номер провадження справи 9/92/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2025 Справа № 907/495/25

м.Запоріжжя

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання», м.Запоріжжя

до відповідача: ОСОБА_1, Запорізька область, м. Мелітополь

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя

про стягнення суми 17686,93 грн.

Суддя Боєва О.С.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» звернулось до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою (документ сформований в системі «Електронний суд» 30.04.2025) про стягнення з ОСОБА_1 суми 17686,93 грн, яка складається з заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 17355,28 грн, 3% річних у розмірі 71,32 грн та інфляційних витрат у розмірі 260,33 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 30.04.2025 здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 907/495/25.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 05.05.2025 матеріали справи №907/495/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення 17686,93 грн передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду Запорізької області.

Матеріали зазначеної справи із супровідним листом від 16.05.2025 надійшли до Господарського суду Запорізької області 23.05.2025.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 23.05.2025 здійснено розподіл судової справи № 907/495/25 між суддями Господарського суду Запорізької області та визначено до розгляду судді Боєвій О.С.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 30.05.2025 (суддя Боєва О.С.) прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі № 907/495/25, справі присвоєно номер провадження 9/92/25; залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго». Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Предметом розгляду є позовні вимоги, викладені у позовній заяві. В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено зокрема про наступне. Між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, шляхом споживання електричної енергії до Договору на умовах комерційної пропозиції «Універсальна», за ЕІС-код точки 62Z622. В порушення умов Договору в частині оплати вартості електричної енергії та п. 4.12 ПРРЕЕ у відповідача виник борг за спожиту електричну енергію за період з 01.02.2022 - 28.02.2022, у розмірі 17355 грн 28 коп. Обсяг спожитої електроенергії підтверджується повідомленням ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 08.04.2025 № 007-66/1813, додатком №1 до якого є Інформація щодо споживання електричної енергії Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за вказаний період. В позові також зазначено про те, що згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 здійснено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності на підставі власного рішення, про що здійснено відповідний запис 24.03.2023. Враховуючи, що правовідносини, які виникли з господарського договору, існували, зокрема, під час здійснення відповідачем підприємницької діяльності, то зобов`язання за таким договором у боржника з втратою його статусу як фізичної особи-підприємця не припинились. Просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту у період 01.02.2022 - 28.02.2022 електричну енергію у розмірі 17355,28 грн, 3% річних у розмірі 71,32 грн за період з 24.02.2025 по 14.04.2025 та інфляційні витрати у розмірі 260,33 грн за період з 01.03.2025 по 31.03.2025; відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України, органом (особою), що буде виконувати рішення, здійснювати нарахування 3% річних на суму основного боргу у розмірі 17355,28 грн, починаючи з 15.04.2025 і до моменту статочного виконання рішення суду. Позов обґрунтований ст.ст. 16, 526, 530, 625, 610-612, 629 ЦК України, ст.ст. 193, 230 ГК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП України від 14.03.2018 №312 та умовами договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

10.06.2025 на виконання ухвали суду від 30.05.2025 від позивача надійшло пояснення та заяви про долучення доказів.

20.06.2025 до суду через систему «Електронний суд» надійшло пояснення АТ «Запоріжжяобленерго» з доданими до нього документами (доказами), в якому в т.ч. вказано, що відповідно до Рішення річних загальних зборів акціонерів (Протокол № 36 від 07 травня 2025 року), нової редакції Статуту, зареєстрованої 16 травня 2025 року, повне найменування третьої особи було змінено з: Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» () на: Акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» ( залишається незмінним). Зазначена зміна найменування зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 16 травня 2025 року, номер запису 074004624.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 89 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом. Зміни до установчих документів юридичної особи, які стосуються відомостей, включених до єдиного державного реєстру, набирають чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 152 Цивільного кодексу України, акціонерне товариство є господарським товариством, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями. Особливості діяльності акціонерних товариств встановлюються Законом України «Про акціонерні товариства».

З положень ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про акціонерні товариства» слідує, що акціонерні товариства за типом поділяються на публічні акціонерні товариства та приватні акціонерні товариства. Зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням.

Згідно з ч. 4 ст. 3 Закону України «Про акціонерні товариства», повне найменування акціонерного товариства українською мовою повинне містити його організаційно-правову форму (акціонерне товариство). Тип акціонерного товариства не є обов`язковою складовою найменування акціонерного товариства. Акціонерне товариство самостійно визначає необхідність зазначати у своєму найменуванні його тип, передбачений статтею 6 цього Закону.

