РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.07.2025Справа № 910/3027/24 (910/88/25)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (03035, м. Київ, вул. Дениса Монастирського, буд. 3, корп. 8Б, оф. 103)

до Приватного підприємства "Хімпостачстандарт" (43023, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Карбишева, буд. 2)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача розпорядника майна арбітражного керуючого Лозовського Володимира Миколайовича

про стягнення заборгованості в розмірі 846 895,37 грн.

В межах справи № 910/3027/24

За заявою ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (ідентифікаційний код 41264766)

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін:

Від позивача Макєєв Є.Ю. - представник

Від відповідача не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/3027/24 за заявою ОСОБА_1 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою Господарського суду м. Києва від 01.04.2024.

03.01.2025 до Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" з позовом до Приватного підприємства "Хімпостачстандарт" про стягнення заборгованості в розмірі 846 895,37 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.01.2025 прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" до Приватного підприємства "Хімпостачстандарт" про стягнення заборгованості в розмірі 846 895,37 грн. до розгляду в межах справи № 910/3027/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" та відкрити провадження у справі, розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача розпорядника майна арбітражного керуючого Лозовського Володимира Миколайовича, підготовче засідання призначено на 17.03.2025.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.03.2025 розгляд справи відкладено на 19.05.2025.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" до Приватного підприємства "Хімпостачстандарт" про стягнення заборгованості в розмірі 846 895,37 грн. до судового розгляду по суті на 28.07.2025.

У судовому засіданні 28.07.2025 представник позивача надав пояснення по суті заявлених вимог та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

04.10.2007 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (банк) та Приватним підприємством «Хімтехстандарт» (в подальшому змінено найменування на Приватне підприємство "Хімпостачстандарт", позичальник, відповідач) укладено кредитний договір № 60/К-07, у відповідності з яким банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 800 000 грн. (п. 1.1. Кредитного договору).

Додатковим Договором № 60/1 від 17.10.2007 до кредитного договору № 60/К-07 від 04.10.2007 встановлено, що сума кредиту становить 998 000 грн.

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, процентна ставка за користування кредитом 18,0% річних.

Відповідно до п. 6.1.1., 6.1.2. Кредитного договору позичальник зобов`язаний використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно повернути його відповідно до умов цього договору. Своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом та комісії в порядку, передбаченому цим договором.

Банк взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти у відповідності до умов кредитного договору, однак відповідачем зобов`язання за договором не виконані, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість.

В подальшому, між ТОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір, згідно якого право вимоги за кредитним договором №60/К-07 від 04.10.2007 перейшло до ПАТ «Дельта Банк».

31 серпня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» (банк) та ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (новий кредитор, позивач) відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону № UА-ЕА-2020-07-06-000034-b від 16.07.2020, укладено Договір № 2302/К/1 про відступлення прав вимоги, в тому числі за кредитним договором № 60/К-07 від 04.10.2007.

Згідно з п. 1. договору №2302/К/1, за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників зазначених у додатку №1 цього договору, в тому числі за кредитним договором №60/К-07 від 04.10.2007 року, укладеним між ТОВ «Український промисловий банк» та ПП «Хімпостачстандарт», включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами, (договорами про надання кредиту (овердрафту)), та/або договорами поруки, та/або договорами іпотеки та/або договорами застави з урахуванням усіх змін доповнень та додатків до них, а також іншими договорами, які в тому числі але не обмежуючись, наведені у додатку №1 до цього договору, що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань за вказаними кредитними договорами, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - права вимоги. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.

