ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року

м. Київ

cправа № 925/1160/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючої), Бенедисюка І.М., Булгакової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Гибало В.О.,

представників учасників справи:

позивача - Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - Компанія, позивач, скаржник) - Бондаренко О.О. (адвокатка),

відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» (далі - Товариство, відповідач) - Моцайко В.С. (адвокатка),

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Компанії

на рішення Господарського суду Черкаської області від 10.02.2025 (головуюча - суддя Зарічанська З.В.) та

постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2025 (головуюча - суддя Яценко О.В., судді: Хрипун О.О., Коробенко Г.П.)

у справі за позовом Компанії

до Товариства

про стягнення 6 407 981,13 грн.

ВСТУП

Спір у справі виник щодо наявності/відсутності підстав для стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Компанія звернулася до суду з позовом (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) до Товариства про стягнення 6 407 981,13 грн, з яких: 1 636 921,91 грн - 3% річних; 4 771 059,22 грн - інфляційні втрати.

1.2. Позовні вимоги мотивовані несвоєчасним та не у повному обсязі виконанням відповідачем свого обов`язку з оплати послуг, наданих у період з квітня до липня 2024 року, за договором про надання послуг з передачі електричної енергії.

2. Короткий зміст судових рішень

2.1. Господарський суд Черкаської області рішенням від 10.02.2025, яке Північний апеляційний господарський суд постановою від 29.04.2025 залишив без змін, позов задовольнив частково, стягнув з відповідача на користь позивача 3 % річних в сумі 1 626 005,17 грн, інфляційні втрати в сумі 2 433 575,72 грн, а також 48 714,97 грн. витрат на сплату судового збору; у задоволенні решти позовних вимог відмовив.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. Компанія звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати частково рішення Господарського суду Черкаської області від 10.02.2025 в частині відхилення позовних вимог щодо стягнення 10 916,74 грн 3% річних та 2 337 483,50 грн інфляційних втрат та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2025 у справі №925/1160/24, ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4. Узагальнені доводи касаційної скарги

4.1. З посиланням на пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) скаржник зазначає про те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, зокрема: у постановах від 19.08.2022 у справі №912/1941/21, від 09.11.2022 у справі №904/5899/21, від 24.11.2022 у справі №927/713/21, згідно з якими як невиконання або неналежне виконання користувачем зобов`язання з оплати планового обсягу на умовах попередньої оплати, так і зобов`язання з оплати фактичного обсягу послуг, отриманих за розрахунковий місяць, є порушенням виконання грошового зобов`язання і передбачає застосування правових наслідків порушення зобов`язання та настання відповідальності за порушення грошового зобов`язання, зокрема, згідно з приписами статей 611, 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України); у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі №233/2021/19 щодо тлумачення поняття «подібні правовідносини».

4.2. З посиланням на пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України скаржник зазначає про відсутність висновків Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме: частини другої статті 530 ЦК України у взаємозв`язку з частиною другою статті 625, частиною першою статті 612 ЦК України.

5. Позиція інших учасників справи

5.1. У відзиві на касаційну скаргу Товариство заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи про їх незаконність та необґрунтованість, і просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін як такі, що прийняті з дотриманням норм права.

6. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6.1. ПрАТ «НЕК «Укренерго» є юридичною особою, яка утворена як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, унаслідок реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства «НЕК «Укренерго» відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 № 73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 829-р «Про погодження перетворення державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» у приватне акціонерне товариство» (пункт 1.1 Статуту ПрАТ «НЕК «Укренерго»).

6.2. Компанія є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків ДП «НЕК «Укренерго» (пункт 3.2 Статуту ПрАТ «НЕК «Укренерго»).

6.3. ДП «НЕК «Укренерго» (оператор системи передачі, ОСП) та ТОВ «Черкасиенергозбут» (користувач системи передачі, користувач) 21.05.2019 уклали договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0479-02024.

6.4. У подальшому позивачем та відповідачем умови вказаного договору неодноразово змінювались шляхом підписання відповідних додаткових угод до договору та станом на момент виникнення спірних правовідносин договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0479-02024 діяв у редакції додаткової угоди від 01.02.2023, що визнано сторонами у своїх заявах по суті.

6.5. Наказом № 549 від 03.10.2023 «Про затвердження умов договору про надання послуг з передачі електричної енергії» Компанія відповідно до статей 634 ЦК України, Закону України «Про ринок електричної енергії» та Кодексу системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 309 (із змінами та доповненнями, внесеними постановою НКРЕКП від 29.09.2023 № 1763) затвердила умови договору про надання послуг з передачі електричної енергії.

