ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2025м. ДніпроСправа № 904/1475/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт", с. Рованці, Волинська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровське підприємство "Залізничник", м. Дніпро

про відшкодування збитків у розмірі 433 333,33 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

РУХ СПРАВИ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровське підприємство "Залізничник" про відшкодування збитків у розмірі 433 333,33 грн.

Ухвалою суду від 04.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 904/1475/25 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" (надалі покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровське підприємство "Залізничник" (надалі продавець) було укладено договір купівлі - продажу №0908/957962 від 09.08.2021.

Згідно з п. 1.1. договору, продавець зобов`язується передати у власність покупцеві тепловоз ТГМ4Б № 0141 1990 року випуску (надалі - товар) згідно специфікації (додаток № 1) до даного договору, яка є його невід`ємною частиною, а покупець зобов`язується прийняти тепловоз ТГМ4Б № 0141 та оплатити його в порядку і на умовах, передбачених цим договором.

Позивач вказав, що на виконання умов договору покупець сплатив вартість товару на загальну суму 4 000 000 грн. з ПДВ, що підтверджується платіжними інструкціями: № 14624 від 10.08.2021 на суму 200 000,00 грн.; № 18346 від 11.10.2021 на суму 1 200 000,00 грн.; № 189292 від 25.10.2021 на суму 2 000 000,00 грн.; № 189405 від 26.10.2021 на суму 400 000,00 грн.; № 189517 від 27.10.2021 на суму 200 000,00 грн.

За твердженням позивача, за видатковою накладною № 1 від 27.10.2021 та актом приймання - передачі від 27.10.2021 продавець передав покупцю товар на загальну суму 4 000 000 грн. з ПДВ, сума ПДВ склала 666 666,67 грн.

Позивач зазначив, що, згідно з даними Електронного кабінету платника податків, відповідачем було складено та подано на реєстрацію лише три податкові накладні:

- № 2 від 10.08.2018 на суму 200 000,00 грн. (у тому числі ПДВ 33 333,33 грн.) за платіжним дорученням № 14624 від 10.08.2021;

- № 2 від 11.10.2021 на суму 1 200 000,00 грн. (у тому числі ПДВ 200 000,00 грн.) за платіжним дорученням № 18346 від 11.10.2021;

- № 4 від 25.10.2021 на суму 2 000 000,00 грн. (у тому числі ПДВ 333 333,33 грн.) за платіжним дорученням № 189292 від 25.10.2021.

Позивач вказав, що податкові накладні № 2 від 10.08.2018 та № 2 від 11.10.2021 були належним чином зареєстровані в ЄРПН, що підтверджується відповідними квитанціями.

Реєстрацію податкової накладної № 4 від 25.10.2021, за твердженням позивача, контролюючим органом було зупинено на підставі п. 201.16 ст. 201 ПК України.

Позивач повідомив, що за результатами розгляду поданих Відповідачем пояснень і документів, Комісія з питань реєстрації податкових накладних винесла рішення №3320503/30548920 від 25.10.2021 про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 25.10.2021.

Як вказав позивач, за авансовими платежами, здійсненими покупцем за платіжними дорученнями:

- № 189405 від 26.10.2021 року - 400 000,00 грн. (у тому числі ПДВ 66 666,67 грн.);

- № 189517 від 27.10.2021 року - 200 000,00 грн. (у тому числі ПДВ 33 333,33 грн.)

продавець не склав та не подав на реєстрацію податкових накладних.

Позивач наполягає на тому, що відповідач порушив свої зобов`язання та не зареєстрував у ЄРПН податкові накладні на загальну суму 2 600 000 грн., складені за результатами спірних господарських операцій з поставки товару.

