ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2025 м. Дніпро Справа № 904/5139/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),

суддів Верхогляд Т.А., Іванова О.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2025 (суддя Манько Г.В.; повне рішення складено 27.01.2025) у справі № 904/5139/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Омега-автопоставка», смт Васищеве, Харківського району, Харківської області

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ таєрс плюс», м. Дніпро

відповідача-2 ОСОБА_1 , м. Дніпро

про солідарне стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Омега-автопоставка» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ таєрс плюс» та ОСОБА_1 196667,60 грн основного боргу, 86890,82 грн інфляційних втрат, 17006,91 грн трьох процентів річних та судових витрат у справі.

Позов обґрунтований неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «Свт таєрс плюс» умов договору поставки щодо виконання зобов`язань з повної і своєчасної оплати вартості отриманого товару, за належне виконання яких поручився ОСОБА_1 .

Господарський суд Дніпропетровської області рішенням від 24.01.2025 задовольнив позов у справі № 904/5139/24.

Місцевий господарський суд дійшов висновку щодо порушення відповідачем умов договору щодо повної і своєчасної сплати вартості отриманого товару, у зв`язку з чим солідарно стягнув суму боргу з урахуванням встановленої положеннями статті 625 Цивільного кодексу України міри відповідальності за неналежне виконання грошових зобов`язань із покупця та поручителя за договором.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

ОСОБА_1 звернулася до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2025 у справі № 904/5139/24 скасувати і ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована неправильним застосуванням місцевим господарським судом норм матеріального права щодо визначення строку дії поруки.

Скаржник зазначив, що відповідно до положень частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу порука припиняється, зокрема, протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя за умови, що такий строк не встановлено договором поруки. Оскільки умовами договору поруки не встановлено строк її дії, скаржник вважає, що порука у даному випадку припинена, оскільки позивач протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явив вимогу до поручителя, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Омега-автопоставка» у відзиві заперечила проти доводів апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду без змін.

Позивач зазначив, що відповідно до змін, внесених законодавцем до Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу, строки дії поруки продовжені на період дії воєнного стану. Крім того, встановлений законодавцем строк дії поруки переривався внаслідок звернення позивача до місцевого загального суду з позовом до поручителя, тому порука є чинною, у зв`язку з чим висновок місцевого господарського суду про солідарне стягнення з боржника та поручителя заборгованості за договором поставки є правильним.

4. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Центральний апеляційний господарський суд ухвалою від 15.02.2025 відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Вороновської Наталії Петрівни на рішення Господарського суду Запорізької області від 17.01.2025 у справі № 908/2944/24.

Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснити у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін.

5. Встановлені судом першої та апеляційної інстанції обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Омега» (постачальник) 29.01.2021 уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Світ таєрс плюс» (покупець) договір поставки товару № 030895-21 від 29.01.2021, відповідно до умов якого зобов`язався поставляти покупцю товари в асортименті, кількості та за ціною в українській гривні згідно з заявками покупця, що узгоджуються сторонами за допомогою факсимільного або електронного зв`язку, програми «Web система «Програма підбору і замовлення автокомпонентів «OSP (Omega Selection Program)» чи в усній формі, а покупець зобов`язався прийняти і сплатити його на умовах даного договору.

Моментом поставки вважається дата підписання представником покупця видаткової накладної на товар, що поставляється (пункт 2.2 договору).

Оплата товару здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника або шляхом внесення грошових коштів до каси постачальника (пункт 4.3 договору).

