ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2025 р. Справа №926/1315/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Бонк Т.Б.

Суддів Бойко С.М.,

Якімець Г.Г.,

секретар судового засідання Шатан Т.О.,

представники сторін:

прокурор: Винницька Л.М.,

позивача: Полковнікова О.В.,

відповідача: Чепишко Д.В.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Белікової Маргарети Валеріївни б/н від 05.06.2025 (вх. суду від 05.06.2025 № 01-05/1733/25)

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 13.05.2025 (повне рішення складено 21.05.2025, суддя Проскурняк О.Г.)

у справі № 926/1315/24

за позовом Керівника Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави

в особі Новоселицької міської ради, м. Новоселиця, Чернівецька обл.

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Белікової Маргарети Валеріївни, м. Новоселиця, Чернівецька обл.

про: стягнення безпідставно збережених коштів з орендної плати за землю в сумі 1 173 702,19 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції:

Керівник Чернівецької окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Чернівецької області із позовом в інтересах держави в особі Новоселицької міської ради до Фізичної особи-підприємця Белікової Маргарети Валеріївни про стягнення безпідставно збережених коштів в сумі 1 173 702,19 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідач без правовстановлюючих документів та без сплати коштів до бюджету використовує земельні ділянки комунальної власності за кадастровими номерами :01:013:0123, :01:013:0122, :02:006:0261.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 13.05.2025 позов задоволено. Присуджено до стягнення з Фізичної особи-підприємця Белікової Маргарети Валеріївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Новоселицької міської ради (60300, Чернівецька обл., Чернівецький р-н, м. Новоселиця, вул. Каштанова, буд. 7) безпідставно збережені кошти з орендної плати за землю в розмірі 1 173 702,19 грн. Здійснено розподіл судових витрат.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що матеріалами справи підтверджено те, що на земельних ділянках за кадастровими номерами :01:013:0123, :01:013:0122; :02:006:0261 розташовані нежитлові будівлі, які належать на праві власності ФОП Беліковій М.В., однак, відповідачем не вжито заходів до оформлення правовстановлюючих документів на вказані земельні ділянки та в матеріалах справи відсутні будь-які правовстановлюючі документи, які посвідчували б факт правомірного використання відповідачем земельних ділянок в період, який охоплюється позовними вимогами.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:

Фізична особа-підприємець Белікова Маргарета Валеріївна, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду Чернівецької області від 13 травня 2025 року скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апелянт зазначає, що спір непідвідомчий господарському суду, оскільки нежитлові приміщення, які знаходяться на земельній ділянці не використовуються відповідачем у жодних цілях, в тому числі й для підприємницької діяльності.

Скаржник також вказує, що позивачем не доведено припинення права постійного користування земельними ділянками, оскільки відповідач є власником нерухомого майна, що попередньо належало Відкритому акціонерному товариству «Новоселицький агрохім», яке користувалось належною під ним земельною ділянкою (земельними ділянками) на підставі державного акту на право постійного користування землею І-ЧВ № 000357, виданого 28 червня 1996 року Новоселицькою районною державною адміністрацією Чернівецької області відповідно до рішення Новоселицької районної Ради народних депутатів від 27.06.1996 №189-р.

Апелянт наголошує, що матеріали справи не містять доказів скасування рішення від 27.06.1996 №189-р та/або припинення права постійного користування за Державним актом від 28.06.1996 І-ЧВ № 000357.

Новоселицька міська рада подала відзив на апеляційну скаргу, у якому просить в задоволені апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Белікової Маргарети Валеріївни відмовити в повному обсязі, а рішення Господарського суду Чернівецької області від 13.05.2025 року залишити без змін.

На думку позивача, враховуючи суб`єктний склад учасників та характер спірних правовідносин, цільове призначення земельних ділянок та нерухомого майна для ведення господарського діяльності, то слід дійти висновку, що дана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Щодо права постійного користування, то позивач стверджує, що право постійного користування набувають виключно підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.

Крім цього, позивач повідомляє, що громадянин Баранов Валерій Михайлович (який в подальшому подарував нежитлові будівлі відповідачу) звертався з заявою до Новоселицької міської ради щодо передачі йому в оренду вищевказаних земельних ділянок. Рішенням X сесії Новоселицької міської ради VIII скликання від 09.07.2021 року № 10/171 земельні ділянки передані в оренду гр. Баранову В.М. та підготовлені договори оренди землі, але громадянин Баранов В.М. не підписав договори оренди таких земельних ділянок.

Керівник Чернівецької окружної прокуратури подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Белікової Маргарети Валеріївни залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Чернівецької області від 13.05.2025 залишити без змін.

Прокурор вважає, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, так як на земельних ділянках розташовані нежитлові приміщення, які використовуються для підприємницької діяльності.

Також прокурор зазначив, що враховуючи те, що ФОП Беліковою М.В. отримано у подарунок приміщення та залізничні колії від свого батька Баранова В.М., використання яких можливе лише з метою прибутку та цільове призначення земельних ділянок - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, то дані відносини є господарськими.

Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2024 справу № 926/1315/24 розподілено колегії суддів у складі: головуючого судді Бонк Т.Б., суддів Бойко С.М., Якімець Г.Г.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 10.06.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Белікової Маргарети Валеріївни б/н від 05.06.2025 (вх. суду від 05.06.2025 № 01-05/1733/25) на рішення Господарського суду Чернівецької області від 13.05.2025 у справі № 926/1315/24.

Ухвалою суду від 30.06.2025 призначено справу № 926/1315/24 до розгляду у судовому засіданні на 12.08.2025.

У судове засідання 12.08.2025 з`явився скаржник, який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурор та позивач, які заперечили такі доводи з підстав, викладених у відзивах на апеляційну скаргу, сторони надали суду пояснення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див. рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з встановленими судом апеляційної інстанції обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що:

Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 06 травня 2024 року, земельні ділянки за кадастровими номерами: :01:013:0123 площею 0,2460 га, :01:013:0122 площею,02240 га, :02:006:0261 площею 6,4753 га перебувають у комунальній власності Новоселицької територіальної громади в особі Новоселицької міської ради Чернівецького району, Чернівецької області. Зазначені земельні ділянки знаходяться за адресою АДРЕСА_2.

На зазначених земельних ділянках розташовані будівлі лазні літ. А, заг. пл. 65,00 кв.м.; будівля насосної літ. Б, заг. пл. 97,30 кв. м; нежитлова будівля літ. В, заг. пл. 447,40 кв. м.; будівля вагової літ. Г, заг. пл. 24,40 кв.м.; будівля складу літ. Д, заг. пл. 3372,50 кв.м.; альтанка літ. Е; трансформаторна підстанції літ. Є; вбиральня літ. Ж; огорожа № 1-4; залізнична колія № 5; резервуар № 7; каналізаційні колодязі № 12-13; башта Рожковського № 32; замовщення № 1.

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, вказане нерухоме майно перебуває у приватній власності Белікової Маргарети Валеріївни.

Згідно акту обстеження земельних ділянок за кадастровими номерами: :01:013:0123; :01:013:0122; :02:006:0261, на обстежуваних земельних ділянках розташовані нежитлові будівлі, велика кількість щебеню та піску, а також обладнання по виготовленню асфальту. Крім цього, на інших земельних ділянках розташовані під`їзні залізничні колії, які ведуть до основної будівлі, яка належить ФОП Беліковій М.В. Земельні ділянки частково огороджені.

Згідно поземельних книг, земельні ділянки за кадастровими номерами сформовані: :01:013:0123 площею 0,2460 га - 22 червня 2021 року, :01:013:0122 площею 02240 га - 16 червня 2021 року, :02:006:0261 площею 6,4753 - 15 червня 2021 року.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Белікова Маргарета Валеріївна є фізичною особою-підприємцем, якій дозолено здійснювати наступні види економічної діяльності: 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (основний); 10.13 Виробництво м`ясних продуктів; 10.39 Інші види перероблення та консервування фруктів і овочів; 10.85 Виробництво готової їжі та страв; 10.86 Виробництво дитячого харчування та дієтичних харчових продуктів; 56.21 Постачання готових страв для подій; 56.29 Постачання інших готових страв; 56.30 Обслуговування напоями; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Згідно із даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Беліковій Маргареті Валеріївні належать - будівлі лазні літ.А заг.пл. 65,00 кв.м.; будівля насосної літ. Б заг.пл. 97,30 кв.м.; нежитлова будівля літ. В заг.пл. 447,40 кв.м.; будівля вагової літ.Г заг.пл. 24,40 кв.м.; будівля складу літ. Д заг.пл. 3372,50 кв.м.; альтанка літ. Е; трансформаторна підстанція літ. Є; вбиральня літ. Ж; огорожа №1-4; залізнична колія №5; резервуар №7; каналізаційні колодязі №8-10,29-31; КТП - 260 освітлення №11; каналізаційні колодязі №12-13; башта Рожковського №32; замощення №1; які знаходяться по АДРЕСА_2.

Як слідує з поземельних книг та витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, категорія земельних ділянок за кадастровими номерами :01:013:0123, :01:013:0122, :02:006:0261, які розташовані в АДРЕСА_2 - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Цільове призначення вказаних земельних ділянок - 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Вид використання земельної ділянки - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Відповідно до витягу № HB-024 із технічної документації з нормативно грошової оцінки земельних ділянок від 17 січня 2024 року, нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :02:006:0261 становить 12 660 239,73 грн.

Відповідно до витягу № HB-024 із технічної документації з нормативно грошової оцінки земельних ділянок від 17 січня 2024 року, нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:013:0122 становить 420 578,54 грн.

Відповідно до витягу № HB-024 із технічної документації з нормативно грошової оцінки земельних ділянок від 17 січня 2024 року, нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:013:0123 становить 563 274,81 грн.

З огляду на тривалий період (з липня 2022 року по квітень 2024 року) невжиття заходів уповноваженим органом щодо захисту інтересів держави (не звернення до суду), Чернівецька окружна прокуратура звернулась з позовом до суду в інтересах держави, в особі Новоселицької міської ради.

Прокурор просив суд першої інстанції стягнути безпідставно збережені кошти з відповідача за користування земельними ділянками:

- кадастровий номер :02:006:0261 за період використання: 2022 рік, 2023 рік, 3 місяці 2024 року в сумі 1 113 947,88 грн;

- кадастровий номер :01:013:0122 за період використання: 4 місяці та 20 днів 2022 року; 2023 рік, 3 місяці 2024 року в сумі 27 227,93 грн;

-кадастровий номер :01:013:0123 за період використання: 4 місяці та 20 днів 2022 року, 2023 рік, 3 місяці 2024 року в сумі 32 426,38 грн.

Загальна сума становить 1 173 702,19 грн.

При перегляді рішення місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась таким:

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частиною першою статті 1214 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Крім того, суть кондикційного зобов`язання виражається в тому, що набувач безпідставно збагатився за рахунок потерпілого, а тому зобов`язаний не лише повернути йому майно в натурі чи відшкодувати його вартість (ст. 1213ЦК України), а й у повному обсязі компенсувати потерпілому негативні наслідки від неможливості йому користуватися майном за призначенням шляхом відшкодування всіх доходів, які набувач одержав або міг одержати від цього майна з часу, коли він дізнався або міг дізнатися про володіння майном без достатньої правової підстави (ст. 1214 ЦК України).

Для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: 1) збільшення майна в однієї особи (вона набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або звертає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння); 2) втрата майна іншою особою, тобто збільшення або збереження майна в особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; 3) причинний зв`язок меж збільшенням майна в однієї особи i відповідною втратою майна іншою особою; 4) відсутність достатньої правової підстави для збільшення майна в однієї особи за рахунок іншої особи, тобто обов`язковою умовою є збільшення майна однієї сторони (набувачем), з одночасним зменшенням його в іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення (відповідний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №916/2478/20, від 04.05.2022 у справі №903/359/21, від 05.10.2022 у справі №904/4046/20).

Користування земельною ділянкою комунальної власності за змістом глави 15 ЗК України реалізується через право постійного користування або право оренди.

Частиною 1 статті 93 і статтею 125 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Принцип платного використання землі також передбачено статтею 206 ЗК України.

Судами у цій справі встановлено, що на земельних ділянках комунальної власності за кадастровими номерами: :01:013:0123; :01:013:0122; :02:006:0261 розташовані нежитлові будівлі, велика кількість щебеню та піску, обладнання по виготовленню асфальту, під`їзні залізничні колії, які ведуть до основної будівлі, яка належить ФОП Беліковій М.В. Земельні ділянки частково огороджені.

У матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем коштів за використання таких земельних ділянок.

У постанові Верховного Суду від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20 вказано, що із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташовано. При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими.

Так, з моменту виникнення права власності на нерухоме майно саме у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під належним йому нерухомим майном.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29.01.2019 у справі № 922/595/18.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем не надано доказів на підтвердження оформлення правовстановлюючих документів на вказані земельні ділянки, а в матеріалах справи відсутні будь-які правовстановлюючі документи, які посвідчували б факт правомірного використання відповідачем земельних ділянок в період, який охоплюється позовними вимогами.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що прокурором у цій справі не доведено припинення права постійного користування вищезазначеними земельними ділянками з огляду на таке.

Статтею 92 ЗК України передбачено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають:

а) органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності;

в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності;

г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", та акціонерне товариство, утворене відповідно до Закону України "Про акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом";

ґ) заклади освіти незалежно від форми власності;

д) співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку;

е) оператор газотранспортної системи, оператор газосховища та оператор системи передачі;

є) господарські товариства в оборонно-промисловому комплексі, визначені частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності";

ж) акціонерне товариство "Національна суспільна телерадіокомпанія України", утворене відповідно до Закону України "Про суспільні медіа України".

Так, відповідач як суб`єкт підприємницької діяльності не підпадає під вищевказаний перелік та у відповідності до ст. 120 ЗК України може використовувати земельні ділянки комунальної власності, зокрема, на підставі договору оренди.

Проте, як вже було зазначено, у матеріалах справи відсутні докази реєстрації речового права на земельні ділянки комунальної власності, на яких розташоване належне відповідачу нерухоме майно.

Крім цього, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апелянта щодо непідвідомчості даного спору господарській юрисдикції та наголошує, що критеріями належності справи до господарського судочинства за загальними правилами є одночасно суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин.

Ознаками господарського спору є, зокрема: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції. Така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.02.2020 у справі № 916/385/19, від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі № 916/1261/18, вказала, що вирішення питання про юрисдикційність спору залежить від того, чи виступає фізична особа - сторона у відповідних правовідносинах - як суб`єкт господарювання, та від визначення цих правовідносин як господарських.

Людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою (частина 1 статті 24 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Белікова Маргарета Валеріївна є фізичною особою-підприємцем, якій дозолено здійснювати наступні види економічної діяльності: 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (основний); 10.13 Виробництво м`ясних продуктів; 10.39 Інші види перероблення та консервування фруктів і овочів; 10.85 Виробництво готової їжі та страв; 10.86 Виробництво дитячого харчування та дієтичних харчових продуктів; 56.21 Постачання готових страв для подій; 56.29 Постачання інших готових страв; 56.30 Обслуговування напоями; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Суди у цій справі встановили, що відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Беліковій Маргареті Валеріївні належать - будівлі лазні літ.А заг.пл. 65,00 кв.м.; будівля насосної літ. Б заг.пл. 97,30 кв.м.; нежитлова будівля літ. В заг.пл. 447,40 кв.м.; будівля вагової літ.Г заг.пл. 24,40 кв.м.; будівля складу літ. Д заг.пл. 3372,50 кв.м.; альтанка літ. Е; трансформаторна підстанція літ. Є; вбиральня літ. Ж; огорожа №1-4; залізнична колія №5; резервуар №7; каналізаційні колодязі №8-10,29-31; КТП - 260 освітлення №11; каналізаційні колодязі №12-13; башта Рожковського №32; замощення №1; які знаходяться по АДРЕСА_2.

Категорія земельних ділянок за кадастровими номерами :01:013:0123, :01:013:0122, :02:006:0261, які розташовані в АДРЕСА_2 - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Цільове призначення вказаних земельних ділянок - 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Вид використання земельної ділянки - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

З огляду на суб`єктний склад учасників та характер спірних правовідносин, цільове призначення земельних ділянок та наявність нерухомого майна для ведення господарського діяльності, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд правильно вказав, що даний спір слід розглядати за правилами господарського судочинства.

Стосовно обрахунку прокурором безпідставно збережених коштів за користування земельними ділянками в розмірі 1 173 702,19 грн, суд зазначає таке.

Як було зазначено, прокурор просив суд першої інстанції стягнути безпідставно збережені кошти з відповідача за користування земельними ділянками:

- кадастровий номер :02:006:0261 за період використання: 2022 рік, 2023 рік, 3 місяці 2024 року в сумі 1 113 947,88 грн;

- кадастровий номер :01:013:0122 за період використання: 4 місяці та 20 днів 2022 року; 2023 рік, 3 місяці 2024 року в сумі 27 227,93 грн;

-кадастровий номер :01:013:0123 за період використання: 4 місяці та 20 днів 2022 року, 2023 рік, 3 місяці 2024 року в сумі 32 426,38 грн.

Згідно з абзацом 3 частини першої статті 13 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки, зокрема, комунальної власності. Крім того, згідно з абзацом 1 пункту 289.1 Податкового кодексу України для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Відповідно до частини 2 статті 20 та частини 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Розрахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки здійснюється відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 03 листопада 2011 року № 1147 (далі - Методика).

При цьому згідно із правовою позицією, сформованою Верховним Судом у справі № 922/391/18 (постанова від 11.02.2019), особа, яка не є власником або постійним землекористувачем земельної ділянки, не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, а тому єдиною можливою формою здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата, основою для визначення якої для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка.

Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності, яка в будь - якому разі не може бути меншою, ніж встановлено пунктом 288.5.1 статті 288 ПК України.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (стаття 20 Закону України "Про оцінку земель").

Здійснивши перевірку наявного у матеріалах справи розрахунку, беручи до уваги нормативну грошову оцінку, вказану у витягах із технічної документації, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що такий розрахунок є правильним.

На підставі викладеного, враховуючи те, в матеріалах справи відсутні будь-які правовстановлюючі документи, які посвідчували б факт правомірного використання відповідачем земельних ділянок комунальної власності, апеляційний господарський суд зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог у цій справі.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).

На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Чернівецької області від 13.05.2025 у справі № 926/1315/24 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236, 255, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Белікової Маргарети Валеріївни б/н від 05.06.2025 (вх. суду від 05.06.2025 № 01-05/1733/25) - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернівецької області від 13.05.2025 у справі № 926/1315/24 - залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Повну постанову складено 20.08.2025.

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

суддя С.М. Бойко

суддя Г.Г. Якімець