ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
21.08.2025 Справа № 914/1237/25
За клопотанням: Товариства з обмеженою відповідальністю «Будхаб», м. Львів,
про ухвалення додаткового рішення
у справі №914/1237/25
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Будхаб», м. Львів,
до відповідача: Приватного підприємства «Роса-ІФ», м. Івано-Франківськ,
про: стягнення заборгованості у розмірі 1 142 215,33 грн
Суддя Н.Є. Березяк
Секретар судового засідання Р.Р. Волошин
Представники учасників справи:
від позивача (заявника): не з`явився;
від відповідача: не з`явився.
На розгляді Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/1237/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будхаб» до Приватного підприємства «Роса-ІФ» про стягнення заборгованості у розмірі 1 142 215,33 грн..
Рішенням Господарського суду Львівської області від 07.08.2025 у справі № 914/1237/25 позовні вимоги задоволено, стягнуто з Приватного підприємства «РОСА-ІФ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДХАБ» заборгованість за Договором оперативної оренди обладнання № 24-2009/1 від 20.09.2024 у сумі 1 142 215,33 грн, з яких: сума основної заборгованості 1 053 376,24 грн; пеня 61 178,93 грн; 3% річних за користування грошовими коштами 6 099,85 грн; інфляційні втрати 21 560,31 грн та 13 706,58 грн відшкодування витрат на оплату судового збору..

На адресу суду 13.08.2025 від позивача надійшло клопотання (вх.№3368/25) про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, у якій просить суд ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат, яким стягнути з Відповідача Приватного підприємства «РОСА-ІФ» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 25 000 грн, понесені Позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДХАБ» у зв`язку з розглядом справи.

Ухвалою суду від 14.08.2025 судове засідання для вирішення питання про судові витрати у справі №914/1237/25 було призначено на 21.08.2025.

В судове засідання 21.08.2025 представники сторін не з`явилися.

Суд, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

Як зазначено в ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 124 ГПК України встановлює, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Позивачем у позовній заяві було заявлено орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 25 000,00 грн, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Відшкодування витрат позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

До правової (правничої) допомоги належать надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру тощо.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ст. 30 Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Судом встановлено, що на підтвердження факту надання правничої допомоги та понесення витрат позивачем на професійну правову допомогу адвоката в сумі 25 000,00 грн представником надано: Договір про надання правничої допомоги від №03-05/25 від 3 квітня 2025 року; Рахунок №08/04 від 8 квітня 2025 року; Платіжну інструкцію №622 від 15.04.2025; Акт наданих послуг від 12 серпня 2025, Детальний опис послуг від 12 серпня 2025 року; та Ордер на надання правничої (правової) допомоги серія ВС №13692387 від 16.04.2025.

Відповідно до п. 3 Додатку № 1 до Договору про правничу допомогу № 03-04/25 від 03.04.2025 сторони досягли згоди щодо визначення гонорару (вартості послуг) у фіксованому розмірі в сумі 25 000 грн за надання послуг професійної правничої допомоги адвоката у Господарському суді Львівської області.

Відповідно до Акту наданих послуг від 12 серпня 2025 вартість наданих послуг становить 25 000,00 грн.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Верховного Суду від 20.11.2020 року № 910/13071/19 вказано, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Суд зазначає, що процесуальним законом від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, а достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, навіть без обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії (правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2019 у справі №823/2638/18 та від 09.07.2019 у справі №923/726/18).

Згідно з частинами 1-2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що позивач довів факт здійснених витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 25 000,00 грн, відтак клопотання про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 233, 236-240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Будхаб» про ухвалення додаткового рішення - задоволити.

2. Стягнути з Приватного підприємства «РОСА-ІФ» (адреса:76018, м. Івано- Франківськ, вул. Коновальця Євгена, буд. 136б, кв. 232; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДХАБ» (адреса: 79069, м.Львів, вул. Шевченка, буд. 317; ) 25 000,00 грн витрат на правову (правничу) допомогу.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV Господарським процесуальним кодексом України.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення виготовлено та підписано 21.08.2025.

Суддя Березяк Н.Є.