За таких обставин, за твердженням позивача, він втратив право на отримання податкового кредиту на суму 433 333,33 грн., що є його збитками.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач відзиву на позов не надав.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про відшкодування збитків у розмірі 433 333,33 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити:

- які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (чи було поставлено позивачем товар, на яку суму; в які строки відповідач мав зареєструвати податкові накладні);

- наявність правила поведінки, встановленого законом або договором;

- наявність факту порушення такого правила поведінки спільно відповідачами;

- наявність збитків у позивача;

- наявність безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідачів та збитками позивача.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" (надалі покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровське підприємство "Залізничник" (надалі продавець) було укладено договір купівлі - продажу № 0908/957962 від 09.08.2021.

Згідно з п. 1.1. договору, продавець зобов`язується передати у власність покупцеві тепловоз ТГМ4Б № 0141 1990 року випуску (надалі - товар) згідно специфікації (додаток № 1) до даного договору, яка є його невід`ємною частиною, а покупець зобов`язується прийняти тепловоз ТГМ4Б № 0141 та оплатити його в порядку і на умовах, передбачених цим договором.

На виконання умов договору покупець сплатив вартість товару на загальну суму 4 000 000 грн. з ПДВ, що підтверджується платіжними інструкціями: № 14624 від 10.08.2021 на суму 200000,00 грн.; № 18346 від 11.10.2021 на суму 1 200 000,00 грн.; № 189292 від 25.10.2021 на суму 2 000 000,00 грн.; № 189405 від 26.10.2021 на суму 400 000,00 грн.; № 189517 від 27.10.2021 на суму 200 000,00 грн.

За видатковою накладною № 1 від 27.10.2021 та актом приймання - передачі від 27.10.2021 продавець передав покупцю товар на загальну суму 4 000 000 грн. з ПДВ, сума ПДВ склала 666666,67 грн.

Відповідно до п. 14.1.181 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

За приписами п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань, платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.7 ст. 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України, податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

Для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

Для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Відповідно, лише зареєстрована в Єдиному реєстрі податкова накладна є підставою для формування податкового кредиту.

Таким чином, наведеними нормами ПК України на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано. Оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними суми податку можуть бути віднесені покупцем товарів/послуг до складу податкового кредиту.

Згідно з даними Електронного кабінету платника податків, відповідачем було складено та подано на реєстрацію лише три податкові накладні:

- № 2 від 10.08.2018 на суму 200 000,00 грн. (у тому числі ПДВ 33 333,33 грн.) за платіжним дорученням № 14624 від 10.08.2021;

- № 2 від 11.10.2021 на суму 1 200 000,00 грн. (у тому числі ПДВ 200 000,00 грн.) за платіжним дорученням № 18346 від 11.10.2021;

- № 4 від 25.10.2021 на суму 2 000 000,00 грн. (у тому числі ПДВ 333 333,33 грн.) за платіжним дорученням № 189292 від 25.10.2021.

Податкові накладні № 2 від 10.08.2018 та № 2 від 11.10.2021 були належним чином зареєстровані в ЄРПН, що підтверджується відповідними квитанціями.

Реєстрацію податкової накладної № 4 від 25.10.2021 контролюючим органом було зупинено на підставі п. 201.16 ст. 201 ПК України.

За результатами розгляду поданих Відповідачем пояснень і документів, Комісія з питань реєстрації податкових накладних винесла рішення № 3320503/30548920 від 25.10.2021 про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 25.10.2021.

За авансовими платежами, здійсненими покупцем за платіжними дорученнями:

- № 189405 від 26.10.2021 року - 400 000,00 грн. (у тому числі ПДВ 66 666,67 грн.);

- № 189517 від 27.10.2021 року - 200 000,00 грн. (у тому числі ПДВ 33 333,33 грн.)

продавець не склав та не подав на реєстрацію податкових накладних.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази виконання відповідачем свого обов`язку з реєстрації в ЄРПН податкових накладних на загальну суму 2 600 000 грн., складених за результатами спірних господарських операцій з поставки товару.