З вищенаведеного слідує, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма такої особи. Зміна типу акціонерного товариства не є його реорганізацією.

На підставі викладеного, у зв`язку зі зміною найменування юридичної особи, суд вважає за необхідне змінити найменування третьої особи у справі №907/495/25 з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на Акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго».

По суті заявленого позову, у поясненні зазначено, що з 01 січня 2019 АТ «Запоріжжяобленерго» розпочало провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії на території Запорізької області на підставі отриманої ліцензії, що видана згідно з постановою НКРЕКП від 13.11.2018 № 1415. АТ «Запоріжжяобленерго» розміщено Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на офіційному веб-сайту: https://www.zoe.com.ua/. З урахуванням вимог законодавства в сфері регулювання питань електроенергетики, між АТ «Запоріжжяобленерго» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 був укладений Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №453 від 01.01.2019. Оскільки електроустановки відповідача приєднані до мереж АТ «Запоріжжяобленерго», це свідчить про те, що АТ «Запоріжжяобленерго» одночасно виконує функції оператора системи розподілу та адміністратора комерційного обліку для вказаного споживача та забезпечує комерційний облік електроенергії, тобто визначає обсяги відпущеної електричної енергії за розрахунковий період споживача. Таким чином, Оператор системи розподілу надає електропостачальнику - ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» дані щодо обсягів споживання електричної енергії споживачем, а електропостачальник у свою чергу, на підставі отриманих від ОСР даних щодо обсягів споживання електричної енергії, здійснює відповідні нарахування за спожиту електричну енергію. Споживачем ФОП ОСОБА_1 надавались показники засобу приладу обліку за лютий 2022, які зафіксовані Актом про спожиту електричну енергію, як того вимагає чинне законодавство та умови договору. Копію акту про спожиту активну електричну енергію за вищезазначений період надати можливості немає у результаті окупації об`єктів компанії РФ. У підтвердження переданих обсягів АТ «Запоріжжяобленерго» надає до пояснень роздруківку із програми обліку споживачів, а саме - Акт про спожиту електричну енергію за лютий 2022, який формується в програмі на підставі реальних даних, які надавав відповідач в Акті про спожиту електричну енергію за лютий 2022, в якому зазначено період нарахування, номер електролічильника, кінцеві та початкові покази, загальний спожитий обсяг електричної енергії відповідачем, тобто кількість переданого обсягу спожитої електричної енергії АТ «Запоріжжяобленерго» до ТОВ «Запоріжжяелектропостачання». Між АТ «Запоріжжяобленерго» та ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» було укладено паперову форму договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії № 14 від 01.01.2019 (паперова форма в редакції від 22.10.2020), шляхом підписання заяви-приєднання від 05.12.2018. Згідно з п. 2.1 Договору № 14 ОСР надає послуги з розподілу електричної енергії за сукупністю споживачів, які входять до групи Постачальника згідно з реєстром за ЕІС-кодами споживачів та їх точками вимірювання. Реєстр ведеться ОСР в електронному вигляді. ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» за лютий 2022 було передано обсяг спожитої електричної енергії відповідача у розмірі 2906 кВт/год., що також підтверджуються листом АТ «Запоріжжяобленерго» № 007-66/1813 від 08.04.2025. На підставі викладеного, третя особа просить позовні вимоги ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» задовольнити у повному обсязі.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, відзив до суду не подав. Будь-яких заяв, клопотань від відповідача до суду не надходило.

Про відкриття провадження у справі та її розгляд відповідач повідомлений належним чином, з урахуванням наступного.

Згідно з інформацією (відповіддю) з Єдиного державного демографічного реєстру № 1431823 від 30.05.2025 адресою реєстрації ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 , що відноситься до територій України тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають електронного кабінету, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади України з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень або шляхом розміщення тексту відповідного судового рішення на офіційному веб-порталі судової влади України з урахуванням вимог, визначених Законом України «Про доступ до судових рішень», у разі обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень. З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення. Передбачений цією статтею порядок виклику в суд та повідомлення про судове рішення може застосовуватися стосовно інших учасників судового процесу, адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи яких знаходиться на тимчасово окупованій території, якщо від цього залежить реалізація ними своїх процесуальних прав і обов`язків.

Судом встановлено, що у ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 (відповідач) зареєстрований електронний кабінет відсутній.

На підставі викладеного, відповідача про відкриття провадження у даній справі та її розгляд було повідомлено через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, шляхом розміщення судом тексту ухвали від 30.05.2025 про відкриття провадження у справі № 907/495/25 на сайті.

Крім того, вказана ухвала суду також надіслана відповідачу на останню адресу реєстрації ОСОБА_1, як суб`єкта підприємницької діяльності згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (дата внесення запису про припинення підприємницької діяльності - 30.04.2025), а саме на адресу: АДРЕСА_2 . І 24.06.2025 ухвала була повернута підприємством поштового зв`язку до суду без вручення адресату з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою».

При цьому, в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 915 (арк.с.36), згідно з яким ОСОБА_1 було отримано 11.05.2025 ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 05.05.2025 у даній справі №907/495/25 про передачу матеріалів справи за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду Запорізької області, яка направлялась відповідачу на за вищезазначену адресу.

Частиною 7 ст. 120 ГПК України визначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка застосовується судами як джерело права, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у п.41 рішення Європейського Суду з прав людини «Пономарьов проти України» заява №3236/03 від 03 квітня 2008 року сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, п.27 рішення «Олександр Шевченко проти України» заява №8371/02 від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» заява №50966/99 від 14 жовтня 2003 року).

Суд зазначає, що відповідно до положень ч. 3 ст. 9 ГПК України інформація, зокрема, щодо суду, який розглядає справу, учасників справи та предмета позову, стадії розгляду справи, руху справи з одного суду до іншого є відкритою та оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Згідно зі ст.ст. 3, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції забезпечується ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Отже інформація про судові рішення, що оприлюднюються в електронній формі на офіційному веб-порталі судової влади України та в Єдиному державному реєстрі судових рішень з відкритим безоплатним цілодобовим доступом за посиланням www.reyestr.court.gov.uа є загальнодоступною та забезпечує можливість учасникам справ безперешкодно дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч. 2 ст. 2 ГПК України).

З положень ч. ч. 2, 4 ст. 13, п. 6 ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України слідує, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачання електричної енергії споживачам здійснюється на підставі договору постачання електричної енергії споживачу, що укладається між електропостачальником та споживачем.

Постачальник універсальної послуги - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який виконує зобов`язання щодо надання універсальної послуги (підпункт 67 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 (набрання чинності 19.04.2018) було затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ).

Пунктом 7 вказаної Постанови визначено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Відповідно до п. 1.1.2. Правил роздрібного ринку електричної енергії (в редакції зі змінами, внесеними Постановою НКРЕКП №2002 від 21.12.2018), договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг - домовленість між постачальником універсальних послуг та побутовим або малим непобутовим споживачем, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачем у певний період часу постачальником універсальних послуг за цінами постачальника універсальних послуг.

За умовами абз. 1 п. 3.1.1., абз. 1 п. 3.2.1. ПРРЕЕ, постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником «останньої надії». Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника "останньої надії" визначаються у встановленому законодавством порядку. Електропостачальники, які постачають електричну енергію споживачам на роздрібному ринку, мають самостійно розробити форму відповідного договору на основі примірного чи типового договору, який є додатком до цих Правил. Розроблені форми договорів електропостачальники мають оприлюднювати на своїх офіційних вебсайтах.

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31.07.2018 № 807 Товариству з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» () видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

В п. 2.2. Статуту «Запоріжжяелектропостачання» визначено, що постачання електричної енергії, продаж електричної енергії та надання універсальних послуг на ринку електричної енергії є основними видами діяльності Товариства.

Отже ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» (позивач у справі) є суб`єктом господарювання, який утворився під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу від постачання електричної енергії згідно з п. 13 Розділу ХVІІІ Закону України «Про ринок електричної енергії» та починаючи з 01.01.2019 виконує функції постачальника універсальних послуг на території Запорізької області.

Як зазначив позивач, між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 був укладений Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, шляхом споживання електричної енергії, на умовах комерційної пропозиції «Універсальна» (Додаток 3 до Договору), за ЕІС-код точки 62Z622, якому для ідентифікації споживачів Товариством було присвоєно номер 453 (далі - Договір).

Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312, та є однаковими для всіх споживачів. Далі по тексту цього Договору Постачальник або Споживач іменуються Сторона, а разом - Сторони (п.1.2 Договору).

Згідно з п. 2.1 Договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежу згідно з умовами цього договору.

В п. 5.1. Договору визначено, що Споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є Додатком 3 до цього Договору.

Відповідно до п. 5.8 Договору розрахунковим періодом за ним є календарний місяць.

Пунктом 6.2 Договору встановлено, що споживач зобов`язується, зокрема: забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору.

Матеріали справи свідчать, що у відповідь на лист ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» від 17.03.2025 № 1007 «Щодо підтвердження спожитих обсягів електричної енергії», ПАТ «Запоріжжяобленерго» листом від 08.04.2025 № 007-66/1813 з додатком до нього, була надана підтверджуюча інформація про здійснення ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» постачання електричної енергії споживачу - ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у розрахунковому періоді з 01.02.2022 по 28.02.2022, за ЕІС-кодом точки комерційного обліку: 62Z622 (договір № 453), а саме: в обсязі 2906 кВт/год (арк.с. 21 з обох боків).

ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» сформовано рахунок №0219 від 28.02.2022 на оплату спожитої електричної енергії в обсязі 2906 кВТ/год за лютий 2022 року на суму 17355,37 грн. Споживач - ФОП ОСОБА_1, Договір № 453 від 01.01.2019.

Як зазначено позивачем у позові, у зв`язку з порушенням грошових зобов`язань за Договором у відповідача винила заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.02.2022 - 28.02.2022 у розмірі 17355,28 грн, що стало підставою для звернення з позовом до суду, за яким відкрито провадження у даній справі.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

З положень ст.ст. 11, 509 ЦК України слідує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку), зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулювання відносини, пов`язаних з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення постачання електричної енергії споживачам визначені Законом України «Про ринок електричної енергії».

Згідно з ч. 1, 4 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам. Постачальник універсальних послуг не може відмовити побутовому та малому непобутовому споживачу, які знаходяться на території здійснення його діяльності, в укладенні договору постачання електричної енергії. Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.

Частиною 1 статті 634 ЦК України закріплено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших, стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу (ч. 2 ст. 644 ЦК України).

За змістом підпункту 1.2.1 ПРРЕЕ, на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Згідно з пп. 1.2.15 п.1.2. ПРРЕЕ » (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

З положень підпунктів 3.1.7, 3.1.8, 3.1.9 ПРРЕЕ (у відповідній редакції) слідує, що договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції. Споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

Відповідно до абзацу п`ятого пункту 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії» в редакції Закону № 2628-VIII від 23.11.2018, фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Так, на підтвердження факту приєднання ФОП ОСОБА_1 до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг позивачем, зокрема, надано в матеріали справи копії рахунку № 0119 від 31.01.2022 на оплату спожитої електричної енергії за січень 2022 року на суму 21871,52 грн та меморіального ордеру № 13070665SB від 09.02.2022, згідно з яким ФОП ОСОБА_1 було сплачено на користь ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» суму 21871,60 грн за спожиту електроенергію.

Звертаючись з позовом у даній справі, ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» посилається на невиконання споживачем - ФОП ОСОБА_1 умов вищезазначеного Договору в частині оплати вартості електричної енергії за період з 01.02.2022 - 28.02.2022 у розмірі 17355 грн 28 коп.

Обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить один календарний місяць (п. 2.3.13 глави 2.3 розділу II ПРРЕЕ).

Порядок розрахунків на роздрібному ринку електричної енергії визначений розділом IV ПРРЕЕ.

Відповідно до п. 4.1 ПРРЕЕ, розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.

Дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку (п. 4.3 ПРРЕЕ).

У п. 4.12 ПРРЕЕ визначено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому ККО, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Відповідно до пояснень АТ «Запоріжжяобленерго» (третя особа у справі), між АТ «Запоріжжяобленерго» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 був укладений Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №453 від 01.01.2019, на підставі якого відповідач отримував від АТ «Запоріжжяобленерго» послуги з розподілу електричної енергії. На підтвердження переданих обсягів електроенергії з мереж оператора системи розподілу, АТ «Запоріжжяобленерго» додано до пояснень копію Акту про спожиту електричну енергію ФОП ОСОБА_1 за лютий 2022 року, сформованого в програмі обліку споживачів на підставі наданих ФОП ОСОБА_1 показників засобу приладу обліку електроенергії (електролічильник 0228640), об`єкт кафе «Пан і пані», Гоголя,107/Бар «Пан і пані».