6.6. Товариство 17.11.2023 підписало Заяву-приєднання до договору про надання послуг з передачі електричної енергії, відповідно до якої, надало письмову згоду на приєднання до договору про надання послуг з передачі електричної енергії (далі Договір), розміщеного на офіційному сайті ОСП, на окремих умовах чинного договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 21.05.2019 № 0479-02024, а саме індивідуальних характеристик, зазначених в додатках до такого договору та реквізитів. Постачальник послуг комерційного обліку залишається чинним.

6.7. Компанія 20.11.2023 надіслала Товариству повідомлення про приєднання до договору про надання послуг з передачі електричної енергії, яким повідомила, що Товариство приєднано до умов договору про надання послуг з передачі електричної енергії. Ідентифікатор договору № 0479-02024-ПП. Дата акцептування 01.01.2024. Договір є публічним та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України та розміщений на офіційному сайті Компанії. З моменту акцептування заяви-приєднання до Договору в порядку встановленому Кодексом системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 309 (із змінами), користувач набуває всіх прав та зобов`язань за договором і несе відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору, КСП та чинним законодавством України.

6.8. При цьому Компанія повідомила, що договір про надання послуг з передачі електричної енергії від 21.05.2019 № 0479-02024 припиняє свою дію днем, що передує даті акцепту зазначеній у цьому повідомленні про приєднання до договору від 01.01.2024 № 0479-02024-ПП, а саме 31.12.2023 та продовжує діяти в частині регулювання відносин щодо коригування обсягів та вартості наданих послуг, що виникли в період дії цього Договору, заборгованості/переплати за цим договором з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, щодо нарахування штрафів, пені, неустойки.

6.9. Таким чином, 01.01.2024 Компанія (ОСП), яка діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії, виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 17.12.2021 №2624 енергетичний ідентифікаційний код (ЕІС) № 10Х1001С--00001Х, ECRB код (унікальний ідентифікатор учасника оптового енергетичного ринку) ECRB-UA-2 та Товариство (користувач) уклали Договір про надання послуг з передачі електричної енергії, затверджений Наказом НЕК «Укренерго» від 03.10.2023 № 549 (далі - Договір).

6.10. Зі змінами та доповненнями, внесеними Постановою НКРЕКП від 28.05.2024 №1036, 07.06.2024 затверджені нові умови договору, що затверджений Наказом Компанії від 07.06.2024 № 343 та розміщений на сайті Компанії.

6.11. У пункті 1.1. Договору, редакція якого не зазнала змін, зазначено, що цей договір про надання послуг з передачі електричної енергії є публічним договором приєднання та встановлює порядок і умови надання послуг з передачі електричної енергії користувачам системи передачі. Цей Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання користувача до умов цього Договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього Договору (пункт 1.1. Договору).

6.12. Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Кодексу системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 309 (далі - КСП), та є однаковими для всіх користувачів. Далі за текстом Договору ОСП та Користувач іменуються - «Сторона», а разом - «Сторони» (пункт 1.2. Договору в обох редакціях).

6.13. За цим Договором ОСП безперервно надає послугу з передачі електричної енергії (далі - Послуга), а користувач зобов`язується здійснювати оплату за Послугу відповідно до умов цього Договору.

6.14. Послуга, яка надається за цим Договором згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДК 016:2010), має код: 35.12 (пункт 2.1. Договору в обох редакціях).

6.15. За змістом пунктом 4.1 Договору в обох редакціях планова та/або фактична вартість Послуги визначається на підставі діючого на момент надання Послуги тарифу на послуги з передачі електричної енергії та/або ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру та планового та/або фактичного обсягу Послуги в розрахунковому періоді. На вартість Послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України.

6.16. Тариф на послуги з передачі електричної енергії встановлюється НКРЕКП відповідно до затвердженої ним методики (порядку) та оприлюднюється ОСП на офіційному вебсайті https://ua.energy/.

6.17. Ставка плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру оприлюднюється ОСП на офіційному вебсайті в євро/МВТ*год. Крім цього, ОСП щомісяця оприлюднює на офіційному вебсайті ставку плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру у грн/МВт*год не пізніше 03 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, у випадку її затвердження. Конвертація величини ставки здійснюється щомісяця за середньомісячним (середнім - у новій редакції Договору) курсом гривні до євро, установленим Національним банком України, за розрахунковий період надання послуги.