Відповідно до п. 2. договору №2302/К/1, за цим договором новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у додатку №2 до цього договору, право вимагати сплати неустойок, пені, штрафів, передбачених основними договорами, право вимагати сплати сум передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України (індекс інфляції 3,0% річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за основними договорами, право вимагати застосуванню наслідків реституції при недійсності правочинів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із боржниками, права, що випливають із судових справ, у тому числі справ про банкрутство боржників, виконавчих проваджень щодо боржників, в тому числі щодо майна боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладення цього договору, права вимоги за мировими угодами із боржниками, договорами з арбітражними керуючими боржників, охоронними організаціями, права участі в комітеті кредиторів боржника, право одержати, переважно перед іншими кредиторами боржників, зазначених у додатку №1 до цього договору, у порядку, визначеному основними договорами, Законом України «Про іпотеку», Законом України «Про заставу», Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», Цивільним кодексом України та іншими актами чинного законодавства України, у разі наявності у банку такого переважного права, задоволення всіх своїх вимог (повернення суми основної заборгованості, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки (штраф, пеня), відшкодування збитків, тощо), що випливають з умов основних договорів, за рахунок будь-якого майна боржників, які є позичальниками або поручителями за основними договорами, або за рахунок заставного (іпотечного) майна боржників, які є майновими поручителями за основними договорами, тощо, розмір заборгованості за правами вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у додатку № 2 до цього договору. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів.

В п. 5. та п. 5.1. договору №2302/К/1 зазначено, що права вимоги, що відступаються за цим договором, є складовою частиною пулу активів, що є предметом відкритих торгів (аукціону), результати якого оформлені Протоколом електронного аукціону №UА-ЕА-2020-07-06-000034-b від 16.07.2020, переможцем яких визнаний новий кредитор. Загальна сума, яка підлягає сплаті новим кредитором за лотом, як переможцем зазначених відкритих торгів (аукціону), АТ «Дельта Банк», складає 30 613 581,97 грн.

Сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за цим договором новий кредитор сплачує банку грошові кошти в сумі 24 735 676,75 грн. Ціна договору сплачується новим кредитором банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став Новий кредитор.

Сплата позивачем ціни договору підтверджується платіжним дорученням №148 від 10.08.2020, копія якого міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 Цивільного кодексу України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина 1 статті 516 Цивільного кодексу України зазначає, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, з наведеного вбачається, що право вимоги за кредитним договором № 60/К-07 від 04.10.2007 перейшло від ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста».

Розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором № 60/К-07 від 04.10.2007 (згідно додатку № 2 до договору №2302/К/1) станом на 31.08.2020 становить 694 719,14 грн. з яких:

283 661,81 грн. - розмір боргу по тілу кредиту;

338 541,67 грн. - розмір боргу по відсотках кредиту;

72 515,66 грн. - розмір боргу по комісіям.

Згідно зі ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст.626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Керуючись ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частина 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Враховуючи викладене, заборгованість відповідача перед позивачем складає 694 719,14 грн. з яких: 283 661,81 грн. - розмір боргу по тілу кредиту, 338 541,67 грн. - розмір боргу по відсотках кредиту, 72 515,66 грн. - розмір боргу по комісіям.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 30 776 грн. та інфляційних нарахувань в розмірі 121 400,23 грн., нарахованих за період з 31.08.2020 по 23.02.2022, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідний висновок Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду викладено в постанові від 05.07.2019 у справі №905/600/18.

Згідно з імперативними вимогами ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Здійснивши перевірку розрахунку 3% річних та інфляційних нарахувань, суд вважає дані розрахунки обґрунтованими, такими, що не суперечить положенням договору та нормам чинного законодавства, відповідно виконані позивачем вірно. У зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 30 776,00 грн. та інфляційних нарахувань в розмірі 121 400,23 грн. також підлягають задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Отже, зважаючи на викладене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Хімпостачстандарт" (43023, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Карбишева, буд. 2; ідентифікаційний код 32269931) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (03035, м. Київ, вул. Дениса Монастирського, буд. 3, корп. 8Б, оф. 103; ідентифікаційний код 41264766) 283 661 (двісті вісімдесят три тисячі шістсот шістдесят одна) грн. 81 коп. - заборгованості по тілу кредиту, 338 541 (триста тридцять вісім тисяч п`ятсот сорок одна) грн. 67 коп. - заборгованості по відсотках кредиту, 72 515 (сімдесят дві тисячі п`ятсот п`ятнадцять) грн. 66 коп. - заборгованості по комісіям, 30 776 (тридцять тисяч сімсот сімдесят шість) грн. 00 коп. - 3 % річних, 121 400 (сто двадцять одна тисяча чотириста) грн. 23 коп. - інфляційних нарахувань, 12 703 (дванадцять тисяч сімсот три) грн. 43 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Копію рішення направити сторонам.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 25.08.2025.

Суддя П.П. Чеберяк