21.08.2025Справа № 910/1448/25
Господарський суд міста Києва у складі судді ДЖАРТИ В. В., за участі секретаря судового засідання Рєпкіної Ю. Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні
заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення
у справі № 910/1448/25
3. ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРМОНТАЖСПЕЦКОМПЛЕКТ"
про визнання удаваним договір дарування та витребування простих іменних бездокументарних акцій у кількості 3 071 штук,
Представники учасників процесу згідно з протоколом від 21.08.2025,
У лютому 2025 року ОСОБА_4 звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства "УКРМОНТАЖСПЕЦКОМПЛЕКТ" про витребування на користь ОСОБА_2 з незаконного володіння ОСОБА_1 прості іменні бездокументарні акції, емітовані Приватним акціонерним товариством "УКРМОНТАЖСПЕЦКОМПЛЕКТ", у кількості 3 071 штук.
Ухвалою суду від 07.02.2025 вказану позовну заяву було залишено без руху та встановлено ОСОБА_2 строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали шляхом надання до суду сформульованих позовних вимог до ОСОБА_3 .
17.02.2025 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва ОСОБА_2 була подана заява про усунення недоліків шляхом представлення суду позовної заяви (з виправленими недоліками), відповідно до якої на розгляд суду передані позовні вимоги про:
- визнання удаваним договір дарування від 17.09.2022 та нотаріальний акт приймання-передачі частки в статутному капіталі ПрАТ "Укрмонтажспецкомплект" від 17.09.2022, за яким ОСОБА_3 (дарувальник) передав, а ОСОБА_1 (обдарований) прийняв частку в статутному капіталі ПрАТ "Укрмонтажспецкомплект" номінальною вартістю 1 887 396 грн, що становить 50,003338% статутного капіталу;
- витребування на користь ОСОБА_2 з незаконного володіння ОСОБА_1 прості іменні бездокументарні акції, емітовані Приватним акціонерним товариством "УКРМОНТАЖСПЕЦКОМПЛЕКТ", у кількості 3 071 штук.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі № 910/1448/25, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.04.2025 та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.
За наслідками підготовчого засідання 16.04.2025 суд ухвалив відкласти підготовче засідання у справі на 30.04.2025.
17.04.2025 засобами поштового зв`язку до суду надійшов відзив ОСОБА_1 .
30.04.2025 через систему "Електронний суд" представником позивача подано клопотання про витребування доказів та відповідь на відзив, представником ОСОБА_1 подано клопотання про витребування доказів та клопотання про приєднання доказів.
За наслідками підготовчого засідання 30.04.2025 судом було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про витребування доказів, задоволено клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів, витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві та у Державної податкової служби України. У підготовчому засіданні оголошено перерву до 15.05.2025.
13.05.2025 через систему "Електронний суд" представником позивача подано клопотання про витребування доказів.
15.05.2025 на виконання ухвали суду від 30.04.2025 надійшла відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві в якій зазначено про неможливість надати інформацію з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування на гр. ОСОБА_5 про працевлаштування в ПАТ "Укрмонтажспецкомплект" за період з 01.01.1997 по 01.01.2004 в зв`язку з відсутністю інформації в реєстрі за зазначений період.
У підготовчому засіданні 15.05.2025 судом відкладений розгляд клопотання позивача від 13.05.2025 про витребування доказів на наступне підготовче засідання. Також за наслідками підготовчого засідання постановлена ухвала про витребування у позивача - ОСОБА_2 у строк до 30.05.2025 доказів набуття ним права власності на спірний пакет акцій (вказані у копії журналу договори купівлі-продажу, тощо). У підготовчому засіданні 15.05.2025 була оголошена перерва до 04.06.2025.
16.05.2025 на виконання ухвали суду від 30.04.2025 надійшла відповідь Державної податкової служби України в якій зазначено про неможливість надати інформацію з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про працевлаштування у Приватному акціонерному товаристві "Укрмонтажспецкомплект" фізичної особи ОСОБА_5 , у період часу з 01.01.1997- 01.01.2004 в зв`язку з відсутністю відомостей в реєстрі за зазначений період.
04.06.2025 через систему "Електронний суд" представником позивача подані письмові пояснення на виконання ухвали суду від 15.05.2025.
У підготовчому засіданні 04.06.2025 судом було задоволено клопотання ОСОБА_2 про витребування доказів від 13.05.2025 та витребувані відповідні докази у ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , встановлений строк для подання витребуваних доказів та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 28.07.2025.
09.07.2025 на виконання ухвали суду від 04.06.2025 представником ОСОБА_1 подані письмові пояснення, заяву про приєднання доказів та клопотання про постановлення окремої ухвали щодо представника позивача.
14.07.2025 від ОСОБА_3 надійшли документи на виконання ухвали суду від 04.06.2025.