6.14. До моменту підтвердження ENTSO-E нового рівня ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру на відповідний період ОСП має право застосовувати рівень ставки, що була розрахована та застосовувалася у попередньому періоді. Сторони здійснять фінансове врегулювання розрахунків не пізніше, ніж через один місяць після підтвердження ENTSO-E нової ставки за послуги з передачі електричної енергії до/з каїн периметру. ОСП зобов`язаний повідомити Користувача у спосіб, визначений цим Договором, про новий рівень ставки та спосіб донарахування різниці протягом 14 календарних днів після її підтвердження ENTSO-E. Користувач зобов`язаний протягом 3 робочих днів у спосіб, визначений цим Договором, підтвердити ОСП отримання цієї інформації (пункт 4.1. Договору в обох редакціях)

6.15. У пункті 4.22. Договору в обох редакціях зазначено, що при розрахунку вартості наданої послуги застосовується:

для Користувачів-підприємств «зеленої» екометалургії, а також електропостачальників, що здійснюють постачання електричної енергії підприємству «зеленої» екометалургії - тариф на послуги з передачі електричної енергії для підприємств «зеленої» екометалургії (у випадку підтвердження цим підприємством відповідного статусу та встановлення для ОСП відповідного тарифу згідно з чинним законодавством);

для Користувачів, що здійснюють експорт/імпорт електричної енергії до/з країн периметру у період після приєднання ОСП до ІТС механізму - ставка плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру;

для інших Користувачів - тариф на послуги з передачі електричної енергії для користувачів системи (крім підприємств «зеленої» екометалургії) - пункт 4.2. Договору в обох редакціях.

6.16. Ціна цього Договору визначається як сума нарахованої фактичної вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів наростаючим підсумком за календарний рік (пункт 4.3. Договору в обох редакціях).

6.17. Для розрахунків за цим Договором використовується плановий і фактичний обсяги Послуги.

6.18. Плановий обсяг Послуги визначається відповідно до розділу ХІ КСП на підставі даних Адміністратора комерційного обліку (далі - АКО) за кожну відповідну декаду розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги формується без урахування даних щодо обсягів експорту та/або імпорту електричної енергії.

6.19. Фактичний обсяг Послуги в розрахунковому періоді визначається відповідно до розділу ХІ КСП (пункт 5.1. Договору в обох редакціях).

6.20. Розрахунковим періодом за цим Договором є 1 календарний місяць (пункт 6.1. Договору в обох редакціях).

6.21. Користувач здійснює поетапну оплату планової вартості Послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із такою системою платежів і розрахунків:

1 платіж - до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду;

2 платіж - до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду;

3 платіж - до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду.

Плановий обсяг послуги, що використовується для розрахунку планової вартості послуги, визначається на підставі даних АКО за кожну декаду розрахункового періоду (пункт 6.2 Договору в обох редакціях).

6.22. У разі зміни тарифу на послугу з передачі електричної енергії ОСП здійснює розрахунок належної до сплати вартості Послуги за новим тарифом, починаючи з дня введення в дію відповідного тарифу, згідно з рішенням НКРЕКП про зміну тарифу (пункт 6.3 Договору в обох редакціях).

6.23. Відповідно до пункту 6.4. Договору користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг Послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів приймання-передачі Послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі.

Вартість наданої Послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти приймання-передачі Послуги направляються Користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).

Коригування обсягів та вартості наданої Послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в Системі управління ринком, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку. Оплату вартості Послуги після коригування обсягів та вартості Послуг Користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі Послуги (включно) або Акт приймання-передачі Послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно).

Акти приймання-передачі Послуги та акти коригування до актів приймання-передачі Послуги та рахунки у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє Користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) або надає Користувачу два примірники Акта приймання-передачі Послуги та/або акта коригування до актів приймання-передачі Послуги в паперовій формі, підписані власноручним підписом зі свого боку. Користувач здійснює підписання актів приймання - передачі Послуги та актів коригування до актів приймання-передачі Послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 робочих днів з дня їх отримання Користувачем.

6.24. Цей Договір набирає чинності з дати акцептування заяви-приєднання, зазначеної в повідомленні ОСП, і діє до 31 грудня (включно) року, у якому акцептована заява-приєднання.

6.25. Цей Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії цього Договору жодною зі Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, шляхом направлення відповідного повідомлення (пункт 14.1. Договору в обох редакціях).

6.26. Матеріалами справи підтверджено, що:

- за квітень 2024 року позивач виставив відповідачу рахунки-фактури на оплату планової вартості послуги з передачі електричної енергії:

- від 15.04.2024 № ПР-0012111/0479-02024-ПП за квітень 2024 року на суму 21 914 615,59 грн. з ПДВ;

- від 25.04.2024 № ПР-0012590/0479-02024-ПП за квітень 2024 року на суму 20 833 297,10 грн. з ПДВ;

- від 06.05.2024 № ПР-0013070/0479-02024-ПП за квітень 2024 року на суму 21 684 480,86 грн. з ПДВ.

6.27. Надання послуги позивачем відповідачу у квітні 2024 року підтверджується підписаним сторонами Актом приймання-передачі Послуги від 30.04.2024 № ПРА-0003372 за квітень 2024 року на суму 64 432 392,92 грн. з ПДВ та виставленим позивачем рахунком-фактурою на оплату фактичної вартості послуги з передачі електричної енергії від 09.05.2024 № ПР-0013555/0479-02024-ПП за квітень 2024 року на суму 84 432 392,92 грн з ПДВ.

6.28. За травень 2024 року позивач виставив відповідачу рахунки-фактури на оплату планової вартості послуги з передачі електричної енергії:

- від 15.05.2024 № ПР-0014044/0479-02024-ПП за травень 2024 року на суму 22 060 131,12 грн з ПДВ;

- від 25.05.2024 № ПР-0014517/0479-02024-ПП за травень 2024 року на суму 23 656 799,02 грн з ПДВ;

- від 05.06.2024 № ПР-0014992/0479-02024-ПП за травень 2024 року на суму 25 238 743,27 грн з ПДВ.

6.29. Сторони 30.05.2024 підписали Акт коригування №ПРА_К-0004108 до Акта приймання-передачі Послуги №ПРА-0001780 від 31.01.2024 згідно з Договором від 01.01.2024 № 0479-02024-ПП, відповідно до якого, загальна вартість, в тому числі ПДВ, наданих послуг за січень 2024 року складає 93 280 385,30 грн.

6.30. Надання послуги позивачем відповідачу у травні 2024 року підтверджується підписаним сторонами Актом приймання-передачі Послуги від 31.05.2024 № ПРА-0003885 за травень 2024 року на суму 70 955 673,40 грн з ПДВ та виставленим позивачем рахунком-фактурою на оплату фактичної вартості послуги з передачі електричної енергії від 10.06.2024 № ПР-0015481/0479-02024-ПП, де вказано суму за травень - 70 955 673,40 грн та, враховуючи попередню заборгованість, загальну суму до сплати - 155 350 894,73 грн з ПДВ.

6.31. За червень 2024 року позивач виставив відповідачу рахунки-фактури на оплату планової вартості послуги з передачі електричної енергії:

- від 15.06.2024 № ПР-0015975/0479-02024-ПП за червень 2024 року на суму 20 808 006,30 грн з ПДВ;

- від 25.06.2024 № ПР-0016447/0479-02024-ПП за червень 2024 року на суму 23 359 586,84 грн з ПДВ;

- від 05.07.2024 № ПР-0016923/0479-02024-ПП за червень 2024 року на суму 21 858 714,24 грн з ПДВ.

6.32. Сторони 13.06.2024 підписали Акт коригування № ПРА_К-0004767 до Акта приймання-передачі Послуги №ПРА-0002299 від 29.02.2024 згідно з Договором від 01.01.2024 № 0479-02024-ПП, відповідно до якого, загальна вартість в тому числі ПДВ, наданих послуг за лютий 2024 року складає 84 799 464,65 грн.

6.33. Сторони 25.06.2024 підписали Акт коригування № ПРА_К-0005494 до Акта приймання-передачі Послуги №ПРА-0002852 від 31.03.2024 згідно з Договором від 01.01.2024 № 0479-02024-ПП, відповідно до якого, загальна вартість в тому числі ПДВ, наданих послуг за березень 2024 року складає 84 909 864,31 грн.

6.34. Надання послуги позивачем відповідачу у червні 2024 року підтверджується підписаним сторонами Актом приймання-передачі Послуги від 30.06.2024 № ПРА-0004404 за червень 2024 року на суму 68 865 277,57 грн з ПДВ та виставленим позивачем рахунком-фактурою на оплату фактичної вартості послуги з передачі електричної енергії від 11.07.2024 № ПР-0017407/0479-02024-ПП за червень 2024 року, де вказано суму за червень - 68 865 277,57 грн та, враховуючи попередню заборгованість, загальну суму до сплати - 201 315 653,90 грн з ПДВ.

6.35. Сторони 04.07.2024 підписали Акт коригування № ПРА_К-0006134 до Акта приймання-передачі Послуги №ПРА-0003372 від 30.04.2024 згідно з Договором від 01.01.2024 № 0479-02024-ПП, відповідно до якого, загальна вартість в тому числі ПДВ, наданих послуг за квітень 2024 року складає 65 861 999,92 грн.

6.36. Сторони 09.07.2024 підписали Акт коригування № ПРА_К-0006636 до Акту приймання-передачі Послуги №ПРА-0003885 від 31.05.2024 згідно з Договором від 01.01.2024 № 0479-02024-ПП, відповідно до якого, загальна вартість в тому числі ПДВ, наданих послуг за травень 2024 року складає 71 497 873,32 грн.

6.37. За липень 2024 року позивач виставив відповідачу рахунки-фактури на оплату планової вартості послуги з передачі електричної енергії:

- від 15.07.2024 № ПР-0017903/0479-02024-ПП за липень 2024 року на суму 19 872 458,96 грн з ПДВ;

- від 25.07.2024 № ПР-0018381/0479-02024-ПП за липень 2024 року на суму 20 752 020,59 грн з ПДВ;

- від 05.08.2024 № ПР-0018871/0479-02024-ПП за липень 2024 року на суму 25 287 841,28 грн з ПДВ.

6.38. Надання послуги позивачем відповідачу у липні 2024 року підтверджується підписаним сторонами Актом приймання-передачі Послуги від 31.07.2024 № ПРА-0004939 за липень 2024 року на суму 64 050 042,72 грн з ПДВ та виставленим позивачем рахунком-фактурою на оплату фактичної вартості послуги з передачі електричної енергії від 12.08.2024 № ПР-0019364/0479-02024-ПП за липень 2024 року, де вказано суму за липень - 64 050 042,72 грн та, враховуючи попередню заборгованість, загальну суму до сплати - 264 457 530,05 грн з ПДВ.

6.39. На підтвердження надсилання рахунків відповідачу позивач надав витяг із системи «АСКОД».

6.40. Відповідач з пропущенням строків оплати, встановлених у пунктах 6.2, 6.3 Договору, до подання позову до суду частково оплатив надані послуги з передачі електричної енергії, що підтверджується наданими позивачем платіжними інструкціями: від 28.06.2024 № 6 на суму 4 432 392,92 грн; від 12.07.2024 № 6 на суму 908 166,57 грн; від 13.08.2024 № 71 на суму 30 000 000 грн; від 23.08.2024 № 45 на суму 1 429 607 грн; від 23.08.2024 № 44 на суму 30 000 000 грн; від 30.08.2024 № 35 на суму 20 918 501,81 грн. Вказані факти сторонами не заперечуються.

6.41. Позивач звернувся до суду з цим позовом, у якому просив стягнути з відповідача основний борг в сумі 182 109 421,24 грн, 3% річних в сумі 1 636 921,91 грн та інфляційній втрати в сумі 4 771 059,22 грн. Водночас після звернення позивача до суду з цим позовом відповідач у повному обсязі сплатив відповідачу суму основного боргу, з огляду на, що позивач 04.12.2024 подав заяву про зменшення розміру позовних вимог у якій, серед іншого, просив, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог стягнути з відповідача на користь позивача 1 636 921,91 грн 3 % річних та 4 771 059,22 грн інфляційних втрат, а всього 6 407 981,13 грн.

7. Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції

7.1. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2025 для розгляду касаційної скарги у справі №925/1160/24 визначено колегію суддів у складі: головуючої судді - Малашенкової Т.М., суддів Бенедисюка І.М., Ємця А.А.

7.2. Розпорядженням заступника керівника Апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 23.06.2025 №32.2-01/1204 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №925/1160/24 у зв`язку з рішенням зборів суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.06.2025 №10 до Великої Палати Верховного Суду обрано суддю Ємця А.А. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду цієї справи визначено колегію суддів у складі: Малашенкової Т.М. - головуючої, Бенедисюка І.М., Булгакової І.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2025.

7.3. Верховний Суд ухвалою від 24.06.2025 відкрив касаційне провадження у справі №925/1160/24 за вказаною касаційною скаргою на підставі пунктів 1, 3 частини другої статті 287 ГПК України.

7.4. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

7.5. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

7.6. Відповідно до частини четвертої статті 300 ГПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. Джерела права та акти їх застосування. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій.

8.1. Предметом касаційного перегляду є рішення судів попередніх інстанцій в частині відхилення позовних вимог щодо стягнення 10 916,74 грн 3% річних та 2 337 483,50 грн інфляційних втрат, у задоволенні яких суди відмовили.

8.2. Дослідивши доводи, наведені в касаційній скарзі та відзиві, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає таке.

8.3. Предметом позову у цій справі є стягнення з відповідача 6 407 981,13 грн, з яких: 1 636 921,91 грн - 3% річних; 4 771 059,22 грн - інфляційні втрати. Позовні вимоги мотивовані несвоєчасним та не у повному обсязі виконанням відповідачем свого обов`язку з оплати послуг, наданих у період з квітня до липня 2024 року, за договором про надання послуг з передачі електричної енергії.

8.4. Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що матеріалами справи підтверджене несвоєчасне виконання відповідачем обов`язку зі сплати наданих позивачем у спірні періоди послуг, з огляду на, що позивач має право на отримання 3% та інфляційних втрат, проте встановив, що під час виконання розрахунків позивач допустив помилки, зазначивши, що:

- дослідивши розрахунок 3 % позивача, суд дійшов висновку, що його здійснено арифметично правильно, проте, без урахування положень частини п`ятої статті 254 ЦК України, відповідно до якого, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день, а відтак за виконаним судом розрахунком обґрунтована сума 3% річних, яка може бути стягнута з відповідача становить 1 626 005,17 грн;

- дослідивши виконаний позивачем розрахунок інфляційних втрат судом встановлено, що таким розрахунок здійснено неправильно з огляду на те, що позивач помилково нараховує інфляційні втрати на суми заборгованості, як триваючі, що витікають одна з одної, спочатку за планові, а потім, не перериваючи період, за фактичні обсяги вартості послуги з передачі електричної енергії та не враховує, що зобов`язання зі сплати планового обсягу припиняється 15 числа місяця наступного за розрахунковим, а зобов`язання зі сплати фактичного обсягу тільки виникають 16 числа місяця, наступного за розрахунковим і вони не є тотожними;

- для правильного вирішення цього спору та здійснення арифметично правильного інфляційних витрат за порушення строків оплати планового та фактичного обсягу, насамперед, слід правильно визначити: момент, коли у відповідача на кожному етапі виникає зобов`язання з оплати планової вартості послуги з передачі електричної енергії, за кожен місяць окремо; момент, коли у відповідача припиняється зобов`язання з оплати планової вартості послуги з передачі електричної енергії, за кожен місяць окремо та виникає право на нарахування цих платежів за порушення оплати фактично наданих послуг;

- при цьому плановий та фактичний обсяг взаємопов`язані та не замінюють один одного, і у відповідача відсутнє право вибору - платити за плановий чи за фактичний обсяг, що означає, що строки виникнення зобов`язання з оплати планового обсягу послуги та фактичного обсягу, а також прострочка їх виконання, обчислюються окремо для кожного виду зобов`язання;

- з суті правовідносин, які склались між сторонами, та змісту спірного договору, випливає, що одним із проявів взаємопов`язаності зобов`язань з оплати планового обсягу послуги та зобов`язань з оплати фактичного обсягу послуги, є те, що ці зобов`язання не можуть існувати одночасно за один і той же розрахунковий період, що означає, що існування зобов`язання з оплати планового обсягу послуги виключає можливість існування зобов`язання з оплати фактичного обсягу послуги за один розрахунковий період; існування зобов`язання з оплати фактичного обсягу послуги виключає можливість існування зобов`язання з оплати планового обсягу за один і той самий розрахунковий період. Вказане свідчить про те, що зобов`язання з оплати планового обсягу послуги з передачі електричної енергії, виникає як зобов`язання з передоплати в строки визначені договором, а припиняється в момент, коли згідно з умовами договору має виникнути зобов`язання з оплати вартості фактичного обсягу послуги з передачі електричної енергії;

- при цьому, виходячи з умов спірного договору, незалежно від дати складання та дати надання відповідачу на підпис акта приймання-передачі з фактичним обсягом послуги, зобов`язання зі сплати планового обсягу припиняється 15 числа місяця наступного за розрахунковим. Тоді як виникає зобов`язання з оплати фактичного обсягу послуги. Отже інфляційні втрати не підлягають нарахуванню безперервно за такий місяць на суму планового обсягу, заявлену позивачем, як здійснено ним у розрахунку і з`ясовано судом у представника позивача у судовому засіданні;

- з урахуванням викладеного, суд першої інстанції здійснив власний розрахунок інфляційних витрат в межах заявлених позивачем, який можливий, з урахуванням наведеного лише на заборгованість за фактичний обсяг послуги, встановивши, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2 433 575,72 грн інфляційних втрат.

8.5. Колегія суддів не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій в цій частині з огляду на таке.

8.6. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

8.6.1. Верховний Суд виходить з того, що у статті 530 ЦК України охарактеризовані поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання». Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

8.6.2.Цей висновок Верховного Суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у пункті 34 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12.

8.7. Верховний Суд зазначає, що відповідальність за порушення грошового зобов`язання встановлено статтею 625 ЦК України, згідно з положеннями частини другої якої, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

8.8. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Такі ж висновки викладені в постановах Верховного Суду від 22.07.2025 у справі №910/4747/24, від 20.05.2025 у справі №916/2098/24.

8.9. Як убачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, ухвалюючи судові рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення, суди визначили періоди нарахування з урахуванням приписів частини п`ятої статті 254 ЦК України.

8.10. Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

8.11. Строком є певний період у часі, зі спливом якого дія чи подія, що має юридичне значення, має відбутись, а термін - це певний момент у часі, із настанням якого існує дія чи подія, що має юридичне значення (частини перша, друга статті 251 ЦК України).

8.12. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України).

8.13. Тобто «строк» та «термін» це різні поняття, які не є тотожними.

8.14. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України).

8.15. Згідно зі статтею 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку (частина перша). До строку, що визначений півроком або кварталом року, застосовуються правила про строки, які визначені місяцями. При цьому відлік кварталів ведеться з початку року (частина друга). Строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Строк, що визначений у півмісяця, дорівнює п`ятнадцяти дням. Якщо закінчення строку, визначеного місяцем, припадає на такий місяць, у якому немає відповідного числа, строк спливає в останній день цього місяця (частина третя). Строк, що визначений тижнями, спливає у відповідний день останнього тижня строку (частина четверта). Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (частина п`ята цієї статті).

8.16. З аналізу статті 254 ЦК України вбачається, що вказана норма, зокрема, частини перша-четверта, регулюють закінчення строку, який визначений роками, півроком або кварталом року, місяцями, у півмісяця та тижнями, і лише у випадку, коли останній день строку, закінчення якого визначено частинами першою-четвертою цієї статті, припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку, згідно з частиною п`ятою цієї статті, є перший за ним робочий день.

8.17. Водночас правила цієї статті не поширюються на договірні правовідносини сторін, коли ними у свободі договору (стаття 627 ЦК) досягнуто домовленості про призначення кінцевої календарної дати виконання зобов`язання за договором, з огляду на норми частини першої статті 530 ЦК, яка визначає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); статті 629 ЦК, відповідно до якої договір є обов`язковим для виконання сторонами, а також принцип належного виконання зобов`язань, який полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

8.18. Така ж правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 29.07.2025 у справі №905/959/24, від 26.03.2025 у справі №905/821/24, від 11.03.2024 у справі №922/1813/23, від 16.05.2024 у справі №910/7012/23.

8.19. Колегія суддів зазначає, що під час застосування у цій справі частини п`ятої статті 254 ЦК України суди попередніх інстанцій не врахували, що поняття «термін виконання зобов`язання» і «строк виконання зобов`язання», які охарактеризовані у статті 530 ЦК України, як і поняття «строк» і «термін» не є тотожніми, а тому не звернули увагу на та, що правило, передбачене частиною п`ятою статті 254 ЦК України стосується строку, а умовами договору був визначений термін виконання зобов`язання щодо оплати, адже договори містять посилання - до 18 та до 28 числа розрахункового періоду, до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (див. пункт 6.21. цієї постанови), що відповідає поняттю «термін», викладеному в частині другій статті 252 ЦК України, адже термін визначається або календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

8.20. Таким чином, вирішуючи спір у цій справі, суди попередніх інстанцій неправильно застосували частини перщу-другу статті 530, частини першу - другу статті 251, статтю 252 ЦК України, частину п`яту статті 254 ЦК України, не врахували зазначених висновків Верховного Суду, адже при розгляді справи визначали періоди початку та закінчення нарахування спірних сум відповідно до приписів статті 254 ЦК України, з урахуванням вихідних та неробочих днів. Водночас, як було зазначено вище, положення частини п`ятої статті 254 ЦК України, з огляду на умови укладеного між цими сторонами цього договору, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, тому суди мали належним чином з`ясувати дати початку та закінчення періодів прострочення зобов`язання відповідача з урахуванням відповідних положень конкретного договору про надання послуг з передачі електричної енергії.

8.21. Колегія суддів зауважує, що від правильного визначення, що умовами договору встановлено чи «строк виконання зобов`язання» чи «термін виконання зобов`язання», залежить правильне визначення моменту (початку) просторочення, а відтак правильне застосування статтей 251, 252 ЦК України та частини п`ятої статті 254 ЦК України, оскільки це впливає на правильність обчислення як строку, так і терміну, так і встановлення факту його закінчення, що обумовлює ті чи інші юридичні наслідки, які настають у зв`язку із цим.

8.22. За таких обставин, суди як першої, так і апеляційної інстанцій, дійшли передчасного висновку про часткову відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, не дослідивши та не оцінивши умови договору через призму статей 251, 252, 530, 254 ЦК України, та не з`ясували всі обставини справи, які мають значення для правильного вирішення спору в цій частині за умовами цього договору, які наводили сторони.

8.23. Таким чином, суди попередніх інстанцій допустили неправильне застосування вказаних у цьому розділі постанови норм матеріального права, що є вагомим, ключовим та першочерговим, та залишили поза увагою положення статей 73-79, 86, 210, 236 ГПК України.

8.24. Верховний Суд в силу імперативних положень частини другої статті 300 ГПК України позбавлений права самостійно досліджувати, перевіряти та переоцінювати докази, самостійно встановлювати по-новому фактичні обставини справи, певні факти або їх відсутність.

8.25. З урахуванням наведених правових висновків Верховного Суду та зазначених положень матеріального і процесуального законодавства колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги про порушення окреслених вище норм права судами попередніх інстанцій під час ухвалення оскаржуваних судових рішень є частково обґрунтованими з означених у цій постанові міркувань.

8.26. Щодо підстави касаційного оскарження, означеної у пункті 4.1. цієї постанови, Верховний Суд зазначає, що питання подібності/неподібності правовідносин справ є передчасними з огляду на вказані у цьому розділі постанови міркування Верховного Суду, а також статті 2, 11, частини четвертої статті 300 ГПК України.

8.27. Верховний Суд вважає неприйнятними доводи Товариства, викладені у відзиві на касаційну скаргу, з огляду на вказані вище міркування Верховного Суду, наведені у цій постанові.

8.28. З огляду на те, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права (статті 251, 252, 254, 530 ЦК України), зазначені у цій постанові та порушили норми процесуального права (статті 73-79, 86, 210, 236 ГПК України), що мало своїм наслідком не встановлення обставин, на підставі наданих сторонами доказів, що є визначальними, вагомими, ключовими і першочерговим у цій справі у вирішенні цього спору, ураховуючи доводи касаційної скарги, які є нерозривними у їх сукупності, межі розгляду справи судом касаційної інстанції, визначені частинами першою, четвертою статті 300 ГПК України, оскаржувані судові рішення в частині відмови у стягненні 3% річних в сумі 10 916,74 грн та 2 337 483,50 грн інфляційних втрат підлягають скасуванню, а справа в цій частині - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

8.29. Під час нового розгляду справи, судам необхідно врахувати викладене у цій постанові, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного і об`єктивного дослідження доказів, перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, зокрема щодо початку та закінчення нарахування спірних сум з урахуванням термінів виконання зобов`язання, встановлених договором, дати їм належну юридичну оцінку і в залежності від встановленого та у відповідності з вимогами чинного законодавства вирішити спір з належним обґрунтуванням мотивів та підстав такого вирішення у судовому рішенні.

8.30. Колегія суддів касаційної інстанції, враховуючи рішення Європейського суду з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» та у справі «Трофимчук проти України» (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28.10.2010), зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

9.1. Доводи скаржника про порушення судами попередніх інстанцій норм права при прийнятті оскаржуваних судових рішень в частині відмови у стягненні 3% річних в сумі 10 916,74 грн та 2 337 483,50 грн інфляційних втрат за результатами перегляду справи в касаційному порядку частково знайшли своє підтвердження з мотивів і міркувань, викладених у розділі 8 цієї постанови.

9.2. Порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права унеможливило, з огляду на доводи та докази, надані учасниками справи, встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, не можуть бути усунуті Верховним Судом самостійно в силу меж розгляду справи судом касаційної інстанції передбаченими статтю 300 ГПК України.

9.3. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

9.4. В силу приписів частини четвертої статті 310 ГПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

9.5. Ураховуючи, що спочатку суд першої інстанції порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права, а суд апеляційної інстанції не усунув вказані порушення, то за таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу Компанії задовольнити частково, оскаржувані судові рішення в частині відмови у стягненні 3% річних в сумі 10 916,74 грн та 2 337 483,50 грн інфляційних втрат скасувати, а справу в цій частині - передати на новий розгляд до суду першої інстанції. Верховний Суд зазначає, що в іншій частині судові рішення не оскаржувалися, а відтак, Судом не переглядалися.

9.6. Під час нового розгляду суду слід звернути увагу на викладене у розділі 8 цієї постанови, надати належну правову кваліфікацію спірним правовідносинам, перевірити доводи та докази, а також вагомі (визначальні) аргументи сторін у справі, дати їм належну правову оцінку, і, в залежності від встановленого, вирішити спір відповідно до закону.

10. Судові витрати

10.1. Розподіл судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги, відповідно до частини чотирнадцятої статті 129 ГПК України, та новий розподіл судових витрат не здійснюється, адже Суд не змінює та не ухвалює нового рішення, а скасовує судові рішення відповідній частині та передає справу в цій частині на новий до суду першої інстанції, тому за результатами нового розгляду має бути вирішено й питання, зокрема, щодо розподілу судового збору.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 310, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 10.02.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2025 у справі №925/1160/24 в частині відмови у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» 3% річних у розмірі 10 916,74 грн та 2 337 483,50 грн інфляційних втрат скасувати.

3. Справу №925/1160/24 в цій частині передати на новий розгляд до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Булгакова