Оплата здійснюється на умовах 100% відстрочення платежу в строк, вказаний у видатковій накладній, згідно з якою був поставлений товар (надана послуга). Якщо у видатковій накладній не вказано строк оплати, то товар (надана послуга) має бути сплачені покупцем протягом 14 календарних днів з моменту поставки. Якщо сторонами підписувався акт про надання послуг, строк оплати таких послуг не може перевищувати 14 календарних днів з дати підписання Сторонами відповідного акту (пункт 4.4 договору).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Омега-автопоставка» (сторона-1), Товариство з обмеженою відповідальністю «Світ таєр плюс» (сторона-2) і ОСОБА_1 (поручитель_ підписали 14.02.2022 договір поруки № 017818-22, за умовами якого поручитель зобов`язався перед стороною-1 відповідати за виконання стороною-2 усіх його зобов`язань перед стороною-1, що виникли з договору № 030895-21 від 29.01.2021 (основний договір), в повному обсязі (п 1.1 договору поруки).

Поручитель відповідає перед стороною-1 у тому ж обсязі, що і сторона-2, у тому числі: за повернення основної суми боргу, за відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених в вищеназваному основному договорі (пункт 1.3 договору поруки).

Відповідальність поручителя і сторони-2 є солідарною (пункт 1.4 договору поруки).

Порука припиняється з припиненням всіх зобов`язань сторони-2 по вищеназваному основному договору (пункт 3.2 договору).

За невиконання поручителем вимоги, пред`явленої згідно з пунктом 2.2 договору в зазначені в цьому пункті терміни, поручитель сплачує стороні-1 пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент затримки виконання зобов`язань, за кожен день затримки (пункт 3.3 договору поруки).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Омега» відвантажило на Товариству з обмеженою відповідальністю «Світ таєрс плюс» товар, що підтверджується підписаними за допомогою ЕЦП з обох сторін такими видатковими накладними:

- № ХВ-1008798 від 07 квітня 2021 року на суму 101806,26 грн, (строк сплати до 21.04.2021; часткова заборгованість на суму 28657,22 грн);

- № ХВ-1064609 від 12 квітня 2021 року на суму 4634,04 грн (строк сплати до 26.04.2021);

- № ХВ-1068868 від 12 квітня 2021 року на суму 4634,04 грн (строк сплати до 26.04.2021);

- № ХВ-1082356 від 13 квітня 2021 року на суму 7987,44 грн (строк сплати до 27.04.2021);

- № ХВ-1329592 від 05 травня 2021 року на суму 5281,20 грн (строк сплати до 19.05.2021);

- № ХВ-1495747 від 19 травня 2021 року на суму 468,18 грн (строк сплати до 02.06.2021);

- № ХВ-2423607 від 03 серпня 2021 року на суму 9033,48 грн (строк сплати до 17.08.2021);

- № ХВ-2426935 від 03 серпня 2021 року на суму 18828,36 грн (строк сплати до 17.08.2021);

- № ХВ-2459355 від 05 серпня 2021 року на суму 9956,16 грн (строк сплати до 19.08.2021);

- № ХВ-2529741 від 11 серпня 2021 року на суму 6570,12 грн (строк сплати до 25.08.2021);

- № ХВ-2530449 від 11 серпня 2021 року на суму 4466,28 грн (строк сплати до 25.08.2021);

- № ХВ-3730212 від 16 листопада 2021 року на суму 7659,24 грн (строк сплати до 30.11.2021);

- № ХВ-3747262 від 17 листопада 2021 року на суму 79791,84 грн (строк сплати до 01.12.2021);

- № ХВ-4052274 від 13 грудня 2021 року на суму 8700,00 грн (строк сплати до 27.12.2021).

Загальна вартість поставленого товару становить 269816,64 грн. На час прийняття рішення у справі вартість поставленого та не сплаченого товару становить 196667,60 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Омега-автопоставка» 19.09.2024 звернулося до Шевгеньова Ігора Олександровича з вимогою про сплату заборгованості у сумі 196667,60 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Омега-автопоставка» 19.09.2024 звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ таєрс плюс» з претензією про сплату заборгованості у сумі 196667,60 грн.

6. Оцінка доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Об`єктом апеляційного є рішення місцевого господарського суду, яким солідарно стягнуто з відповідачів вартість поставленого товару.

Предметом апеляційного оскарження є встановлення чинності договору поруки на момент пред`явлення позову.

З огляду на встановлені положеннями статті 269 Господарського процесуального кодексу України межі апеляційного перегляду, апеляційний господарський суд досліджує оскаржуване рішення місцевого господарського суду на предмет наявності або відсутності підстав щодо притягнення поручителя до солідарної відповідальності.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи підтверджено укладення 29.01.2021 договору № 030895-21, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Омега» зобов`язалося поставити Товариству з обмеженою відповідальністю «Світ таєрс плюс» визначений умовами договору товар.

Таким чином, між сторонами у справі склалися правовідносини за договором поставки.

Згідно з частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи містять видаткові накладні, відповідно до яких впродовж квітня-грудня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Омега» поставило Товариству з обмеженою відповідальністю «Світ таєрс плюс» на умовах договору № 030895-21 товар загальною вартістю 269816,64 грн.

Апеляційний господарський суд зазначає, що Цивільний кодекс України передбачає спеціальні способи, які забезпечують захист майнових інтересів кредитора на випадок невиконання чи неналежного виконання своїх зобов`язань боржником, які є видами забезпечення виконання зобов`язання.

Таке забезпечувальне зобов`язання має акцесорний, додатковий до основного зобов`язанням характер і не може існувати окремо від основного (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 757/31762/14-ц (провадження № 14-662цс18).

Одним із видів акцесорного зобов`язанням є порука (частина перша статті 546 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин першої та третьої статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручителем може бути одна або кілька осіб.

Згідно із частиною першою статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язанням, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частина друга статті 554 Цивільного кодексу України).

Припинення поруки пов`язане, зокрема із закінченням строку її чинності.

Відповідно до частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

Таким чином, порука це строкове зобов`язання і незалежно від того, чи встановлено договором або законом строк її дії, його сплив припиняє відповідне право кредитора.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 27 березня 2019 року у справі № 200/15135/14-ц зазначила, що строк поруки відноситься до преклюзивних, це строк існування самого зобов`язанням поруки, а застосоване в цій нормі поняття «строк чинності поруки» повинне розглядатися як строк, протягом якого кредитор може реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобов`язанням, тому і право кредитора, і обов`язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Строк, передбачений частиною четвертою статті 559 Цивільного кодексу України, є преклюзивним, тобто його закінчення є підставою для припинення поруки, а отже, і для відмови кредиторові в позові у разі звернення до суду. Цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобов`язаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений вказаним приписом, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін.

Таким чином, ні норма статті 257 Цивільного кодексу України про загальну позовну давність, ні частини другої статті 258 цього Кодексу про спеціальну позовну давність не можуть бути застосовані до вимог, заявлених до поручителя, оскільки строк звернення з позовом до поручителя обмежується строком поруки відповідно до частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду в постанові від 08.06.2021 у справі № 202/781/14-ц).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04.07.2023 у справі № 2-1268/11 зазначила, що вимоги статей 263 та 264 Цивільного кодексу України про зупинення та переривання перебігу позовної давності не можуть бути застосовані до вимог, заявлених кредитором до поручителів у судовому порядку. Ні стаття 559, ні будь-які інші норми Цивільного кодексу України не містять положень про можливість поновлення, зупинення чи переривання строку звернення з вимогами до поручителя.

З метою забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Світ таєрс плюс» зобов`язань за договором № 030895-21, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Омега автопоставка» уклало з ОСОБА_1 14.02.2022 договір поруки № 017818-22.

Умовами договору поруки встановлено, що ОСОБА_1 в повному обсязі відповідає перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Омега-автопоставка» за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Світ таєрс плюс» умов договору № 030895-21.

Пунктом 3.2 договору поруки встановлено, що порука припиняється з припиненням всіх зобов`язань Товариством з обмеженою відповідальністю «Світ таєрс плюс» за договором № 030895-21.