Представником позивача 28.07.2025 через систему "Електронний суд" подано заперечення на клопотання про постановлення окремої ухвали та заяву про відкладення підготовчого засідання з огляду на участь адвоката позивача у невідкладних слідчих діях.
Підготовче засідання 28.07.2025 було відкладене на 13.08.2025, про що судом була постановлена відповідна ухвала суду.
12.08.2025 через систему "Електронний суд" від ОСОБА_2 до суду надійшла заява про залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України. При цьому позивач просив здійснювати розгляд вказаної заяви за відсутності його представника.
У підготовчому засіданні 13.08.2025 суд відхилив клопотання ОСОБА_1 про винесення окремої ухвали, посилаючись на те, що таке процесуальне рішення належить до виключної компетенції суду та у даному випадку може бути ухвалено на стадії вирішення спору.
За наслідками підготовчого засідання 13.08.2025 судом була постановлена ухвала, якою задоволена заява ОСОБА_2 та залишено без розгляду позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРМОНТАЖСПЕЦКОМПЛЕКТ" про визнання удаваним договір дарування та витребування простих іменних бездокументарних акцій у кількості 3 071 штук.
15.08.2025 ОСОБА_1 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва була подана заява про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/1448/25.
Ухвалою суду від 18.08.2025 розгляд заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення був призначений на 21.08.2025.
21.08.2025 (сформовано 20.08.2025) ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» подав до суду заяву, в якій виклав заперечення щодо поданої ОСОБА_1 заяви про розподіл витрат на адвокатські послуги.
ОСОБА_1 21.08.2025 до суду через систему «Електронний суд» та додатково через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва були подані письмові пояснення на спростування доводів ОСОБА_2 проти стягнення адвокатських витрат у розмірі 360 000,00 грн.
У призначене судове засідання 21.08.2025 сторони не направили своїх представників, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у своїх заявах просили суд здійснювати розгляд поданої відповідачем 2 заяви без участі представників.
Розглянувши ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/1448/25, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд дійшов висновку про наступне.
Частиною 2 статті 226 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.
Згідно з приписами частини 5 статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини 8 статті 129 цього Кодексу (частина 6 статті 130 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Судом встановлено, що у відзиві на позовну заяву, поданому ОСОБА_1 до суду 17.04.2025 був визначений попередній розмір судових витрат, який становив 500 000,00 грн. Надалі, 15.08.2025, тобто із дотриманням законодавчо визначеного строку, ОСОБА_1 до суду була подана заява про ухвалення додаткового рішення щодо покладення позивача обов`язку компенсувати судові витрати в розмірі 360 000,00 грн.
Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За змістом частин 1, 3 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач у своїй заяві заперечував проти розміру заявлених до компенсації витрат ОСОБА_1 та просив визначити до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у справі № 910/1448/25 у розмірі 2 000,00 грн. На переконання позивача розмір компенсації не підтверджений належними та допустимими доказами, не відповідає критеріям співмірності, включає витрати, що не пов`язані безпосередньо з даною справою, містить витрати, які не призвели до жодного правового чи фактичного результату, охоплює технічні дії, які не можуть оцінюватися у заявленому розмірі як професійна правнича допомога.
Суд критично оцінює такі доводи позивача та зауважує, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові від 07.08.2018 Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 916/1283/17.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Аналогічна правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16.
Суд вважає за необхідне відзначити, що керуючись принципом розумності, враховуючи заперечення ОСОБА_2 , дійшов висновку про неспівмірність заявлених ОСОБА_1 витрат на послуги адвоката із обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також що розмір таких витрат обґрунтованим та «справедливою сатисфакцією» є 200 000,00 грн.
Такий висновок суду ґрунтується на тому, що детальний опис послуг містить перелік послуг, які не пов`язані із розглядом саме справи № 910/1448/25, а також надання адвокатських послуг щодо підготовки та складання процесуальних документів, які не спрямовані на підтвердження своєї правової позиції щодо суті спору (клопотання про винесення окремої ухвали тощо).
З огляду на вказане, керуючись приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що на ОСОБА_2 має бути покладено обов`язок відшкодування ОСОБА_1 200 000,00 грн витрат на адвокатські послуги.
Керуючись статтями 129, 130, 221, 232-244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -
1. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (Україна; АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) 200 000,00 грн (двісті тисяч гривень 00 копійок) витрат на правничу (правову) допомогу.
2. Дана ухвала набирає законної сили з 21.08.2025, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку по 21.08.2028 (включно).
3. Стягувачем за даною ухвалою є ОСОБА_7 (Україна; АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).
4. Боржником за даною ухвалою є ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).
5. Дана ухвала може бути оскаржена в порядку в порядку, передбаченому статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.
Повна ухвала складена 22.08.2025.
СУДДЯ ВІКТОРІЯ ДЖАРТИ