ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

"25" серпня 2025 р. Справа№ 910/14083/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Суліма В.В.

Коротун О.М.

за участю секретаря судового засідання: Гончаренка О.С.

представників сторін:

від позивача: Заянчуковський С.О.,

від відповідача: Рєпкін Н.І.,

від третьої особи позивача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Смірнової Алли Сергіївни: Власова Г.П.,

від третьої особи позивача - СМАРТ ХОЛДИНГ (САЙПРУС) ЛТД (англ. "SMART HOLDING (CYPRUS) LTD"): Кладіков М.П.,

від третіх осіб позивача - ОСОБА_5, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 : Бабіч О.І.,

від третьої особи відповідача: Дубняк Н.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ УРБАН СОЛЮШНС"

про зупинення провадження у справі,

поданого під час розгляду апеляційних скарг Служби безпеки України, Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ УРБАН СОЛЮШНС", СМАРТ ХОЛДИНГ (САЙПРУС) ЛТД (англ. "SMART HOLDING (CYPRUS) LTD"), ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2024

у справі №910/14083/23 (суддя Привалов А.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ УРБАН СОЛЮШНС"

до Міністерства юстиції України

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:

- 1 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Смірнової Алли Сергіївни

- 2 СМАРТ ХОЛДИНГ (САЙПРУС) ЛТД (англ. "SMART HOLDING (CYPRUS) LTD"),

- 3 ОСОБА_5

- 4 ОСОБА_1

- 5 ОСОБА_2

- 6 ОСОБА_3

- 7 ОСОБА_4

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Служби безпеки України

про визнання незаконним та скасування наказу в частині,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.04.2024 у справі №910/14083/23 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "СМАРТ УРБАН СОЛЮШНС" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 25.04.2024 у справі № 910/14083/23 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2025, справу № 910/14083/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Майданевич А.Г. - головуючий суддя, суддів Суліма В.В., Коротун О.М.

21.08.2025 від позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ УРБАН СОЛЮШНС", надійшло клопотання, у якому заявник просить зупинити провадження у справі № 910/14083/23 до закінчення перегляду судовою палатою для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 910/10897/24.

У судове засідання, яке було призначене на 25.08.2025, з`явились представники позивача, відповідача, третіх осіб на стороні позивача та третьої особи на стороні відповідача. У судовому засіданні представники позивача та третіх осіб на стороні позивача клопотання про зупинення провадження у справі підтримали, а представники відповідача та третьої особи на стороні відповідача поклались на розсуд суду.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Верховний Суд ухвалою від 06.08.2025 прийняв справу №910/10897/24 з розгляду касаційної скарги Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2025 до провадження судової палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Статтями 227, 228 ГПК України встановлено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 270 та пункту 7 частини 1 статті 228 ГПК України суд апеляційної інстанції може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити апеляційне провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Зміст статті 228 ГПК України свідчить про те, що зупинення провадження є саме правом суду. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 915/547/17.

Зупинення провадження у справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 27.02.2023 у справі №380/7845/21).

Отже, за змістом вказаної норми зупинення провадження у справі з цієї підстави є правом, а не обов`язком суду. Таке право може бути реалізовано за наявності двох умов: 1) правовідносини є подібними; 2) палата, об`єднана палата, Велика Палата Верховного Суду, здійснює перегляд справи (аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 31.01.2022 у справі № 910/22748/16, від 13.01.2023 у справі № 911/3023/19, від 20.11.2023 у справі № 910/14224/20, від 18.11.2024 у справі № 907/1115/23, від 22.01.2025 у справі № 910/8568/23).

Пунктом 7 частини 1 статті 228 ГПК України забезпечений механізм наступної можливості правильного застосування певної норми права судами першої та апеляційної інстанції шляхом врахування майбутніх висновків палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду щодо суперечливих або неоднозначних тлумачень такої норми права.