Апеляційний господарський суд зазначає, що умова договору поруки про його дію до повного припинення усіх зобов`язань боржника за основним договором не вважається встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки це суперечить частині першій статті 251 частині першій статті 252 Цивільного кодексу України. У разі, якщо сторони в договорі поруки не встановили строк припинення дії поруки, то підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу.

Апеляційний господарський суд встановив, що строк виконання покупцем за договором № 030895-21 зобов`язань щодо оплати вартості отриманого товару встановлено у видаткових накладних, про що зазначено у п`ятому розділі даної постанови.

Апеляційний господарський суд зауважує, що позов у даній справі подано до місцевого господарського суду за допомогою системи «Електронний суд» 21.11.2024, у зв`язку з чим порука є чинною до зобов`язань, строк виконання яких настав за три роки, що передували зверненню з позовом до суду.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд доходить висновку, що порука у даному випадку є чинною стосовно зобов`язань щодо сплати вартості отриманого товару за актами № ХВ-3730212 від 16.11.2021 (строк сплати до 30.11.2021), № ХВ-3747262 від 17.11.2021 (строк сплати до 01.12.2021) і № ХВ-4052274 від 13.12.2021 (строк сплати до 27.12.2021), оскільки за іншими актами строк сплати вартості отриманого товару виник поза межами трирічного строку до звернення з позовом у даній справі.

Таким чином, ОСОБА_1 є солідарним боржником за прострочення Товариством з обмеженою відповідальністю «Світ таєрс плюс» зобов`язань зі сплати Товариству з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Омега-автопоставка» 96151,08 грн.

Оскільки позивач у розрахунку встановленої положеннями статті 625 Цивільного кодексу України міри відповідальності за неналежне виконання зобов`язань періодом заборгованості визначив 01.01.2022-18.11.2024, інфляційні втрати і три проценти річних за вказаними трьома видатковими накладними апеляційний господарський суд визначає у такому розмірі:

- за видатковою накладною № ХВ-3730212 від 16.11.2021 інфляційні втрати становлять 3593,70 грн; три проценти річних 662,32 грн;

- за видатковою накладною № ХВ-3730212 від 16.11.2021 інфляційні втрати становлять 37438,74 грн; три проценти річних 6899,96 грн;

- за видатковою накладною № ХВ-4052274 від 13.12.2021 інфляційні втрати становлять 4082,13 грн; три проценти річних 752,34 грн.

Загальна сума інфляційних втрат становить 45114,57 грн, трьох процентів річних 8314,62 грн.

Апеляційний господарський суд вважає помилковими висновки скаржника щодо припинення поруки після спливу шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання у разі непред`явлення вимоги до поручителя, здійснені ним з посиланням на положення частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України, оскільки диспозиція даної норми права в редакції Законів № 1414-VІІІ від 14.06.2016 і № 2478-VІІІ від 03.07.2018 моментом припинення поруки у разі, якщо сторони договору поруки такий строк не встановили, виконанням основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя.

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд доходить висновку, що наявні передбачені статтями 277, 278 Господарського процесуального кодексу України підстави для часткового скасування рішення місцевого господарського суду, ухвалення нового рішення у відповідній частині.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору розподіляються між сторонами пропорційно до розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 269, 275, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2025 у справі № 904/5139/24 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2025 у справі № 904/5139/24 скасувати частково.

Позов задовольнити частково.

Відмовити у солідарному стягненні з ОСОБА_1 100516,52 грн основної суми боргу, 41776,25 грн втрат від інфляції і 8692,29 грн трьох процентів річних.

В іншій частині рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2025 у справі № 904/5139/24 залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Омега-Автопоставка» (вул. Промислова,1, смт. Васищеве, Харківського району, Харківської області, 62495 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 3365,56 грн за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 27.08.2025

Головуючий суддя Ю. ПАРУСНІКОВ

Суддя Т. ВЕРХОГЛЯД

Суддя О. ІВАНОВ