВ «Айрон Трек» щодо ТОВ «Агрофірма Юг-М», та конкретний розмір та/або порядок обчислення адвокатського гонорару (погодинної оплати або фіксованого розміру) в ньому не зазначені, а наведені в додатку №1 до цього договору, укладеному після укладення договору (25.11.2024 року).

Окрім того, відповідач вважає, що розмір заявлених позивачем витрат на правничу допомогу 42000,00 грн в цій справі є нерозумним (завищеним) і в порушення вимог ч.4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України не є співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Також ТОВ «Агрофірма Юг-М» зазначає, що ним було подано апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Харківської області від 14.05.2025 року по справі №922/271/25, у разі задоволення якої підстави для стягнення з відповідача судових витрат на користь позивача будуть відсутні (ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.06.2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Юг-М» на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 29.05.2025 року у справі №922/271/25. Встановлено позивачу строк протягом якого він має право подати до суду відзив на апеляційну скаргу, а також встановлено строк протягом якого учасники справи мають право подати до суду клопотання, заяви, документи та докази в обґрунтування своєї позиції по справі. Справу призначено до розгляду в судове засідання і роз`яснено шляхи реалізації права учасників справи на участь у судовому засіданні, а також шляхи реалізації права учасників справи на подання документів до суду засобами електронного зв`язку через підсистему електронний суд. Витребувано з Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/271/25.

08.07.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Айрон Трек» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Юг-М» на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 29.05.2025 року по справі №922/271/25 залишити без задоволення, а додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 29.05.2025 року по справі №922/271/25 - без змін.

Протокольною ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.07.2025 року оголошено перерву у розгляді справи до 25.08.2025 до 10:15.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити. Представник позивача проти апеляційної скарги заперечував з підстав викладених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів та вимог апеляційної скарги законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

У провадженні Господарського суду Харківської області знаходилася справа №922/271/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Айрон Трек» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Юг-М» про стягнення заборгованості за договором №10-2021Р від 17.09.2022 року в розмірі 510949,02 грн.

У позовній заяві представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Айрон Трек» визначив попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 48131,39 грн, що складається із розміру судового збору та витрат на правову допомогу. До позовної заяви було додано копії: ордеру на надання правничої допомоги серії ВН№1466670 від 28.01.2025 року та платіжної інструкції №2761 від 27.11.2024 року.

19.05.2025 року після ухвалення рішення Господарського суду Харківської області від 14.05.2025 року у справі №922/271/25 від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю «Айрон Трек» просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Юг-М» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Айрон Трек» понесені витрати на правову допомогу при розгляді справи №922/271/25 у Господарському суді Харківської області у розмірі 42000 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.05.2025 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Айрон Трек» про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду у судовому засіданні, розгляд заяви призначено на 29.05.2025 року.

29.05.2025 року від відповідача надійшли заперечення проти заяви про ухвалення додаткового рішення, в яких Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Юг-М» просило у задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Айрон Трек» - адвоката Кравець Інни Григорівни про ухвалення додаткового рішення відмовити у повному обсязі, а у разі повного або часткового задоволення судом даної заяви - зменшити розмір витрат на правничу допомогу.

29.05.2025 року судом першої інстанції прийнято оскаржуване додаткове рішення, при прийнятті якого суд встановив, що сума судових витрат на правову допомогу 42000,00 грн є розумно необхідною, співмірною та обґрунтованою.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективного захисту своїх прав в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

У статті 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 244 ГПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Колегія суддів враховує правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі №922/1964/21, відповідно до якої частинами першою та другою статті 30 Закону №5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру; погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Згідно із частиною 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Положеннями Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено види адвокатської діяльності, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності. Складання та подання стороною документів, які пов`язані із представництвом інтересів у суді, без наявності відомостей щодо їх явної безпідставності, може бути предметом розподілу витрат за результатом розгляду справи, з огляду на те, що такі дії в повній мірі слугуватимуть можливості надати правничу допомогу (відповідну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 25.10.2022 року у справі №910/19650/20).

Тож, вибір форми та суб`єкта надання правової допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

За змістом положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 цього Кодексу).

Частина 5 статті 129 ГПК України передбачає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлену правову позицію, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

Отже, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Колегія суддів також враховує, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статі 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Колегія суддів зазначає, що відшкодування судових витрат на правову допомогу здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Аналогічні висновки наведені Верховним Судом в ухвалі від 01.02.2023 року у справі №921/262/19 та додатковій постанові від 16.06.2021 року у справі №918/132/20. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

У додатковій постанові від 17.12.2021 року у справі №10/5026/290/2011 (925/1502/20) Верховний Суд зазначив, що право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема, не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.01.2022 року у справі №921/221/21, від 31.05.2022 року у справі №917/304/21).

Так, у позовній заяві представник позивача визначив попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 48131,39 грн, що складається із розміру судового збору та витрат на правову допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви до суду першої інстанції у розмірі 6131,39 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №2942 від 27.01.2025 року. Відтак, витрати на правову допомогу, що були зазначені позивачем у його попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат склали 42000,00 грн, що і були ним заявлені до стягнення у його заяві про ухвалення додаткового рішення в суді першої інстанції.

Колегія суддів звертає увагу, що позивач мав підтвердити саме фактичну суму витрат у розмірі 42000,00 грн, адже попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми витрат, які підлягають розподілу між сторонами, і наявність документального підтвердження відповідних витрат та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

При цьому, 14.05.2025 року у судовому засіданні до закінчення судових дебатів у справі №922/271/25 за позовом ТОВ «Айрон Трек» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Юг-М» про стягнення заборгованості за договором №10-2021Р від 17.09.2022 року в розмірі 510949,02 грн, представник позивача Кравець І.Г. зазначила, що докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу будуть подані протягом 5 днів після ухвалення судового рішення, що підтверджується протоколом судового засідання від 14.05.2025 року (час: 15:00:15) та спростовує доводи заявника апеляційної скарги про відсутність відповідної заяви.

Колегія суддів зазначає, що подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності.

Як свідчать матеріали справи, у встановлений законом строк на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником до матеріалів справи через систему «Електронний суд» надані копії таких документів: ордер на надання правничої допомоги серії ВН№1466670 від 28.01.2025 року, договір про надання правової допомоги №19/11 від 19.11.2024 року, додаток №1 від 25.11.2024 року до договору про надання правової допомоги №19/11 від 19.11.2024 року, акт наданих послуг №2 від 15.05.2025 року до договору про надання правової допомоги №19/11 від 19.11.2024 року, платіжну інструкцію №2761 від 27.11.2024 року.

З наданих документів вбачається, що 19.11.2024 року між ТОВ «Айрон Трек» та Адвокатським об`єднанням «Сергеєв, Боярський і партнери» укладено договір про надання правової допомоги №19/11 (далі договір), відповідно до умов якого ТОВ «Айрон Трек» доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надати юридичну (правову допомогу) в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, а клієнт зобов`язується прийняти послуги та оплатити винагороду в порядку, строки та на умовах, визначеним цим договором, та відшкодувати витрати понесені адвокатським об`єднанням, при виконанні умов цього договору.

Пунктом 1.2. договору встановлено, що вичерпний перелік, об`єм та строки надання послуги Адвокатським об`єднанням по даному договору, в тому числі спеціальний предмет послуг та/або спеціальні умови по оплаті послуг, вказуються в додатках до цього договору (спеціальні умови від стандартних умов надання послуг мають перевагу), які підписуються сторонами.

Відповідно до п. 5.7. договору сторони можуть письмово погодити межі гонорарів Адвокатського об`єднання за надання певних послуг (бюджет). В такому випадку, узгоджений бюджет буде обов`язковим для сторін, і гонорари підлягають оплаті виключно в межах бюджету.

Факт надання Адвокатським об`єднанням послуг підтверджується підписаним сторонами актом (п. 6.1. договору).

Відповідно до п. 13.1. договору цей договір набуває чинності з дати набуття чинності, зазначеної в договорі, і зберігає свою дію до його припинення відповідно до положень цього договору.

25.11.2024 між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Сергеєв, Боярський і партнери» укладено додаток №1 до договору, яким узгоджено надання клієнту правової допомоги щодо стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Юг-М» () за умовами договору №10-2021Р від 17.09.2021 року.

Пунктом 1.1. додатку №1 до договору встановлено, що правова допомога з даного додатку включає в себе:

- аналіз документів, наданих клієнтом щодо господарських відносин з ТОВ «Агрофірма Юг-М» (), що стали підставою утворення заборгованості;

- підготування юридичних висновків і рекомендацій клієнту щодо стягнення заборгованості з ТОВ «Агрофірма Юг-М» за умовами договору №10-2021Р від 17.09.2021 року;

- підготування претензії до ТОВ «Агрофірма Юг-М» з вимогою сплати заборгованості за договору №10-2021Р від 17.09.2021 року в розмірі 510949,02 грн;

- підготування та направлення позовної заяви до Господарського суду Харківської області про стягнення заборгованості з ТОВ «Агрофірма Юг-М» (), за договором №10-2021Р від 17.09.2021 року в розмірі 510949,02 грн та 3% річних та інфляційних витрат; відзивів, заперечень, пояснень, будь-яких інших процесуальних документів та представництво клієнта у судовій інстанції;

- періодичне інформування клієнта про хід та проміжні результати надання правової допомоги.

Обсяг правової допомоги, визначений в підпункту 1.1 цього додатку, є орієнтовним. Фактично надана правова допомога буде залежати від доцільності та можливості її надання, та буде узгоджуватися сторонами усно (п. 1.2. додатку №1 до договору).

Відповідно до підпункту 2.1 вказаного додатку сторони погодили суму гонорару за цим додатком (бюджет) в розмірі 42000,00 грн.

Матеріали справи містять платіжну інструкцію №2761 від 27.11.2024 року про сплату позивачем Адвокатському об`єднанню 42000,00 грн відповідно до договору із призначенням платежу: «оплата вiдповiдно до договору про надання правової допомоги №19/11 вiд 19.11.2024 року та додатку №1 вiд 25.11.2024 року згiдно рахунку №1 вiд 25.11.2024 року без ПДВ».

15.05.2025 року між ТОВ «Айрон Трек» та Адвокатським об`єднанням «Сергеєв, Боярський і партнери» підписано акт наданих послуг №2 за договором та додатку №1 від 25.11.2024 року до договору, відповідно до якого сторони погодили, що у період з 25.11.2024 року по 14.05.2025 року Адвокатське об`єднання надало клієнту наступні послуги (роботи):

- аналіз документів, наданих клієнтом щодо господарських відносин з ТОВ «Агрофірма Юг-М» (), що стали підставою утворення заборгованості (1 год);

- підготування юридичних висновків і рекомендацій клієнту щодо стягнення заборгованості з ТОВ «Агрофірма Юг-М» () за умовами договору №10-2021Р від 17.09.2021 року (0,5 год);

- підготування претензії до ТОВ «Агрофірма Юг-М» () з вимогою сплати заборгованості за договору №10-2021Р від 17.09.2021 року в розмірі 510949,02 грн (0,5 год);

- підготування та направлення позовної заяви до Господарського суду Харківської області про стягнення заборгованості з ТОВ «Агрофірма Юг-М» () за договором №10-2021Р від 17.09.2021 року в розмірі 510949,02 грн (3 год);

- ознайомлення з відзивом на позовну заяву ТОВ «Агрофірма Юг-М» по справі №922/271/25 за позовом ТОВ «Айрон Трек», підготування та направлення відповіді на відзив по справі №922/271/25 (2 год);

- подання додаткових пояснень з додатками по справі №922/271/25, що розглядалась Господарським судом Харківської області за позовом ТОВ «Айрон Трек» до ТОВ «Агрофірма Юг-М» () про стягнення заборгованості за договором №10-2021Р від 17.09.2021 року в розмірі 510949,02 грн (3 год);

- участь адвоката Адвокатського об`єднання Кравець І.Г. в судових засіданнях, що призначались по справі №922/271/25 Господарським судом Харківської області за позовом ТОВ «Айрон Трек» до ТОВ «Агрофірма Юг-М» () про стягнення заборгованості за договором №10-2021Р від 17.09.2021 року в розмірі 510949,02 грн: 03 квітня 2025, 30 квітня 2025, 13 травня 2025, 14 травня 2025 (3,5 год);

- інформування клієнта про хід та проміжні результати надання правової допомоги 0,5 год.

Як вбачається зі змісту укладеного акту наданих послуг, Адвокатським об`єднанням надано клієнту вищезазначені послуги, згідно з умовами договору про надання правової допомоги №19/11 від 19.11.2024 року та додатку №1 від 25.11.2024 року на загальну суму 42000,00 грн без ПДВ; послуги виконані повністю в термін; клієнт претензій за обсягом, якості і термінів надання послуг не має.

Відповідно ордеру на надання правничої допомоги серії ВН№1466670 від 28.01.2025 року, адвокат Кравець Інна Григорівна на підставі договору на надання правничої допомоги №19/11 від 19.11.2024 року надавала правничу допомогу ТОВ «Айрон Трек» у Господарському суді Харківської області. Як вбачається зі змісту ордеру, він виданий Адвокатським об`єднанням «Сергеєв, Боярський і партнери» та підписаний адвокатом, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №003330 від 20.06.2018 року, видане Радою адвокатів Одеської області на підставі рішення №11 від 20.06.2018 року.

Колегія суддів зазначає, що ордер на надання правничої (правової) допомоги, виданий відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», що подається до суду в електронній формі через підсистему «Електронний суд», вважається належним чином оформленим та підтверджує повноваження адвоката на представництво інтересів особи в суді, якщо такий ордер підписаний (засвідчений) кваліфікованим електронним підписом (КЕП) адвоката, який ідентифікує його особу, а відповідність ордера типовій формі, затвердженій Радою адвокатів України, та наявність у ньому всіх обов`язкових реквізитів може бути перевірена судом за допомогою загальнодоступних засобів, зокрема через офіційний веб-сайт Національної асоціації адвокатів України.

Дослідивши подані докази, колегія суддів дійшла висновку про те, що наведений перелік робіт в акті наданих послуг та детальному описі відповідає змісту договору про надання правової допомоги, додатку №1 до договору та матеріалам даної справи, якими підтверджується участь адвоката у розгляді справи та складенні відповідних процесуальних документів.

Колегія суддів враховує, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Суд також зазначає, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. У той же час, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 24.10.2019 року у справі №905/1795/18.

При цьому колегія суддів враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 15.04.2021 року у справі №910/7540/19, відповідно до яких від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.

Доводи заявника апеляційної скарги щодо неможливості встановлення вартості адвокатських послуг, не підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката та не надання доказів щодо обсягу наданих послуг є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, зокрема: додатком №1 від 25.11.2024 року до договору, в якій сторони вирішили встановити фіксований розмір гонорару адвоката за виконання наданих послуг на загальну суму 42000,00 грн, що не суперечить положенням пункту 1.2. договору.

Твердження представника відповідача про те, що вартість послуг є завищеною, зводяться до його власної суб`єктивної оцінки змістовного навантаження кожного зі складених представником документів. При цьому жодного доказу неспівмірності заявлених до стягнення витрат заявником апеляційної скарги не надано.

Водночас, у судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19, від 11.02.2021 у справі №920/39/20.

Враховуючи, що постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.08.2025 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Юг-М» задоволено частково, рішення Господарського суду Харківської області від 14.05.2025 року у справі №922/271/25 змінено, і позовні вимоги задоволено частково, колегія суддів вважає за необхідне здійснити розподіл судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 40278,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Пунктом 4 статті 277 ГПК України визначено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

На підставі викладеного, апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги частково та зміни додаткового рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Юг-М» задовольнити частково.

Додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 29.05.2025 року у справі №922/271/25 змінити, виклавши його резолютивну частину у такій редакції:

«Заяву представника позивача (заявника) Товариства з обмеженою відповідальністю «Айрон Трек» про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Юг-М» (64350, Харківська обл., Ізюмський р-н, с. Заводи, вул. Перемоги, 50, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Айрон Трек» (25006, м. Кропивницький, вул. Покровська, 11, ) витрати на правову допомогу при розгляді справи №922/271/25 у Господарському суді Харківської області у розмірі 40278,00 грн.

В решті заяви відмовити».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 03.09.2025 року.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов