ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.08.2025м. ДніпроСправа № 904/2332/24

за заявою Приватного акціонерного товариства "Техносервіс 2011" (18029, м.Черкаси, вул.Сумгаїтська, буд.7, ідентифікаційний номер юридичної особи 02132639)

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Абріс Строй" (49127, м.Дніпро, вул.Базова, буд.8, кім.8, ідентифікаційний номер юридичної особи 41590608)

про визнання банкрутом

Суддя Суховаров А.В.

при секретарі судового засідання Рудь В.Г

Представники:

від кредиторів:

- Фішелєва Г.В., посв. адв. №1459 від 08.11.2005, ТОВ "АТБ-Маркет"

- Сліпець С.С., посв. ОН №001461 від 02.12.2021, ГУ ДПС у Дніпропетровській області

- Колесник Д.В., - свідоцтво №3951/10 від 23.04.2009 , ПрАТ "Техносервіс 2011"

від боржника - Ткаченко Ольга Володимирівна - посв. адв. №0921 від 06.04.2000, ТОВ "БК "Абріс Строй"

в судовому засіданні приймали участь: Носань Наталія Сергіївна, посв. №548 від 10.04.2013, розпорядник майна

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа №904/2332/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Абріс Строй" (49127, м.Дніпро, вул.Базова, буд.8, кім.8, ідентифікаційний номер юридичної особи 41590608) на стадії розпорядження майном. Повноваження розпорядника майна виконує арбітражний керуючий Носань Наталія Сергіївна (свідоцтво №548 від 10.04.2013).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2025 відкладено судове засідання на 11.08.2025 р. о 10:00год., зокрема, для розгляду:

- звіту розпорядника майна про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого Носань Н.С. за період виконання обов`язків розпорядника майна ТОВ "Будівельна компанія "Абріс Строй" (вх.№6204/25 від 11.02.2025);

- скарги ОСОБА_1 на дії розпорядника майна Носань Н.С. (вх№7017/25 від 18.02.2025);

- скарги ТОВ "Будівельна компанія "Абріс Строй" на бездіяльність розпорядника майна Носань Н.С. у справі №904/2332/24 (вх.№15830/25 від 15.04.2025).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, господарський суд встановив.

Щодо скарги ОСОБА_1 на дії розпорядника майна ТОВ "Будівельна компанія "Абріс Строй" арбітражного керуючого Носань Н.С. (вх.№7017/25 від 18.02.2025).

18.02.2025 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області за скаргою, за змістом якої просить суд визнати противоправними та незаконними дії арбітражного керуючого Носань Н.С.

За змістом вищевказаної скарги ОСОБА_1 (а.с.415, т.5) зазначає, про відсутність відповіді розпорядника майна Носань Н.С. на запит представника кредитора ОСОБА_2 від 27.04.2025 до дати проведення зборів кредиторів, які були призначені на 05.02.2025. Також, ОСОБА_1 вказує, що повторний запит представника кредитора ОСОБА_2 , направлений 05.02.2025, також залишено без відповіді розпорядником майна. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що організація та ведення зборів кредиторів є обов`язком арбітражного керуючого, проте у справі №904/2332/24, збори кредиторів та комітету кредиторів проводилися адвокатом Назаренко С.О. за відсутності в єдиному реєстрі арбітражних керуючих інформації про те, що Назаренко С.А. є помічником арбітражного керуючого Носань Н.С. Також, ОСОБА_1 стверджує, що розпорядником майна боржника Носань Н.С. не забезпечено належної ідентифікації та перевірки повноважень представників кредиторів на зборах та засіданні комітету кредиторів, оскільки на зборах кредиторів був присутній представник кредитора ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», яка не надала документів на підтвердження своїх повноважень, а довіреністю №01/05/23-Ф, виданою ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» адвокату Фішелєвої Г.В., уповноважує останнього представляти інтереси кредитора в суд, натомість не місить повноважень представляти інтереси кредитора на зборах та засіданні комітету кредиторів. Також, ОСОБА_1 вказує, що представник кредитора ОСОБА_3 заперечувала щодо порядку денного зборів кредиторів, що не було підтримано ні арбітражним керуючим, ні кредиторами. Також, ОСОБА_1 зазначає, що під час зборів кредиторів виступи представників кредитора та боржника не були належним чином зафіксовані у протоколі, що є порушенням законних прав учасників провадження, оскільки виступи адвокатів, представника кредитора мали безпосередній вплив на порядок денний і могли суттєво вплинути на ухвалення рішень. Також, ОСОБА_1 вказує, що протоколи зборів кредиторів та комітету кредиторів були підписані нібито в офісі кредитора ТОВ «АТБ-Маркет». Так, представник кредитора ТОВ «АТБ-Маркет» повідомила, що нібито в офісі у неї замовлена кімната для перемовин на годину, де будуть підписані протоколи, в той час як пропозиція адвоката Ткаченко О.В. та ОСОБА_3 щодо підписання протоколів разом, розпорядником майна відхилена. Також, ОСОБА_1 стверджує про неналежність дій розпорядника майна в частині надання звітів, вжиття заходів щодо скасування арештів та відсутність перевірки зберігання матеріалів та обладнання боржника.

Разом з тим, за змістом наданої скарги ОСОБА_1 заперечує проти звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого Носань. Н.С. в повному обсязі, оскільки усі чеки та квитанції надані до звіту не підтверджують належними та допустимими доказами те, що саме вони мають відношення до справи про банкрутство ТОВ «БК «Абріс Строй», тобто розпорядник майна Боржника Носань Н.С. не довела такі витрати. Поряд з цим, ОСОБА_1 вказує, що звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого Носань Н.С. був наданий на зборах кредиторів, що унеможливило завчасне ознайомлення з його змістом. Щодо винагороди арбітражного керуючого, ОСОБА_1 заперечує проти її сплати на користь арбітражного керуючого Носань Н.С., посилаючись на те, що за актом №1 про надання юридичних послуг від 03.01.2025 розпорядник майна боржника Носань Н.С. переклала свої повноваження на виконавця - ФОП Назаренко С.А. Щодо переходу в ліквідаційну процедуру, ОСОБА_1 зазначає, що за відсутності належного аналізу фінансово-господарської діяльності боржника, ініціювання питання про перехід до ліквідаційної процедури, є передчасним.

Розпорядник майна ТОВ "Будівельна компанія "Абріс Строй" арбітражний керуючий Носань Н.С. заперечує проти скарги ОСОБА_1 , у відзиві від 11.03.2025 (а.с.149-151, т.5) вказує, що адвокат Коваль О.В. свідомо ухиляється від одержання відповідей арбітражної керуючої на його запити за вказаною ним поштовою адресою. Також, арбітражний керуючий зазначає, що проведення розпорядником майна зборів кредиторів відбувалось у відповідності до ст. 48 КУзПБ. Окремо, розпорядник майна зазначає, що твердження скаржника не підтверджені належними та допустимими доказами в розумінні ст.73 ГПК України та спростовуються твердженнями представників ПрАТ "Техносервіс 2011" та ТОВ «АТБ-Маркет», які письмово виклали свої позиції у відповідних протоколах. Щодо тверджень ОСОБА_1 про ненадання звітів розпорядником майна, арбітражний керуючий зазначає, що відповідно до п.6 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства у арбітражного керуючого відсутні підстави для надання звітів кредиторам до дати проведення перших зборів кредиторів боржника. Так, арбітражний керуючий зазначає, що звіти про результати діяльності розпорядника майна та про оплату послуг відшкодування витрат були вручені під розпис всім учасникам зборів кредиторів в день їх проведення що підтверджуються відповідними підписами на них і скаржником не спростовується, в подальшому всі звіти з усіма додатками було додані до матеріалів справи до якої учасники справи мають вільний доступ, в той час як підстав для їх повторного надання сторонам не має. Щодо тверджень ОСОБА_1 про вчинення розпорядником майна в інтересах ПрАТ «ТЕХНОСЕРВІС 2011» та ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», що свідчить про її упередженість та неналежне виконання покладених на неї обов`язків, арбітражний керуючий зазначає про відсутність доказів таких тверджень кредитора. Щодо перевірки наявності матеріалів та обладнання підприємства боржника, арбітражний керуючий зазначає, що виконання таких обов`язків покладається на керівника боржника. Щодо витрат. про які зазначено у звіті за підсумками процедури розпорядження майном, арбітражний керуючий зазначає про обґрунтованість суми, визначеної у звіті та наполягає на його затвердженні судом.

У поясненнях від 12.05.2025 на скаргу ОСОБА_1 , арбітражний керуючий зазначає, що кредитор стверджує про те, що адвокат Коваль О.В. не отримав запитувані документи, проте вказані документи були надані на засіданні зборів кредиторів та комітету кредиторів 05.02.2025 іншому представнику кредитора ОСОБА_1 - адвокату Павловій Ю.М. Щодо скликання розпорядником майна ТОВ "Будівельна компанія "Абріс Строй" арбітражним керуючим Носань Н.С. зборів і комітету кредиторів та організація проведення засідання 05.02.2025, арбітражний керуючий зазначає, що документальних доказів участі ОСОБА_4 саме як повноцінного учасника засідання зборів чи комітету кредиторів до скарги ОСОБА_1 не додано. Разом з тим, арбітражний керуючий зазначає про відсутність доказів делегування ОСОБА_4 обов`язку організувати та проводити збори кредиторів та комітет кредиторів до скарги, так само такі послуги не зазначені в Договорі про надання юридичних послуг від 01.08.2024. Щодо ігнорування виступів учасників зборів кредиторів, арбітражний керуючий зазначає, що відповідно до протоколу засідання зборів кредиторів ТОВ "Будівельна компанія "Абріс Строй"від 05.02.2025 вбачається, що при розгляді четвертого питання порядку денного було заслухано представника кредитора ОСОБА_1 - адвоката Павлову Ю.М., уповноважену особу засновників - адвоката Ткаченко О.В. Стосовно обмеження можливості представників ОСОБА_1 та уповноваженої особи засновників ТОВ "Будівельна компанія "Абріс Строй" підписати протоколи засідань зборів та комітету кредиторів, арбітражний керуючий зазначає, що будь-яких перешкод в частині підписання протоколу засідання зборів чи комітету кредиторів з боку розпорядника майна для представників як засновників боржника, так і кредитора ОСОБА_1 не було, жодним способом не було обмежено право ні адвоката Павлової Ю.М., ні адвоката Ткаченко О.В. у підписанні протоколів засідань зборів та комітету кредиторів. Окрім цього, арбітражний керуючий зазначає, що нею подано запит на адресу «МІСТРАЛЬ-2018» № 02-43/604 від 19.07.2024 стосовно передачі в оренду ТОВ "Будівельна компанія "Абріс Строй" приміщення за адресою вул. Базова, буд. 8, кім. 8, м. Дніпро, на який надано відповідь ТОВ «МІСТРАЛЬ-2018», згідно з якою повідомлено, що ТОВ "Будівельна компанія "Абріс Строй" дане приміщення в оренду не передано. Щодо тверджень ОСОБА_1 про те, що під час проведення зборів та комітету кредиторів не було перевірено наявність повноважень у представника ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», арбітражний керуючий вказує, що запрошення на засідання комітету кредиторів направлене на адресу ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» як одному із кредиторів боржника (вих. № 02-43/20 від 14.01.2025), а тому обов`язок направити на відповідні засідання уповноваженого представника покладається на кредитора. Оскільки кредитором було направлено на засідання зборів кредиторів та комітету кредиторів саме адвоката Фішелєву Г.В., тому підстав вважати, що у неї відсутні повноваження на представництво інтересів ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» у розпорядника майна відсутні. Окрім цього, арбітражний керуючий вказує, що адвокат Фішелєва Г.В. неодноразово представляла інтереси ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» в судових засіданнях по справі № 904/2332/24, та у ліквідатора наявна довіреність, видана ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» на ім`я Фішелєвої Г.В. про представництво нею інтересів товариства та право діяти від імені товариства. Довіреність ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» на представництво інтересів адвокатом Фішелєвою Г.В. № 01/05/23-Ф від 01.05.2023 зазначена в протоколах зборів та комітету кредиторів, зі змістом даної довіреності розпорядник майна ознайомлена, підстави вважати її недійсною відсутні. Щодо надання розпорядником майна ТОВ «БК «АБРІС СТРОЙ» господарському суду та комітету кредиторів звітів про свою діяльність, а також здійснення розкриття кредиторам інформації щодо фінансового стану боржника та ходу провадження у справі, арбітражний керуючий зазначає, що кредиторам надано можливість ознайомитися із ходом провадження у справі на відповідних засіданнях зборів та комітету кредиторів шляхом надання кожному присутньому кредитору звіту про діяльність розпорядника майна, в той час як положеннями КУзПБ та ГПК України не передбачено обов`язку розпорядника майна направляти на адреси членів комітету кредиторів звіт про свою діяльність із додатками засобами поштового чи електронного зв`язку. Арбітражний керуючий вказує, що обов`язок розпорядника майна надати комітету кредиторів звіт про свою діяльність ним було виконано, будь-яких порушень в цьому питанні з мого боку немає. Також, арбітражний керуючий зазначає про направлення звіту про діяльність разом із додатками на адресу господарського суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», що підтверджується відповідною реєстраційною карткою документа, який надійшов до суду. Також, арбітражний керуючий зазначає, що ним було розроблено та подано до Господарського суду Дніпропетровської області разом із звітом розпорядника майна про діяльність за період виконання обов`язків розпорядника майна ТОВ "Будівельна компанія "Абріс Строй" аналіз фінансово-господарського стану боржника, належну правову оцінку якому буде зроблено господарським судом під час вирішення питання про перехід до наступної судової процедури. Щодо вжиття розпорядником майна ТОВ "Будівельна компанія "Абріс Строй" арбітражним керуючим Носань Н.С. заходів для захисту майна боржника, арбітражний керуючий вказує, що 15 одиниць майна боржника перебувають у володінні власника боржника Самокіна О.П., а дизельний електрогенератор у свою чергу перебуває на відповідальному зберіганні згідно Договору відповідального зберігання від 20.09.2024 у ФОП Дички В.І., отже розпорядником майна вжито усіх можливих заходів для захисту відомого майна боржника. Щодо дебіторської заборгованості, яка задекларована згідно Акту інвентаризації розрахунків з дебіторами і кредиторами № 1 від 20.09.2024, арбітражний керуючий зазначає, що ним досліджувалася її реальність, зокрема на адреси дебіторів боржника направлялися запит арбітражного керуючого в порядку ст.12-1 КУзПБ щодо підтвердження наявності дебіторської заборгованості та надання підтверджуючих цьому документів. Переважна більшість направлених запитів повернулася розпоряднику майна у зв`язку із закінченням терміну зберігання, хоча направлялася на юридичні адреси контрагентів боржника, зазначених в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Поряд з цим, арбітражний керуючий зазначає, що вжиття заходів для стягнення дебіторської заборгованості, в судовому чи позасудовому порядку не входить до повноважень розпорядника майна, а має здійснюватися виключно боржником, оскільки розпорядник майна в процедурі розпорядження майном такими повноваженнями не наділений. Щодо розроблення розпорядником майна плану санації боржника та подачі його на розгляд зборам кредиторів, арбітражний керуючий вказує, що в ході процедури розпорядження майном до розпорядника майна не зверталися особи чи кредитори, які виявили бажання взяти участь в санації боржника, погасити його заборгованість перед кредиторами згідно реєстру вимог кредиторів із заявами чи пропозиціями, також були відсутні пропозиції з боку кредиторів щодо проведення реструктуризації заборгованості боржника перед ними, розстрочення її виплати чи застосування будь-яких інших механізмів, які б дозволили зменшити кредиторське навантаження на боржника та загальну суму заборгованості, не було встановлено достатньої кількості майна для погашення вимог кредиторів, жоден із передбачених ч.2 ст. 51 КУзПБ заходів щодо відновлення платоспроможності боржника, які могли бути передбачені планом санації, не міг бути застосований чи не мав би позитивного результату у вигляді відновлення платоспроможності боржника. Щодо виконання розпорядником майна ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2024 у справі №904/2332/24, арбітражний керуючий зазначає, що виконання ухвали суду не належить до повноважень розпорядника майна, так само і контроль за виконанням господарським судом відповідних процесуальних обов`язків, та виконання іншими особами, яких стосується ухвала господарського суду, яка набрала законної сили, цієї ухвали в повному обсязі. Щодо подання розпорядником майна ТОВ "Будівельна компанія "Абріс Строй" комітету кредиторів звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого та відшкодування понесених витрат, арбітражний керуючий зазначає, що представник кредитора Мацака В.С. скористалася своїм правом заперечити проти схвалення відповідного звіту, що відображено в протоколі засідання комітету кредиторів, в подальшому даний звіт із додатками направлено на розгляд Господарського суду Дніпропетровської області, яким буде прийнято рішення про затвердження даного звіту чи відмову в його затверджені. Щодо тверджень ОСОБА_1 про перекладення повноважень розпорядника майна на іншу особу - ФОП Назаренка С.А. є безпідставними. Щодо переходу у ліквідаційну процедуру, арбітражний керуючий зазначає, що представник ОСОБА_1 не наводить будь-яких обґрунтованих доводів відносно наявності у боржника реальної можливості відновити свою платоспроможність, в той час як загальний розмір кредиторських вимог ТОВ "Будівельна компанія "Абріс Строй" перевищує виявлені під час процедури розпорядження майном активи боржника.

За змістом додаткових пояснень від 29.07.2025 ОСОБА_1 вказує, що 28.07.2025 боржник направив до суду копії додаткової угоди №1 від 31.01.2025 з ФОП Назаренко С.А. та договору оренди нежитлового приміщення від 03.01.2018, укладеного між ПрАТ «ТЕХНОСЕРВІС 2011» (, вул. Сумгаїтська, 7, м.Черкаси) в особі директора ОСОБА_5 та арбітражним керуючим Носань Наталією Сергіївною. Щодо наданої додаткової угоди №1 від 31.01.2025 ОСОБА_1 зазначає, що вказана додаткова угода №1 від 31.01.2025 надана арбітражним керуючим лише після розгляду скарги Міністерством юстиції України. Разом з тим, ОСОБА_1 вказує, що на зборах кредиторів 05.02.2025 арбітражний керуючий не надала для відома кредиторів інформацію про наявність додаткової угоди №1 до договору з ФОП Назаренко С.А., що згідно тверджень ОСОБА_1 , створює обґрунтовані підозри щодо підроблення арбітражним керуючим документів для прикриття неправомірних дій. ОСОБА_1 вказує, що при проведенні зборів кредиторів присутність сторонньої особи може привести до можливого впливу на прийняття рішення кредиторів, отримання конфіденційної інформації особою, яка не є учасником процедур. ОСОБА_1 стверджує, що вказані обставини свідчать про те, що арбітражний керуючий Носань Н.С. та Назаренко С.А. є партнерами вже декілька років та перебувають у реальному конфлікті інтересів. Також, Мацак В.С. вказує, що наданий договір оренди приміщення підтверджує факт наявності у розпорядника майна потенційного конфлікту інтересів з ПрАТ «Техносервіс 2011».

За результатом дослідження матеріалів справи, господарський суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні скарги Мацака В.С. з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з п.2 ч.1, п.1,4 і 6 ч.2, ч.3 ст.12 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право: скликати збори і комітет кредиторів та брати в них участь з правом дорадчого голосу; арбітражний керуючий зобов`язаний: неухильно дотримуватися вимог законодавства; подавати відомості, документи та інформацію щодо діяльності арбітражного керуючого у порядку, встановленому законодавством; під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо та з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено).

Відповідно до приписів ч.3 ст.44 КУзПБ розпорядник майна зобов`язаний:

- розглядати заяви кредиторів з грошовими вимогами до боржника, що надійшли в установленому цим Кодексом порядку; вести реєстр вимог кредиторів;

- повідомляти кредиторів про результати розгляду їхніх вимог; вживати заходів для захисту майна боржника;

- проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника;

- виявляти (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства; скликати збори і комітет кредиторів та організовувати проведення їх засідань; надавати державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості, необхідні для ведення Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства;

- надавати господарському суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність, а також здійснювати розкриття кредиторам інформації щодо фінансового стану боржника та ходу провадження у справі;

- не пізніше двох місяців з дня відкриття провадження у справі про банкрутство провести інвентаризацію майна боржника та визначити його вартість;

- за можливості проведення санації боржника розробити план санації боржника та подати його на розгляд зборам кредиторів;

- виконувати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 ст. 48 КУзПБ протягом 10 днів з дня постановлення ухвали за результатами попереднього засідання господарського суду розпорядник майна письмово повідомляє кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів, уповноважену особу працівників боржника та уповноважену особу засновників (учасників, акціонерів) боржника про місце і час проведення зборів кредиторів та організовує їх проведення.

Згідно з ч. 3 ст. 12 КУзПБ під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо та з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено); а відповідно до ч.1 ст.13 Кодексу під час здійснення своїх повноважень арбітражний керуючий є незалежним.

Суд зауважує, що статус арбітражного керуючого характеризується не лише сукупністю прав та обов`язків останнього, а й ефективністю та невідворотністю інституту дисциплінарної відповідальності арбітражного керуючого за свої дії (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.07.2018 року у справі № 910/18129/17).

Щодо тверджень ОСОБА_1 про ненадання розпорядником майна ТОВ "Будівельна компанія "Абріс Строй" арбітражним керуючим Носань Н.С. відповідей на запити адвоката Коваль О.В., господарський суд зазначає, що за результатом дослідження матеріалів справи судом встановлено факт надання відповідей на запити ОСОБА_1 . Так, листами №02-43/69 від 06.02.2025, №02-43/113 від 19.02.2025 розпорядник майна ТОВ «БК «АБРІС СТРОЙ» надав відповіді на запити представника Мацака В.С., що підтверджується інформацією з офіційного сайту Укрпошта про рух вказаних листів та повернення листа з відміткою органу поштового зв`язку про відсутність абонентської скриньки отримувача у поштовому відділенні.

Щодо тверджень Мацака В.С. про делегування розпорядником майна своїх повноважень помічнику - адвокату Назаренку С.А., господарський суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів делегування ОСОБА_4 обов`язку організувати та проводити збори кредиторів та комітет кредиторів. До того ж, такі послуги не зазначені в Договорі про надання юридичних послуг від 01.08.2024. За викладених обставин, такі твердження кредитора відхиляються судом. Також, відхиляються судом твердження Мацака В.С. про допущення на збори кредиторів 05.02.2025 сторонньої особи - ОСОБА_4 , оскільки станом на час проведення зборів кредиторів, Назаренко С.А. мав повноваження надавати юридичні послуги арбітражному керуючому Носань Н.С. на підставі Договору про надання юридичних послуг від 01.08.2025, термін дії якого продовжено Додатковою угодою №1 від 31.01.2025 до 30.04.2025, про що, зокрема, зазначено у Акті позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого Носань Н.С. від 28.05.2025 №25-А Центрального відділу з питань банкрутства Управління банкрутства Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Щодо тверджень ОСОБА_1 про ненадання можливості виступити на зборах кредиторів та/або невідображення в протоколах відповідних дій, а також інші питання щодо проведення зборів кредиторів, господарський суд зазначає, що кредитором не надано доказів на підтвердження таких тверджень, при цьому за наявності порушень, про які зазначає кредитор, відсутні підстави вважати їх такими, які головним чином впливають на хід проведення зборів кредиторів та ухвалені на зборах рішення.

Щодо тверджень ОСОБА_1 про ненадання звітів розпорядника майна до проведення перших зборів кредиторів, господарський суд вказує наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 КУзПБ розпорядник майна зобов`язаний, зокрема, надавати господарському суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність, а також здійснювати розкриття кредиторам інформації щодо фінансового стану боржника та ходу провадження у справі.

Господарський суд зазначає про відсутність обов`язку розпорядника майна щодо надання звітів кредиторам до дати проведення перших зборів кредиторів боржника, в той час як вручення кредиторам звітів про результати діяльності розпорядника майна та про оплату послуг відшкодування витрат в день проведення зборів кредиторів скаржником не заперечуються. До того ж, звіти є у вільному доступі для учасників справи у системі Електронний суд, що зумовлює можливість їх перегляду за необхідності. За викладених обставин, вказані твердження кредитора відхиляються судом.

Щодо тверджень ОСОБА_1 про невстановлення розпорядником майна причин відсутності матеріалів та обладнання боржника за адресою с.Розівка, Ужгородський район, Закарпатська область та незвернення до банку з ухвалою про скасування арештів накладених судом на кошти боржника в банках, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 10 ст. 44 КУзПБ розпорядник майна не має права втручатися в оперативно-господарську діяльність боржника, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Положеннями частини 11 ст.44 КУзПБ встановлено що призначення розпорядника майна не є підставою для припинення повноважень керівника боржника.

В матеріалах справи відсутні докази відсторонення керівника ТОВ "Будівельна компанія "Абріс Строй" є ОСОБА_6 від перебування на посаді директора боржника.

За викладених обставин, а також враховуючи відсутність доказів передання керівником боржника розпоряднику майна на відповідальне зберігання майна боржника, вжиття заходів щодо встановлення причин відсутності матеріалів, обладнання боржника та звернення до банку з ухвалою про скасування арешту з рахунків боржника належить до операційно-господарської діяльності боржника, втручання у яку не допускається.

За викладених обставин, вищенаведені твердження кредитора відхиляються судом.

Щодо твреджень Мацака В.С. про невиконання розпорядником майна ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2024 у справі № 904/2332/24, господарський суд зазначає, що виконання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2024 у справі № 904/2332/24 щодо скасування обтяжень майна боржника не належить до кола повноважень розпорядника майна, тому вказані твердження кредитора відхиляються судом.

Щодо тверджень Мацака В.С. про вчинення розпорядником майна дій в інтересах ПрАТ «Техносервіс 2011» та ТОВ «АТБ-Маркет», що свідчить про її упередженість та неналежне виконання покладених на неї обов`язків, господарський суд вказує про відсутність доказів на підтвердження вказаних доводів кредитора. Разом з тим, господарський суд зазначає, що представництво інтересів кредитора ПрАТ «Техносервіс 2011» та арбітражного керуючого Носань Н.С. однією і тією ж особою - Капустіним М.Р. може викликати ґрунтовні сумніви щодо неупередженості дій Носань Н.С. в інтересах ініціюючого кредитора - ПрАТ «Техносервіс 2011».

Щодо тверджень ОСОБА_1 про завищення розпорядником майна витрат, визначених у звіті за підсумками процедури розпорядження майном, господарський суд зазначає, що вирішення питання про обґрунтованість розміру витрат, здійснених розпорядником майна, у процедурі розпорядження майном належить до кола обставин, які підлягають дослідженню судом під час вирішення питання про затвердження відповідного звіту розпорядника майна, а необґрунтованість таких витрат розпорядника майна не є підставою для задоволення скарги на дії розпорядника майна.

Щодо скарги ТОВ "Будівельна компанія "Абріс Строй" на бездіяльність розпорядника майна Носань Н.С. у справі №904/2332/24 (вх.№15830/25 від 15.04.2025).

За змістом скарги від 14.04.2025 (а.с.30-33, т.6) ТОВ "Будівельна компанія "Абріс Строй" просить суд визнати противоправним та незаконним бездіяльність арбітражного керуючого Носань Н.С.

В обґрунтування поданої скарги боржник зазначає, що бездіяльність розпорядника майна полягає у відсутності зі сторони розпорядника дій в частині зняття арешту з рахунку боржника, накладеного постановою державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро про арешт коштів боржника від 30.05.2023 по виконавчому провадженню № 71919226, в той час як наявність арештів на кошти перешкоджає сплаті судового збору при подачі позовних заяв про стягнення дебіторської заборгованості, сплаті заробітної плати керівнику та поточних платежів, на які не поширюється дія мораторію, що перешкоджає відновленню платоспроможності боржника.

Розпорядник майна заперечує проти скарги боржника, у поясненнях від 12.05.2025 (а.с.36-37, т.7) вказує про відсутність факту вчинення порушення з боку розпорядника майна, оскільки ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2025 у справі №904/2332/24 частково задоволено клопотання розпорядника майна та скасовано арешти рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «АБРІС СТРОЙ» (, вул. Базова, буд. 8, кім. 8, м. Дніпро, 49127) в АТ КБ «ПРИВАТБАНК»№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , які накладені постановою державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро про арешт коштів боржника від 30.05.2023 по виконавчому провадженню № 71919226.

За змістом доповнень до скарги від 28.07.2025 (а.с.120-131, т.8) боржник зазначає про ненадання розпорядником майна згоди на проведення платежів. Також, боржник стверджує про неправомірні дії розпорядника майна в частині зобов`язання боржника виконати вимоги, які вже виконанні боржником. Крім того, боржник зазначає, що кредитор ПрАТ «Техносервіс 2011», колишній представник кредитора Капустін М.Р. та арбітражний керуючий Носань Н.С. мають адресу для листування: а/с 177, м.Черкаси, 18001, отже вбачається за можливе отримання листів, документів інформації щодо боржника за вказаною адресою для листування іншими особами, в даному випадку, кредитором та представникаами кредитора, що свідчить про порушення арбітражним керуючим положень ч.6 ст.12 КУзПБ, шляхом розголошення третім особам відомостей, що стали відомі у зв`язку із виконанням повноважень розпорядника майна боржника. Також, боржник вказує, що арбітражним керуючим умисно невірно вказано час проведення засідання комітету кредиторів 23.06.2025, у зв`язку з чим уповноважена особа боржника адвокат Ткаченко О.В. та представник кредитора ОСОБА_1 адвокат Павлова Ю.М. не мали можливості підключитися до засідання комітету кредиторів. Також, боржник зазначає, що керівник боржника та адвокат Ткаченко О.В., звертаються до розпорядника майна Носань Н.С. з запитами, або в телефонному режимі, однак, розпорядник майна Носань Н.С. запити ігнорує, на телефоні дзвінки не відповідає. Також, боржник вказує, що на питання, які виникають у кредиторів під час проведення засідання комітету кредиторів, розпорядник майна відповідей не надає.

За змістом клопотання від 29.07.2025 (а.с.140-141, т.8) ТОВ "Будівельна компанія "Абріс Строй" просить суд долучити до скарги на дії розпорядника майна Носань Н.С. щодо потенційного та реального конфлікту інтересів копію Додаткової угоди № 1 від 31.01.2025 з ФОП Назаренко С.А., яка була надана розпорядником майна Носань Н.С. після проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Міністерством юстиції України) та копію договору оренди нежитлового приміщення від 03.01.2018, укладеного між ПрАТ «ТЕХНОСЕРВІС 2011» (, вул. Сумгаїтська, 7, м. Черкаси) в особі директора Ісаєнка Леонтія Яковича та арбітражним керуючим Носань Наталія Сергіївна (РНОКПП НОМЕР_4 ). Разом з тим, за змістом наданого клопотання боржник зазначає, що арбітражний керуючий Носань Н.С. підтвердила те, що вона вже декілька років орендує приміщення у ініціюючого кредитора, що створює додатковий та більш серйозний конфлікт інтересів: спільна адреса - арбітражний керуючий та ініціюючий кредитор знаходяться за однією адресою, спільна поштова скринька - використання однієї поштової скриньки для отримання кореспонденції, тривала орендна залежність - договірні орендні відносини тривають декілька, фінансова залежність - арбітражний керуючий сплачує орендну плату кредитору. За викладених обставин, боржник зазначає, що така ситуація створює пряму фінансову залежність арбітражного керуючого від ініціюючого кредитора, що кардинально порушує принцип незалежності.

Розпорядник майна заперечує проти скарги боржника, у поясненнях від 30.07.2025 (а.с.176-179, т.8) вказує про безпідставність тверджень боржника. Так, арбітражний керуючий зазначає, що на лист боржника № 30/04-01 від 30.04.2025 арбітражна керуюча відповіла листом № 02-43/401 від 12.05.2025, при цьому в листі згода була надана на перерахування коштів на сплату судового збору та відшкодування витрат на зберігання дизельний електрогенератор, а в решті витрат, не підтверджених документально та тих що порушують мораторій, відмовлено. Щодо вимог розпорядника майна Носань Н.С., які вже виконані боржником, арбітражний керуючий зазначає, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2024 клопотання розпорядника майна Носань Н.С. за №б/н від 05.08.2024 про витребування доказів по справі №904/2332/24 з урахуванням заяв про зміну предмета клопотання про витребування доказів задоволено, проте від директора боржника - Чербаджі З.Ф. на адресу арбітражного керуючого не надходили витребувані вказаною ухвалою документи. З приводу телефонних дзвінків керівника боржника, арбітражний керуючий зазначає, що їх не було, натомість директор боржника Чербаджі З.Ф. не відповідає на телефонні дзвінки арбітражної керуючої. Щодо тверджень про навмисне неправильне зазначення розпорядником майна часу проведення зборів кредиторів 23.06.2025, арбітражний керуючий зазначає, що такі доводи боржника спростовуються тим, що в доповненні до скарги зазначено, що представник уповноваженої особи Ткаченко О.В. приймала участь в засідання комітету кредиторів, яке відбулось 23.06.2025, про що є відповідна відео фіксація на диску, який надано до Господарського суду Дніпропетровської області. Щодо тверджень боржника про ненадання розпорядником майна згоди на проведення платежів за запитом боржника, арбітражний керуючий у своїх поясненнях наводить перелік листів, якими розпорядник майна надавав відповідні згоди на запити боржника. Щодо тверджень боржника про конфлікт інтересів між арбітражним керуючим Носань Н.С. та ПрАТ «ТЕХНОСЕРВІС 2011», арбітражний керуючий зазначає про безпідставність таких тверджень боржника, які спростовуються судовою практикою, зокрема, висновками Центрального апеляційного господарського суду, викладеними в постанові від 21.03.2025 по справі №904/6023/21.

За змістом відповіді на письмові пояснення розпорядника майна від 08.08.2025, ТОВ "Будівельна компанія "Абріс Строй" зазначає, що кредитор ПрАТ «Техносервіс 2011», представник кредитора ПрАТ «Техносервіс 2011» - Капустін Максим Романович, розпорядник майна боржника арбітражного керуючого Носань Н.С. та адвокат Назаренко Сергій Анатольович перебувають за однією адресою - Україна, 18000, Черкаська обл., місто Черкаси, вул. Сумгаїста, будинок 7. Також, боржник вказує, що у кредитора ПрАТ «Техносервіс 2011», колишнього представника кредитора Капустіна М.Р., арбітражного керуючого Носань Н.С. адреса для листування - а/с 177, м.Черкаси, 18001. Бржник зазначає, що кредитор ПрАТ «Техносервіс 2011», представник кредитора адвокат Капустін М.Р, арбітражний керуючий Носань Н.С, помічник арбітражного керуючого (зі слів Носань Н.С.), адвокат Назаренко С.А є партнерами вже декілька років та перебувають у реальному конфлікті інтересів. Так, представник кредитора адвокат Капустін М.Р. був представником розпорядника майна Боржника по даній справі, а згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, адвокат Назаренко С.А. раніше був представником кредитора - ПрАТ «Техносервіс-2011» та подавав клопотання про відкриття провадження по справі про банкрутство Боржника - ТОВ «БК «Абріс Строй», а також був представником кредитора по справі про стягнення заборгованості з Боржника - ТОВ «БК «Абріс Строй». Також, боржник зауважує, що розпорядник майна боржника Носань Н.С. уклала договір про надання юридичних послуг від 01.08.2024, за умовами якого арбітражна керуюча Носань Н.С. (замовник) доручає, а ФОП Назаренко С.А. (виконавець) бере на себе зобов`язання надавати юридичні послуги з питань пов`язаних з юридичною діяльності в процедурі розпорядження майном Боржника по справі №904/2332/24. Відповідно до акту № 1 про надання юридичних послуг, виконавцем надано замовнику послуги з надання консультацій за наданими документами, правовий аналіз проблеми з виїздом в с.Розівка Закарпатська обл, Ужгородський район, оцінка правильності та обґрунтованості заяв кредиторів про включення їх вимог до реєстру, перевірка наявності достатніх доказів для підтвердження кредиторських вимог, підготовка проекту правових висновків щодо спірних вимог кредиторів та складання проектів процесуальних документів та інше. За викладених обставин, боржник зазначає, що представник кредитора - Капустін М.Р. є представником арбітражного керуючого Носань Н.С., представник кредитора - адвокат Назаренко С.А. надавав розпоряднику майна боржника консультації, готував проекти правових висновків щодо спірних вимог кредиторів, складав інші документи по справі, провів збори кредиторів та засідання комітету кредиторів по справі про банкрутство №904/2332/24, був присутній при проведенні інвентаризації майна, всі ці особи разом з ініціюючим кредиторам перебувають у дружніх відносинах, працюють за однією юридичною адресою, мають одну поштову скриньку, це все є виникненням реального та потенційного конфлікту інтересів, про що арбітражний керуючий зобов`язаний повідомити господарський суд який веде справу про банкрутство, чого не було зроблено. Крім того, боржник зазначає, що саме внаслідок залучення арбітражним керуючим Носань Н.С. адвокатів Капустіна М.Р. та Назаренко С.А. виник такий конфлікт інтересів. Також, боржник зазначає, що згідно з довідкою про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого та Актом позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Носань Наталії Сергіївни від 28.05.2025 встановлено порушення вимог пункту 1 частини 2 статті 12 Кодексу України з процедур банкрутства, згідно якої арбітражний керуючий зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог законодавства в частині недопущення 05.02.2025 до засідання зборів кредиторів та комітету кредиторів розпорядником майна ТОВ «БК «Абріс Строй» - арбітражним керуючим Носань Н.С. сторонньої особи Назаренко С.А., без наявних на те підстав. Також, боржник вказує, що арбітражний керуючий Носань Н.С. у поясненнях по справі №904/2332/24 зазначала про те, що вона вже декілька років орендує приміщення у ініціюючого кредитора, що створює додатковий конфлікт інтересів.

За результатом дослідження матеріалів справи, господарський суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні скарги ТОВ "Будівельна компанія "Абріс Строй" з наступних підстав.

Щодо тверджень про ненадання розпорядником майна згоди на проведення платежів, господарський суд зазначає наступне.

На запит боржника №30/04-01 від 30.04.2025 про надання згоди на проведення платежів арбітражна керуюча відповіла листом №02-43/401 від 12.05.2025, у якому була надана згода на перерахування коштів на сплату судового збору та відшкодування витрат на зберігання дизельний електрогенератор, а в решті витрат, не підтверджених документально та тих, що порушують мораторій, відмовлено.

23.06.2025 боржник на адресу розпорядника майна Носань Н.С. направив лист №23/06-01 щодо погодження платежів, на який отримав відповідь розпорядника майна листом від № 02-43/542 від 22.07.2025.

На лист боржника від 17.07.2025 щодо погодження проведення платежів арбітражний керуючий надав відповідь листом № 02-43/558 від 29.07.2025.

Докази направлення розпоряднику майна листа від 25.07.2025, про який зазначає боржник, в матеріалах справи відсутні.

За викладених обставин, твердження боржника про ненадання розпорядником майна згоди на проведення платежів, відхиляються судом.

Щодо тверджень боржника про вимоги розпорядника майна Носань Н.С., які вже виконані боржником, господарський суд зазначає, що боржником не надано доказів виконання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2024 у справі №904/23332/24, за результатом дослідження яких суд може дійти висновку щодо виконання боржником вимог ухвали суду в частині направлення розпоряднику майна відповідних документів та обґрунтованості тверджень боржника про вимоги розпорядника майна щодо вчинення дій, які вже виконано боржником.

Щодо тверджень боржника про неправильне зазначення розпорядником майна часу проведення засідання комітету кредиторів 23.06.2025, що унеможливило вчасне підключення представника боржника та кредитора ОСОБА_1 до засідання, яке відбувалось у системі «Zoom», господарський суд зазначає, що такі доводи боржника спростовуються його твердженнями про участь представника боржника у вказаному засіданні, викладеними у доповненнях до скарги.

Щодо конфлікту інтересів, про наявність якого стверджує боржник, господарський суд зазначає наступне.

Кодекс України з процедур банкрутства надає визначення заінтересованих стосовно боржника осіб, якими згідно зі статтею 1 цього Кодексу є юридична особа, створена за участю боржника, юридична особа, що здійснює або протягом останніх трьох років здійснювала контроль над боржником, юридична або фізична особа, контроль над якою здійснює або протягом останніх трьох років здійснював боржник, юридична особа, з якою боржник перебуває або протягом останніх трьох років перебував під контролем третьої особи, власники (учасники, акціонери) боржника, керівник боржника, особи, які входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі звільнені з роботи за три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство; особи, з якими чи на користь яких боржник вчиняв правочини з відчуження майна боржника, які не відповідають критеріям розумності (економічної доцільності, наявності ділової мети) та добросовісності; сторона фраудаторного правочину, вчиненого боржником, або правочину, який згідно із статтею 42 цього Кодексу визнано недійсним; а також особи, які перебувають у родинних стосунках із зазначеними особами та фізичною особою-боржником, а саме: подружжя та їхні діти, батьки, брати, сестри, онуки, а також інші особи, стосовно яких наявні обґрунтовані підстави вважати їх заінтересованими. Для цілей цього Кодексу заінтересованими особами стосовно арбітражного керуючого чи кредиторів визнаються особи в такому самому значенні, як і заінтересовані особи стосовно боржника. Кредитор є заінтересованим стосовно боржника також у разі, якщо він протягом шести місяців до дати відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або процедури превентивної реструктуризації прямо чи опосередковано набув право вимоги до боржника від кредитора, заінтересованого стосовно боржника.

Пункт 1 частини третьої статті 28 Кодексу України з процедур банкрутства встановлює, що розпорядником майна, керуючим реструктуризацією, керуючим санацією, ліквідатором, керуючим реалізацією не можуть бути призначені арбітражні керуючі, а призначені арбітражні керуючі підлягають відстороненню, які є заінтересованими особами у цій справі.

Статтею 12 Кодексу України з процедур банкрутства визначені права та обов`язки арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), згідно з нормами якої серед обов`язків арбітражного керуючого визначений обов`язок вживати заходів до недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно повідомляти суду про наявність такого конфлікту інтересів (пункт 9 частини другої).

Частиною п`ятою статті 12 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що порушення арбітражним керуючим вимог Закону України «Про запобігання корупції», а також виникнення конфлікту інтересів під час здійснення арбітражним керуючим повноважень є підставою для відсторонення його від виконання обов`язків арбітражного керуючого під час провадження у справі про банкрутство, про що господарський суд виносить ухвалу.

Відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, термін «конфлікт інтересів» вживається у значенні, наведеному в Законі України «Про запобігання корупції».

У статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено два види конфлікту інтересів це «потенційний конфлікт інтересів» і «реальний конфлікт інтересів». Потенційний конфлікт інтересів наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Реальний конфлікт інтересів суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватним інтересом відповідно до вказаного Закону є будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

При цьому складовою конфлікту інтересів є службові/представницькі повноваження та вплив (можливість впливу) приватного інтересу на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи не вчинення дій під час реалізації таких повноважень.

Приватний інтерес зданий впливати на об`єктивність та неупередженість прийняття рішень, вчинення чи не вчинення дій лише під час реалізації дискреційних службових чи представницьких повноважень.

Суперечність полягає в тому, що з одного боку, в особи наявний приватний інтерес (майновий або немайновий), а з іншого особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, має виконувати свої службові обов`язки в інтересах держави, територіальної громади, виключаючи можливість будь-якого впливу приватного інтересу.

Суд зауважує, що статус арбітражного керуючого характеризується не лише сукупністю прав та обов`язків останнього, а й ефективністю та невідворотністю інституту дисциплінарної відповідальності арбітражного керуючого за свої дії (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.07.2018 року у справі № 910/18129/17).

За змістом постанови Центрального апеляційного господарського суду від 21.03.2025 по справі №904/6023/21, на яку посилається арбітражний керуючий в обґрунтування своїх тверджень щодо відсутності конфлікту, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що оренда розпорядником майна офісного приміщення в особи, яка є роботодавцем представників кредитора і боржника у справі, не свідчить про наявність у арбітражного керуючого приватного інтересу здатного впливати на об`єктивність та неупередженість його рішень, тому не можна стверджувати про існування реального або потенційного конфлікту інтересів у розумінні Закону України «Про запобігання корупції», проте у даній справі наявні підстави вважати обґрунтованими твердження боржника про наявність конфлікту інтересів, з огляду на підтвердження можливої упередженості дій арбітражного керуючого Носань Н.С. з огляду на представництво арбітражного керуючого Носань Н.С. та ініціюючого кредитора ПрАТ «Техносервіс 2011» однією особою - Капустіним М.Р. (а.с.14, т., а.с.194-1, т.1).

Поряд з цим господарський суд зазначає, що належним способом захисту при оскарженні дій арбітражного керуючого у справах про банкрутство є подання скарги до суду, який розглядає справу про банкрутство. Залежно від характеру порушення, суд може, наприклад: визнати відповідні дії арбітражного керуючого незаконними, зобов`язати арбітражного керуючого усунути допущене порушення, відсторонити арбітражного керуючого від виконання повноважень. При цьому конкретний спосіб захисту із вказівкою відповідного порушення, а також спосіб відновлення порушеного права зазначається безпосередньо скаржником у прохальній частині скарги.

Відповідно до ст. 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Господарський процес, згідно зі ст. 14 ГПК України, ґрунтується на принципі диспозитивності, що означає, що суд діє за ініціативою сторін, які визначають предмет та підстави позову.

При цьому, згідно ч. 2 ст.237 ГПК при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Тобто, саме сторони визначають предмет та підстави позову, а суд розглядає спір виключно в межах заявлених вимог і не має права змінювати їх за власною ініціативою.

Процесуальне законодавство встановлює вимоги до змісту позовної заяви. Від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи. Законодавство не вимагає матеріально-правового обґрунтування вимог, однак обґрунтування позову не правовими фактами може негативно вплинути на наслідки вирішення вимоги по суті.

Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову (індивідуалізуючи ознаки позову) є предмет і підстава.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога.

Звертаючись до суду, позивач самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Оцінка предмета заявленого позову як наслідок наявності підстав для захисту порушеного права позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги

Зміст позовних вимог - це вимоги позивача (предмет позову). Предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів.

Іншими словами зміст позовних вимог - це максимально чітко і зрозуміло сформовані визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу у прохальній частині позову.

Враховуючи положення статті 14, частини 2 статті 237 ГПК України, а також те, що скаржниками заявлені вимоги про визнання протиправними та незаконними дії та бездіяльність арбітражної керуючої Носань Н.С. без зазначення в прохальних частинах скарг відповідного порушення, а також способу відновлення порушеного права, господарський суд дійшов висновку по те, що скаржниками обрано неналежний та неефективний спосіб захисту, що не призводить до відновлення порушених прав та захисту інтересів скаржників.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Однак якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ГПК України).

Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципам верховенства права та процесуальної економії, зокрема не повинно спонукати позивача знову звертатися за захистом до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.13), від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц (пункт 82), від 08.92.2022 у справі № 209/3085/20 (пункт 24)). Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Це означає, що захист має бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (пункт 63)).

Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, суди повинні зважати й на його ефективність з погляду Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). У § 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Сполученого Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, заява № 22414/93, [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що стаття 13 Конвенції гарантує на національному рівні ефективні правові способи для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати особі такі способи правового захисту на національному рівні, що дозволили би компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

У статті 13 Конвенції гарантується доступність на національному рівні засобу захисту, здатного втілити в життя сутність прав та свобод за Конвенцією, в якому б вигляді вони не забезпечувались у національній правовій системі. Зміст зобов`язань за статтею 13 Конвенції залежить, зокрема, від характеру скарг заявника. Однак засіб захисту, що вимагається статтею 13 Конвенції, має бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (§ 75 рішення ЄСПЛ від 05.04.2005 у справі "Афанасьєв проти України" (заява № 38722/02)).

Іншими словами, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачено нормою матеріального права, або може скористатися можливістю вибору між декількома іншими способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальними нормами конкретні способи захисту не встановлені, то особа має право обрати спосіб із передбачених статтею 16 ЦК України з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення.

Тож у кожному конкретному спорі суд насамперед повинен оцінювати застосовувані способи захисту порушених прав, які випливають із характеру правопорушень, визначених спеціальними нормами права, а також ураховувати критерії ефективності таких засобів захисту та передбачені статтею статті 13 ЦК України обмеження щодо недопущення зловживання свободою при здійсненні цивільних прав будь-якою особою.

Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово зазначала, що перелік способів захисту, визначений у частині 2 статті 16 ЦК України, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини 2 вказаної статті). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див. постанови від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23), від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17).

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.21), від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 (пункт 52)).

За наведених обставин, зважаючи на те, що скаржниками обрано неналежний спосіб захисту, господарський суд відмовляє у задоволенні скарг на дії/бездіяльність розпорядника майна Носань Н.С.

Щодо затвердження звітів арбітражного керуючого Носань Н.С. про нарахування та виплату грошової винагород, здійснення та відшкодування витрат за виконання обов`язків розпорядника майна у справі про банкрутство ТОВ "Будівельна компанія "Абріс Строй".

Статтею 30 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.

Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Нормами ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень. Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором (абз.2 ч. 6 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства).

В свою чергу господарський суд вважає за необхідне зазначити, що відповідні схвалення та погодження кредиторами звітів про нарахування та виплату грошової винагороди та про відшкодування витрат за своїм змістом є додатковими гарантіями дотримання прав учасників провадження у справі про банкрутство та в силу КУзПБ господарський суд не зв`язаний такими погодженнями (або ж їх відсутністю) у своїх правових позиціях та процесуальних діях під час провадження у справі про банкрутство; наявність чи відсутність відповідних погоджень підлягає дослідженню судом та обґрунтованому врахуванню або відхиленню.

Згідно з протоколом від 05.02.2025 на засіданні комітету кредиторів схвалено звіт арбітражного керуючого Носань Н.С. про нарахування і виплату основної грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат, пов`язаних з виконанням повноважень розпорядника майна ТОВ "Будівельна компанія "Абріс Строй" за період з 20.06.2024 по 31.01.2025 на суму 239 014,33 грн. (грошова винагорода - 176400,00 грн. -72000,00 грн. (Частина витрат відшкодована за рахунок ініціюючого кредитора з депозитного рахунку суду в сумі), витрати - 22614,33 грн., розмір нарахованої оплати праці юристу - 40 000, 00 грн.).

За змістом клопотання від 11.02.2025 (а.с.229-231, т.3) арбітражний керуючий Носань Н.С. просить суд затвердити звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого Носань Н.С. за період виконання обов`язків розпорядника майна ТОВ "Будівельна компанія "Абріс Строй" (вх.№6204/25 від 11.02.2025) на суму з 20.06.2024 по 31.01.2025 на загальну суму 239 014,33 грн.

Дослідивши наданий звіт, господарський суд зазначає, що арбітражним керуючим до складу понесених витрат включено суму нарахованої оплати праці юристу у розмірі 40 000, 00 грн., у зв`язку з чим господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень частини 4 статті 12 КУзПБ арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право:залучати для забезпечення виконання своїх повноважень на договірних засадах інших осіб та спеціалізовані організації з оплатою їхньої діяльності за рахунок боржника, якщо інше не встановлено цим Кодексом чи угодою з кредиторами.

Водночас господарський зазначає, що реалізація цього права повинна здійснюватися з урахуванням реальної необхідності залучення відповідних фахівців та без зловживання ним за рахунок кредиторів.

Посилання арбітражної керуючої Носань Н.С. на завантаженість в інших справах про банкрутство не може бути підставою для покладення фінансового тягаря, у вигляді оплати праці іншого адвоката, на кредиторів у цій справі.

Арбітражний керуючий зобов`язаний належним чином та своєчасно виконувати свої обов`язки, а ризики, пов`язані з їх невчасним виконанням, покладаються саме на нього. Витрати на оплату праці залученого фахівця (у даному випадку адвоката), щодо виконання обов`язків, які арбітражний керуючий може здійснити самостійно, мають нестися за рахунок особистих коштів арбітражного керуючого, а не кредиторів.

За викладених обставин, господарський суд дійшов висновку щодо безпідставності врахування арбітражним керуючим витрат на оплату послуг юриста у розмірі 40 000, 00 грн. до витрат, які підлягають затвердженню та сплаті на користь арбітражного керуючого, у зв`язку з чим вказані витрати відхиляються судом.

Разом з тим, господарський суд зазначає, що з наведеного розрахунку вбачають витрати арбітражного керуючого послуг поштового зв`язку, палива, канцелярських товарів, проживання в готелі тощо, проте арбітражним керуючим не надано доказів, за результатом дослідження яких суд може дійти висновку щодо сум витрачення коштів по кожному пункту, підстав витрачення коштів та пов`язаності таких витрат арбітражного керуючого саме зі здійсненням повноважень розпорядника майна у справі про банкрутство ТОВ "Будівельна компанія "Абріс Строй", тому господарський суд визнає обґрунтованими суму основної грошової винагороди та витрати арбітражного керуючого Носань Н.С. на суму 195 022, 01 грн. (грошова винагорода - 176 400, 00 грн., витрати - 18 622, 01 грн.), в той час як решта витрат відхиляться судом.

Згідно з протоколом від 12.05.2025 на засіданні комітету кредиторів схвалено звіт арбітражного керуючого Носань Н.С. про нарахування і виплату основної грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат, пов`язаних з виконанням повноважень розпорядника майна ТОВ "Будівельна компанія "Абріс Строй" за період з 01.02.2025 по 31.03.2025 на суму 50 585, 00 грн. (грошова винагорода - 48 000, 00 грн., витрати - 2 585, 00 грн.).

Згідно з протоколом від 23.06.2025 на засіданні комітету кредиторів схвалено звіт арбітражного керуючого Носань Н.С. про нарахування і виплату основної грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат, пов`язаних з виконанням повноважень розпорядника майна ТОВ "Будівельна компанія "Абріс Строй" за період з 01.04.2025 по 31.05.2025 на суму 49 105,00 грн. (грошова винагорода - 48 000, 00 грн., витрати - 1 105, 00 грн.).

За змістом клопотання від 25.07.2025 (а.с.70-71, т.8) арбітражний керуючий Носань Н.С. просить суд затвердити звіт арбітражного керуючого Носань Н.С. про нарахування і виплату основної грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат, пов`язаних з виконанням повноважень розпорядника майна ТОВ "Будівельна компанія "Абріс Строй" за період з 01.02.2025 по 31.03.2025 на суму 50 585, 00 грн. та звіт арбітражного керуючого Носань Н.С. про нарахування і виплату основної грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат, пов`язаних з виконанням повноважень розпорядника майна ТОВ "Будівельна компанія "Абріс Строй" за період з 01.04.2025 по 31.05.2025 на суму 49 105,00 грн.

За викладених обставин, господарський суд дійшов висновку щодо обґрунтованості вимог арбітражного керуючого про нарахування та виплату основної грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат, пов`язаних з виконанням повноважень розпорядника майна ТОВ "Будівельна компанія "Абріс Строй" за період з 20.06.2024 по 31.05.2025 у розмірі 291 022, 01 грн. (грошова винагорода - 272 400, 00 грн., витрати - 18 622, 01 грн.), в той час як у задоволенні решти вимог арбітражного керуючого відмовляється судом, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження понесення таких витрат розпорядником майна у справі про банкрутство ТОВ "Будівельна компанія "Абріс Строй".

Керуючись ст.ст. 234-235 Господарського процесуального кодексу України, ст.30, м44 Кодексу України з процедур банкрутства, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні скарги Мацака В.С. на дії розпорядника майна Носань Н.С. (вх№7017/25 від 18.02.2025) відмовити.

2. У задоволенні скарги ТОВ "Будівельна компанія "Абріс Строй" на бездіяльність розпорядника майна Носань Н.С. у справі №904/2332/24 (вх.№15830/25 від 15.04.2025) відмовити.

3. Затвердити звіти арбітражного керуючого Носань Н.С. про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат виконання обов`язків розпорядника майна ТОВ "Будівельна компанія "Абріс Строй" за період з 20.06.2024 по 31.05.2025 у розмірі 272 400, 00 грн. грошової винагороди, 18 622, 01 грн. здійснених витрат (вх.№6204/25 від 11.02.2025).

В решті вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили - 11.08.2025.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено - 18.08.2025.

Суддя А.В. Суховаров