Як зазначалось вище, на підставі отриманої від адміністратора комерційного обліку Інформації про обсяги спожитої електричної енергії ФОП ОСОБА_1 у розрахунковому періоді з 01.02.2022 по 28.02.2022, за ЕІС-кодом точки комерційного обліку: 62Z622, ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» був сформований рахунок на оплату електричної енергії спожитої ФОП ОСОБА_1 за лютий 2022, в обсязі 2906,00 кВт/год на суму 17355,37 грн.

Згідно з доданим до позовної заяви розрахунком суми боргу, враховуючи переплату за січень 2022 у розмірі 0,09 грн, сума боргу за лютий 2022, з урахуванням зазначеної переплати, складає 17355,28 грн, яка заявлена позивачем до стягнення.

В частині 1 статті 14 ЦК України визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Зі змісту ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» слідує, що споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України).

Відповідно до п. 5.10 Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені у рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції.

В п. 4 Комерційної пропозиції «Універсальна» про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» юридичним особам та фізичним особам-підприємцям на період з 01.01.2022 по 31.12.2022 (Додаток 3 до Договору), зокрема, визначено, що розрахунковий період для обсягу спожитої електричної енергії становить один місяць, а саме: з 01 числа розрахункового місяця по останній день розрахункового місяця. Остаточний розрахунок має здійснюватися не пізніше 5 (п`яти) робочих днів після закінчення розрахункового періоду на підставі самостійно отриманого Споживачем у Постачальника рахунка. Оплата здійснюється на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника, зазначений у Договорі або розрахунковому документі. Датою оплати є дата надходження коштів на спецрахунок Постачальника.

Оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватись згідно зі строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом. Зазначені строки не можуть бути меншими за 5 днів з дня надання платіжного документа споживачу (п. 4.21 ПРРЕЕ).

В матеріалах справи міститься копія вимоги ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» від 14.02.2025 № 20-05/015 про сплату боргу за спожиту електричну енергію за період з 01.02.2022 по 28.02.2022 в сумі 17355,28 грн, яка разом з рахунком на оплату за спожиту електричну енергію та Актом прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за вказаний період була направлена позивачем на електронну адресу ФОП ОСОБА_1: ІНФОРМАЦІЯ_1 (електронна адреса відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру (у розділі «Інформація для здійснення зв`язку»), актуальних станом на час направлення вимоги (14.02.2025). Доказом направлення вимоги є роздруківка сторінки електронної скриньки позивача з відображенням вихідного електронного листа від 14.02.2025 з прикріпленими до нього файлами (арк.с. 23).

За таких обставин, враховуючи вищенаведені умови Договору, Комерційної пропозиції (Додаток 3 до Договору) та п. 4.21 ПРРЕЕ, у Споживача - ФОП ОСОБА_1 виник обов`язок з оплати виставленого Постачальником рахунку за електричну енергію спожиту Споживачем у лютому 2022 року.

Вирішуючи спір суд також враховує наступне.

Відповідно до частини 2 статті 50 ЦК України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Частиною 9 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» передбачено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Судом встановлено, що згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) була зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа-підприємець протягом наступних періодів:

1. дата державної реєстрації - 27.11.1995 (дата запису: 29.12.2005, номер запису: 0006738); місцезнаходження: АДРЕСА_3 ; Дата запису про припинення підприємницької діяльності: 24.03.2023, підстава: власне рішення;

2. дата запису про проведення державної реєстрації - 26.11.2024 (номер запису 000694688); місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; Дата запису про припинення підприємницької діяльності: 30.04.2025, підстава: власне рішення.

Отже, станом на лютий 2022 року ФОП ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа-підприємець з місцезнаходженням у місті Мелітополь Запорізької області та, відповідно, споживання нею електричної енергії відбувалось під час здійснення підприємницької діяльності.

ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» звернулось до суду з позовом у даній справі (документ сформований в системі «Електронний суд») 30.04.2025. У вказану дату, як зазначено вище, до Єдиного державного реєстру був внесений запис про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

Відповідно до ст. 52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Фізична особа - підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у праві спільної сумісної власності подружжя, яка належатиме їй при поділі цього майна.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Із аналізу вищенаведених приписів законодавства та ст.ст. 598-609 ЦК України слідує, що однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи - підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з державного реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. ФОП відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними із підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Отже, у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою, як її права, так і обов`язки за укладеними під час здійснення підприємницької діяльності договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 05.06.2018 по справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 320/9471/15-ц (провадження № 61-18132св18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17 також зазначено, що з 15 грудня 2017 року господарський суд згідно з пунктом 6 частини першої статті 231 ГПК України у редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року не може закрити провадження у справі, якщо до подання позову припинено діяльність фізичної особи-підприємця, яка є однією зі сторін у справі. Відтак, з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем (п.п. 72,73 Постанови).

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 на час звернення позивача з позовом до суду у даній справі втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, позивачем обґрунтовано подано позов з вимогами до ОСОБА_1, як до фізичної особи, за якою залишаються обов`язки за договорами, укладеними під час здійснення нею підприємницької діяльності.

Відповідач позовні вимоги не спростував, доказів виконання зобов`язання щодо оплати заявленої до стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за лютий 2022 року в розмірі 17355,28 грн суду не надав.

На підставі усього вищевикладеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми 17355,28 грн заборгованості є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача суми 71,32 грн - 3 % річних, нарахованих за період прострочення з 24.02.2025 по 14.04.2025 та суми 260,33 грн інфляційних втрат за період прострочення з 01.03.2025 по 31.03.2025 (згідно з доданими до позовної заяви розрахунками).

Відповідно до положень ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу (такі висновки наведено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №905/600/18).

Аналізуючи правову природу правовідносин, які виникають на підставі положень ст.625 Цивільного кодексу України, Велика Палата Верховного Суду у постановах від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19, від 19.07.2023 у справі № 910/16820/21 зробила висновок про те, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та трьох процентів річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю.

Факт порушення відповідачем грошового зобов`язання з оплати спожитої електричної енергії за лютий 2022 в розмірі 17355,28 грн підтверджується матеріалами справи, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних та втрат від інфляції за визначені позивачем періоди прострочення є законними.

Перевіривши розрахунки позивача, суд встановив, що їх здійснено правильно, тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних та втрат від інфляції задовольняються судом у заявленому позивачем розмірі.

Отже позовні вимоги задовольняються судом у повному обсязі.

У позовній заяві позивач також просив відповідно до ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України зазначити про зобов`язання органу (особи), що буде виконувати рішення здійснювати нарахування 3% річних на суму 17355,28 грн основного боргу, починаючи з 15.04.2025 до моменту його остаточного виконання.

Відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

На підставі вказаної норми Господарського процесуального кодексу України, суд задовольняє клопотання позивача та зазначає про нарахування 3% річних на суму основного боргу до моменту виконання відповідачем рішення в цій частині з урахуванням приписів ч. 2 ст. 625 ЦК України, за наступною формулою: (СОБ х 3 х КДП) : КДР : 100 = сума відсотків річних, де: СОБ - сума основного боргу, який стягнуто рішенням суду у даній справі, існуючого на час здійснення розрахунку; СНЗ - сума непогашеної заборгованості; 3- розмір відсотків річних; КДП - кількість днів прострочення; КДР - кількість днів у році, у якому нараховуються відсотки.

При цьому, суд визнав за необхідне роз`яснити органу (особі), що здійснює примусове виконання рішення суду, що в разі часткової сплати відповідачем боргу за спожиту електричну енергію, 3% річних нараховуються на залишок заборгованості (суму непогашеної заборгованості), за визначеною вище формулою.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання», (69063, м.Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 35) суму 17355 (сімнадцять тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн 28 коп. основного боргу, суму 71 (сімдесят одну) грн 32 коп. - 3% річних та суму 260 (двісті шістдесят) грн 33 коп. інфляційних втрат.

Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення, здійснювати нарахування 3% річних на суму 17355 (сімнадцять тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн 28 коп. основного боргу до моменту виконання судового рішення в цій частині. Розрахунок 3% річних здійснювати за формулою: (СОБ х 3 х КДП) : КДР : 100 = сума відсотків річних, де: СОБ - сума основного боргу, який стягнуто рішенням суду у даній справі №907/495/25, існуючого на час здійснення розрахунку; 3 - розмір відсотків річних; КДП - кількість днів прострочення; КДР - кількість днів у році, у якому нараховуються відсотки.

Стягнути з ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання», (69063, м.Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 35) суму 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення складено та підписано 25.08.2025.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва