номер провадження справи 3/105/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2025 Справа №908/1871/25

м. Запоріжжя, Запорізька область

Господарський суд Запорізької області у складі судді Педорича С.І., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом: УПРАВЛІННЯ ПОЛІЦІЇ ОХОРОНИ В КІРОВОГРАДСЬКІЙ ОБЛАСТІ (вул. Габдрахманова, 1, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009; ідентифікаційний код юридичної особи 40109000)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКАМ ФІНАНС» (вул. Каховська, будинок 11А, кабінет №8, м. Запоріжжя, 69096; ідентифікаційний код юридичної особи 40308189)

про стягнення коштів,

без повідомлення (виклику) представників сторін

РУХ СПРАВИ.

18.06.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява УПРАВЛІННЯ ПОЛІЦІЇ ОХОРОНИ В КІРОВОГРАДСЬКІЙ ОБЛАСТІ до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКАМ ФІНАНС» (скорочене найменування ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС») про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу товарів №6295 від 09.08.2024 в розмірі 615 187,70 грн. Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 7382,25 грн просить покласти на відповідача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2025 справу №908/1871/25 передано на розгляд судді Педоричу С.І.

Ухвалою суду від 23.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №908/871/25 та присвоєно справі номер провадження 3/105/25. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

До матеріалів справи долучено довідку про доставку електронного листа ухвали суду про відкриття провадження у справі №908/1871/25 від 23.06.2025, до електронного кабінету відповідача 23.06.2025 18:04, вважається отриманим стороною 24.06.2025 (а.с.54).

Відповідно до ст. 42 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Судом враховано, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа «Скопелліті проти Італії» від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа «Папахелас проти Греції» від 25.03.1999).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України», від 02.12.2010 «Шульга проти України», від 21.10.2010 «Білий проти України»).

Отже, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення, оскільки у відповідача було достатньо часу для подання, як відзиву на позову заяву, так і доказів погашення спірної заборгованості, у разі їх наявності, чого відповідачем зроблено не було, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачем суду також не повідомлено.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 ГПК України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до ч. ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Згідно з ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

За результатами проведеної позивачем публічної закупівлі (оголошення в електронній системі закупівель № UA-2024-07-25-004431-a) між Позивачем та ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС» укладено Договір про закупівлю товарів від 09.08.2024 №6295 про постачання товару бензину А-95, дизельного пального у скретч-картках на загальну суму 3 968 800,00 грн, у тому числі ПДВ-20%.

У порушення умов договору відповідач здійснив поставку товару частково, відтак взяті на себе зобов`язання по забезпеченню поставки та передачі пального за скретч-картками на автозаправних станціях не виконав.

Позивач звертався до Відповідача з письмовою вимогою (27.02.2025) щодо поставки пального або повернення коштів. Проте, станом на 17.06.2025 відповіді Позивачем не отримано, кошти не отримано.

Загальна сума заборгованості за вищевказаним договором становить 615 187,70 грн (у т.ч. ПДВ-20%) або 10 800 літрів.

Незважаючи на вжиті заходи досудового врегулювання спору, ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС» свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим УПРАВЛІННЯ ПОЛІЦІЇ ОХОРОНИ В КІРОВОГРАДСЬКІЙ ОБЛАСТІ вимушено звернутись до суду з відповідною позовною заявою.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач відзив на позов не надав.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення вартості неотриманого палива за договором купівлі-продажу товарів №6295 від 09.08.2024 в розмірі 615 187,70 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (чи був укладений договір, чи був поставлений товар, на яку суму; в які строки і якому розмірі мав бути поставлений товар), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань з боку відповідача, які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

09.08.2024 між ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС» (Продавець, відповідач у справі) та УПРАВЛІННЯМ ПОЛІЦІЇ ОХОРОНИ В КІРОВОГРАДСЬКІЙ ОБЛАСТІ (Покупець, позивач у справі) укладено договір купівлі-продажу товарів №6295 (далі Договір), за умовами якого (п.1.1) відповідач зобов`язався поставити позивачеві товар, зазначений в цьому Договорі (ДК 021:2015 код 09130000-9 Нафта та дистиляти, а позивач прийняти і оплатити такий товари в порядку та на умовах, вказаних у цьому Договорі та додатках (додаткових договорах) до нього. При цьому, відповідач зобов`язався забезпечити збереження придбаного позивачем у відповідача товару, а позивач зобов`язався своєчасно отримати Товар за зберігання згідно умов вказаних у цьому Договорі та додатках (додаткових договорах) до нього.

Товарами за цим Договором, згідно з п. 1.2 Договору, є:

Бензин А-95: кількість 60 000 л, ціна 57,27 грн, вартість 3 436 200,00 грн;

Дизельне паливо: кількість 10 000 л, ціна 53,26 грн, 532 600,00 грн.

Відповідно до розділу 3 Договору передача (поставка) Товарів здійснюється за цінами, що встановлені цим Договором (п. 1.2.). В ціну Товарів включається вартість послуг зберігання Товару, податок на додану, вартість та інші обов`язкові платежі згідно з чинним законодавством. Загальна сума цього Договору складається з вартості усіх Товарів, що були передані (надані) Покупцю на підставі цього Договору. Вартість фактично поставлених Товарів, яка вказується у видаткових накладних, розрахована в національній валюті України - гривні.

Згідно із п. 4.1 Договору розрахунки проводяться шляхом оплати Покупцем суми згідно наданого Продавцем рахунку на оплату Товару (далі - рахунок) та підписаної Сторонами видаткової накладної.

Строк (термін) поставки (передачі) Товарів: впродовж одного дня з дати направлення заявки Покупця не електронну адресу Постачальника (п. 5.1 Договору).

За умовами п. 5.3 Договору Продавець зобов`язаний забезпечити зберігання придбаного Покупцем Товару протягом року з дати поставки (далі - строк зберігання). Видача Товару зі зберігання здійснюється на АЗС (автозаправні станції) згідно переліку АЗС, який доводиться до відома Покупця шляхом розміщення та оновлення (змінюється в односторонньому порядку) Продавцем на вебсайті Продавця або шляхом надання Покупцю в письмовій формі актуального переліку, чинного на дату вимоги.

Видача Товарів Покупцю зі зберігання здійснюється до закінчення строку зберігання, лише після повної оплатити вартості переданого Покупцю Товару, за умови фактичної наявності Товарів на АЗС на момент звернення Покупця, шляхом заправки через паливороздавальні колонки в паливний бак автотранспортних засобів або в тару Покупця, згідно вимог законодавства (п. 5.4 Договору).

Відповідно до п. 5.5 Договору для отримання Товарів зі зберігання Покупець зобов`язаний пред`явити відповідні документи, технічні засоби, що підтверджують право на отримання Товару. Умови отримання/пред`явлення Покупцем вказаних документів, технічних засобів, що підтверджують право Покупця на отримання Товару зі зберігання, умови видачі/припинення видачі Товарів зі зберігання узгоджуються Сторонами у додатках (додаткових договорах) до цього Договору.

Покупець зобов`язується отримати Товар зі зберігання протягом строку зберігання, який визначений цим Договором (п. 5.6 Договору).

Згідно із п. 5.8 Договору у випадку неотримання Покупцем зі зберігання Товарів протягом строку зберігання, Продавець має право вимагати повернення (у власність Продавця) таких Товарів, а Покупець зобов`язаний повернути такі Товари. Повернення Товару здійснюється шляхом підписання Сторонами відповідної видаткової накладної на повернення Товару. Якщо повернуті Продавцю Товари були оплачені Покупцем, Продавець повертає Покупцю оплачені за Товари кошти. Право власності на Товар переходить від Покупця до Продавця з дати підписання накладної на повернення Товару.

Відповідно до п. 6.3.1, 6.3.2 Договору Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим Договором. Забезпечити видачу товарів із зберігання у строки та в порядку, встановлені цим Договором, додатками (додатковими договорами) до цього Договору.

Даний договір набирає чинності з дати його укладення (підписання) сторонами та діє до 31 грудня 2024 року, а в частині виконання грошових зобов`язань за цим Договором до моменту повного та належного виконання сторонами усіх своїх грошових зобов`язань за цим Договором (п. 10.1 Договору).

До Договору між сторонами підписана Специфікація на закупівлю товару на загальну суму 3 968 800,00 грн.

Відповідач виставив позивачу рахунок-фактуру №0008/0001399 від 13.08.2024 на оплату товару: Бензин А-95: кількість 60 000 л, ціна 57,27 грн, дизельне паливо: кількість 10 000 л, ціна 53,26 грн, а всього товару на суму 3 968 800,00 грн.

Позивач згідно рахунку №0008/0001399 від 13.08.2024 здійснив оплату на користь відповідача на суму 3 968 800,00 грн за дизпаливо, бензин А-95 за договором №6295 від 09.08.2024, що підтверджується платіжною інструкцією №594 від 14.08.2024.

На виконання умов договору відповідач передав, а позивач прийняв скретч-картки за Договором на суму 3 968 800,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №0008/0001477 від 15.08.2024 та специфікацією №0008/0001477-С відпущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної: 4150 скретч-карток УкрДТ на 10 000 л дизпалива та 60 000 л бензину А-95.

У порушення умов договору відповідач здійснив поставку товару не в повному обсязі, відтак взяті на себе зобов`язання по забезпеченню поставки та передачі дизельного палива та бензину А-95 за скретч-картками на автозаправних станціях не виконав.

28.02.2025 позивач звернувся до відповідача з претензією (вих.№231/43/29/10/01-2025 від 27.02.2024) щодо необхідності виконання умов договору з вимогою забезпечити поставку пального за укладеним договором або повернути кошти за неотриманий товар.

Вказана претензія залишена відповідачем без реагування.

Отже, відповідач пальне в повному обсязі не поставив, вартість невикористаних скретч-карток не повернув.

За даними позивача, які не спростовані відповідачем, позивачем не використано скретч-картки на пальне, а саме:

- дизельне пальне у кількості 830 літрів на суму 44 205,80 грн. (у т.ч. ПДВ-20%);

- Бензин А-95 у кількості 9970 літрів на суму 570 981,90 грн. (у т.ч. ПДВ-20%).

Всього разом пального у загальній кількості 10 800 літрів на суму 615 187,70 грн (у т.ч. ПДВ-20%).

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором в частині передачі товару в повному обсязі стало підставою звернення позивача до суду про стягнення сплачених за товар коштів в розмірі 615 187,70 грн.

Доказів погашення суми позову відповідач на час розгляду справи суду не надав.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ.

Щодо суми основного боргу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору №6295 від 09.08.2024, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором поставки.

Згідно частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України (далі ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 655 ЦК України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Згідно зі ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом встановлено, що позивачем на виконання умов Договору зобов`язання щодо оплати товару виконані в повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією №594 від 14.08.2024 на суму 3 968 800,00 грн (призначення платежу: «за дизпаливо, бензин А-95, зг.рахунку №0008/0001399 від 13.08.2024 UA-2024-07-25-004431-а дог№6295 від 09.08.2024 кл.09130000-9 в т.ч. ПДВ 20% 661466,67 грн»).

Зі свого боку, відповідачем передано позивачеві на виконання умов договору 4150 скретч-карток УкрДТ на 10 000 л дизпалива та 60 000 л бензину А-95, що підтверджується видатковою накладною №0008/0001477 від 15.08.2024 та специфікацією №0008/0001477-С відпущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної

Постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 20.12.1997 затверджені Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, згідно яких торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу автозаправних станцій, автогазозаправних станцій та автогазозаправних пунктів (надалі - АЗС) (абзац 2 п.3 Правил).

Згідно з п.9 Правил, розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару.

Спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року №281/171/578/155 затверджена Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (далі - Інструкція).

Згідно з п.3 Інструкції талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

Порядок відпуску нафтопродуктів за талонами визначений у п.п.10.3.3 Інструкції, а саме: форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона.

Тож, талон є документом, який засвідчує право його власника отримати пальне на АЗС.

За умовами Договору (п.п. 1.1, 5.3, 5.4) видача товару здійснюється за скретч-картками АЗС (автозаправні станції) згідно переліку АЗС, який доводиться до відома Покупця шляхом розміщення та оновлення (змінюється в односторонньому порядку) Продавцем на вебсайті Продавця або шляхом надання Покупцю в письмовій формі актуального переліку, чинного на дату вимоги.

За даними позивача, які не спростовані відповідачем, останній, в порушення умов договору, не здійснює відпуск дизельного пального та бензину А-95, у зв`язку із чим позивачем не використано скретч-карток на 10 800 літрів палива на загальну суму 615 187,70 грн.

Частиною 1 ст. 662 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до приписів ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Відповідно до ч. 1 ст. 667 ЦК України якщо право власності переходить до покупця раніше від передання товару, продавець зобов`язаний до передання зберігати товар, не допускаючи його погіршення. Необхідні для цього витрати покупець зобов`язаний відшкодувати продавцеві, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином, відповідно до частини другої статті 693 ЦК України у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від продавця, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його у встановлений строк.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.10.2013 у справі № 5011-42/13539-2012/3-30гс13.

Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове грошове зобов`язання.

Тобто, виходячи з аналізу положень статті 693 ЦК України умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

При цьому, оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 року по справі №918/631/19.

З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку із недоотриманням пального позивач звертався до відповідача з претензією 28.02.2025, яка залишена відповідачем без відповіді.

Таким чином, з викладених обставин вбачається не виконання відповідачем умов договору щодо належної поставки товару та виникнення у нього зобов`язання із компенсації позивачу вартості скретч-карток, що не були отоварені.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Суд відзначає, що відповідачем не спростовано, як переліку невикористаних позивачем талонів, так і не надано власного розрахунку суми грошових коштів, що підлягає компенсації, відтак перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд погоджується із загальною вартістю товару, який фактично не може бути отриманий та підлягає сплаті позивачу, вважає його вірним та арифметично правильним.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено умови договорів поставки, оскільки позивачем не було отримано 10 800 літрів палива за скретч-картками на суму 615 187,70 грн, а відтак у відповідача виник обов`язок з повернення позивачу 615 187,70 грн за пальне, вартість якого сплачена.

Оскільки матеріалами справи підтверджено, що позивачем оплачено вартість товару, однак відповідач визначений договорами товар покупцю в повному обсязі не передав, доказів на спростування обставин, наведених у позові, не надав, тому вимоги позивача про стягнення вартості недопоставленого відповідачем палива на суму 615 187,70 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться Договором купівлі-продажу товарів №6295 від 09.08.2024 (а.с.9-11), Специфікацією на закупівлю товару (а.с.12), рахунком-фактурою №0008/0001399 від 13.08.2024 (а.с.13), видаткова накладна №0008/0001477 від 15.08.2024 (зворотній бік а.с.13), специфікацією №№0008/0001477-С (а.с.14-16), платіжною інструкцією №594 від 14.08.2024 (а.с.17), претензією від 27.02.2025 (а.с.18), технічною специфікаціє, довідкою АЗС, гарантійними листами до договору (а.с.19-22), фото невикористаних карток (а.с.23-30).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приписами ст.ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.ст. 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, доказів виконання зобов`язання і перерахування позивачу заявленої до стягнення суми боргу не надав.

Ураховуючи вище встановлені обставини, приписи ст. ст. 74, 76, 77-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню повністю в розмірі 615 187,70 грн.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України в розмірі 7382,26 грн.

З положень ч. 1, п. п. 1, п. п. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слідує, що судовий збір за розгляд немайнових вимог складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за розгляд майнових вимог - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2025 року у розмірі 3028,00 грн.

За змістом ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

У даному випадку заявлено вимогу майнового характеру стягнення коштів в розмірі 615 187,70 грн. Позовну заяву подано в електронній формі через систему «Електронний суд».

Отже: (615 187,70 грн * 1,5%) * 0,8 (9227,82* 0,8) = 7382,26 грн.

Позивачем згідно з платіжною інструкцією №1057 від 17.06.2025 сплачено судовий збір в розмірі 7383,00 грн, тобто у розмірі більшому (на 0,74 грн), ніж встановлено Законом.

Судовий збір, сплачений заявником у розмірі більшому ніж встановлено законом, повертається виключно за заявою особи, яка його сплатила.

На час ухвалення судового рішення відповідна заява від позивача не надходила, у зв`язку із чим питання щодо повернення з Державного бюджету України зайво сплаченої суми судового збору наразі не вирішується.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст.ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКАМ ФІНАНС» (вул. Каховська, буд.11А, м. Запоріжжя, 69096; ідентифікаційний код юридичної особи 40308189) на користь УПРАВЛІННЯ ПОЛІЦІЇ ОХОРОНИ В КІРОВОГРАДСЬКІЙ ОБЛАСТІ (вул. Габдрахманова, 1, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009; ідентифікаційний код юридичної особи 40109000) заборгованість в розмірі 615 187,70 грн (шістсот п`ятнадцять тисяч сто вісімдесят сім гривень 70 коп.). Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКАМ ФІНАНС» (вул. Каховська, буд.11А, м. Запоріжжя, 69096; ідентифікаційний код юридичної особи 40308189) на користь УПРАВЛІННЯ ПОЛІЦІЇ ОХОРОНИ В КІРОВОГРАДСЬКІЙ ОБЛАСТІ (вул. Габдрахманова, 1, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009; ідентифікаційний код юридичної особи 40109000) суму судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 7382,26 грн (сім тисяч триста вісімдесят дві гривні 26 коп.). Видати наказ.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений та підписаний 22.08.2025.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за вебадресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.І. Педорич