За приписами статті 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 224 Господарського кодексу України визначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з пунктом 1 статті 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує її інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Підставою для відшкодування збитків, відповідно до пункту 1 статті 611 ЦК та статті 224 ГК України, є порушення зобов`язання.

Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

При цьому, хоча обов`язок виконавця послуги зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку в публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем послуги, невиконання такого обов`язку фактично завдало позивачу збитків (аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 908/1568/18).

Відтак, має місце прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю Відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення суми ПДВ до податкового кредиту Позивачем та, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи. Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 10.01.2022 у справі №910/3338/21.

Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 917/877/17, при порушенні контрагентом (продавцем) за договором обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних належним способом захисту для заявника (покупця) може бути звернення до суду з позовом про відшкодування завданих збитків.

У п. 15 цієї ж постанови Верховний Суд зазначив: Таким чином, Відповідач з порушенням вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України не зареєстрував податкові накладні, у зв`язку з чим Позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 1 541 930,45 грн. З огляду на викладене у цьому випадку є прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю Відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту Позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи. Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення..

Аналогічні за змістом висновки наведені у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.06.2023 у справі № 916/334/22:

п. 5.27. Верховний Суд не погоджується із доводами колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладені в ухвалі від 11.01.2023 у цій справі, про необхідність відступу від висновків, що містяться у постанові Верховного Суду від 19.01.2022 у справі №910/20686/20 про те, що факт вчинення відповідачем податкового правопорушення може бути підтверджений лише чинними матеріалами податкової перевірки (актом або рішенням) відповідного контролюючого органу, наділеного повноваженнями здійснювати перевірку дотримання податкового законодавства.

У постановах Верховного Суду, на які послалася колегія суддів в ухвалі від 11.01.2023 (від 03.12.2018 у справі № 908/76/18, від 10.01.2022 у справі №910/3338/21), а також у постановах Верховного Суду, які були ухвалені після передачі цієї справи на розгляд палати (від 31.01.2023 у справі №904/72/22, від 19.04.2023 у справі №906/824/21), висновок про наявність підстав та умов для стягнення збитків був зроблений через те, що судами був встановлений факт порушення відповідачем господарського зобов`язання, передбаченого договором (відсутність реєстрації в ЄРПН податкової накладної на суму ПДВ, передбачену договором). Цей висновок був зроблений за умов очевидності факту податкового порушення (не реєстрації податкової накладної чи відмови податкового органу у такій у реєстрації).

Отже, факт відсутності реєстрації податкових накладних у ЄРПН через нездійснення контрагентом за договором відповідних дій або через відмову податкового органу у їх реєстрації є достатнім доказом протиправної поведінки відповідача, порушення ним господарського зобов`язання - наданої ним гарантії того, що контрагент за договором матиме право на користування податковим кредитом у розмірі суми ПДВ, який визначено договором у складі ціни..

За таких обставин, у діях відповідача наявні усі елементи складу господарського правопорушення, необхідні для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків.

А отже, вимоги позивача про стягнення збитків у розмірі 433 333,33 грн. є обґрунтованими.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться договором купівлі - продажу №0908/957962 від 09.08.2021 з додатками (том 1 а.с. 8 - 9), специфікацією (том 1 а.с. 10), платіжними інструкціями (том 1 а.с. 11 - 13), видатковою накладною (том 1 а.с. 14), актом приймання - передачі (том 1 а.с. 14), податковими накладними (том 1 а.с. 15 - 23), відомостями з електронного кабінету платника податків (том 1 а.с. 24).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що у позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за подання позову слід покласти на відповідача.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровське підприємство "Залізничник" (місцезнаходження: 49600, м. Дніпро, Запорізьке шосе, буд. 62, кв. 154; ідентифікаційний код: 30548920) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" (ідентифікаційний код: 31496816; місцезнаходження: 45606, Волинська область, с. Рованці, вул. Промислова, 5А) збитки у розмірі 433 333,33 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 6 500 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 18.08.2025.

Суддя М.О. Ніколенко