Верховний Суд зазначав, що подібність правовідносин визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет) (ухвала об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.03.2020 у справі №910/4450/19).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала позицію про те, що порівнювати подібні правовідносини необхідно за критеріями: предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог, встановлені фактичні обставини та однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин (постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.06.2019 у справі № 305/1180/15-ц, від 19.06.2018 у справі №922/2383/16, від 16.01.2019 у справі № 757/31606/15-ц).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі №233/2021/19 задля юридичної визначеності у застосуванні приписів процесуального закону, які зобов`язують визначати подібність правовідносин конкретизувала висновки Верховного Суду щодо тлумачення поняття «подібні правовідносини», що полягає у тому, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що термін «подібні правовідносини» може означати як ті, що мають лише певні спільні риси з іншими, так і ті, що є тотожними з ними, тобто такими самими, як інші. Таку спільність або тотожність рис слід визначати відповідно до елементів правовідносин. Із загальної теорії права відомо, що цими елементами є їх суб`єкти, об`єкти та юридичний зміст, яким є взаємні права й обов`язки цих суб`єктів.

Зпоміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими.

У кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що таку подібність суд касаційної інстанції визначає з урахуванням обставин кожної конкретної справи (див. постанови від 27 березня 2018 року у справі №910/17999/16 (пункт 32); від 25 квітня 2018 року у справі №925/3/17 (пункт 38); від 16 травня 2018 року у справі №910/24257/16 (пункт 40); від 5 червня 2018 року у справі №243/10982/15-ц (пункт 22); від 31 жовтня 2018 року у справі №372/1988/15-ц (пункт 24); від 5 грудня 2018 року у справах №522/2202/15-ц (пункт 22) і №522/2110/15-ц (пункт 22); від 30 січня 2019 року у справі №706/1272/14-ц (пункт 22). Це врахування слід розуміти як оцінку подібності насамперед змісту спірних правовідносин (обставин, пов`язаних із правами й обов`язками сторін спору, регламентованими нормами права чи умовами договорів), а за необхідності, зумовленої специфікою правового регулювання цих відносин, - також їх суб`єктів (видової належності сторін спору) й об`єктів (матеріальних або нематеріальних благ, щодо яких сторони вступили у відповідні відносини). За частиною 1 статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (частина 6 статті 13 названого Закону).

Складовими принципу верховенства права є, зокрема, правова передбачуваність та правова визначеність, які необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано (абзац 3 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 №8-рп/2005 та абзаці 1 підпункт 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 №1-рп/2015).

Юридична визначеність дає можливість учасникам суспільних відносин передбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх легітимних очікуваннях, зокрема, у тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право буде реалізоване (Рішення Конституційного Суду України від 05.06.2019 №3-р(І)/2019).

Принцип правової визначеності вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їхні рішення не викликали сумнівів (п.61 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumаrescu v. Romania), заява №28342/95). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (п.123 рішення ЄСПЛ у справі «Парафія греко-католицької церкви в м. Люпені та інші проти Румунії» (Lupeni Greek Catholic Parish and Others v. Romania), заява №76943/11).

Підставою для передачі справи №910/10897/24 з розгляду касаційної скарги Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2025 до провадження судової палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду стала необхідність формування єдиної правозастосовчої практики стосовно застосування частини 13 статті 20 ГПК України у такій категорії спорів. На переконання колегії суддів Північного апеляційного господарського суду, сформований висновок судової палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, чи відносяться дана справи до юрисдикції господарських судів має вирішення значення для розгляду даної справи та має бути враховано судом апеляційної інстанції з метою дотримання принципу правової визначеності та єдності судової практики.

З огляду на викладене вище, суд апеляційної інстанції вбачає за необхідне зупинити апеляційне провадження за апеляційними скаргами Служби безпеки України, Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ УРБАН СОЛЮШНС", СМАРТ ХОЛДИНГ (САЙПРУС) ЛТД (англ. "SMART HOLDING (CYPRUS) LTD"), ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2024 у справі № 910/14083/23 до закінчення перегляду судовою палатою для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №910/10897/24.

Згідно із пунктом 11 частини 1 статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Керуючись статтями 228, 229, 234, 235, 281 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ УРБАН СОЛЮШНС" про зупинення провадження у справі № 910/14083/23 - задовольнити.

2. Зупинити провадження за апеляційними скаргами Служби безпеки України, Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ УРБАН СОЛЮШНС", СМАРТ ХОЛДИНГ (САЙПРУС) ЛТД (англ. "SMART HOLDING (CYPRUS) LTD"), ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2024 у справі № 910/14083/23 до закінчення перегляду судовою палатою для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 910/10897/24.

3. Зобов`язати учасників справи повідомити Північний апеляційний господарський суд про результати розгляду справи № 910/10897/24 судовою палатою для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

4. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно статей 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 26.08.2025.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді В.В. Сулім

О.М. Коротун