ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2025 р. Справа №907/628/24

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача): Якімець Г.Г.,

Суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників:

від прокуратури - Винницька Л.М.

від позивача - Гладченко І.С. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду)

від відповідача (скаржника) - Огородник О.В. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду)

розглянувши апеляційну скаргу Фермерського господарства "Мукачівське" від 23 травня 2025 року

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 30 квітня 2025 року (повний текст підписано 06.05.2025), суддя Ремецькі О.Ф.

у справі № 907/628/24

за позовом Керівника Ужгородської окружної прокуратури, м. Ужгород

в інтересах держави в особі:

позивача Великодобронської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, с. Велика Добронь, Закарпатська область

до відповідача Фермерського господарства "Мукачівське", м. Мукачево, Закарпатська область

про скасування державної реєстрації права оренди та зобов`язання повернути земельні ділянки

в с т а н о в и в:

09.07.2024 до Господарського суду Закарпатської області надійшла позовна заява Керівника Ужгородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Великодобронської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області до Фермерського господарства "Мукачівське" про скасування державної реєстрації права ФГ "Мукачівське" щодо оренди земельних ділянок за кадастровими номерами :10:106:0005 площею 63,0522, :10:105:0001 площею 67,3346 га, :10:106:0004 площею 62,8695 га, :10:106:0003 площею 4,0534 га. та про зобов`язання ФГ "Мукачівське" повернути територіальній громаді в особі Великодобронської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області земельні ділянки за кадастровими номерами :10:106:0005 площею 63,0522, :10:105:0001 площею 67,3346 га, :10:106:0004 площею 62,8695 га, :10:106:0003 площею 4,0534 га.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 30.04.2025 у справі №907/628/24 позов задоволено частково. Провадження у справі в частині позовних вимог про скасування державної реєстрації права Фермерського Господарства "Мукачівське" щодо оренди земельних ділянок за кадастровими номерами :10:106:0005 площею 63,0522, :10:105:0001 площею 67,3346 га, :10:106:0004 площею 62,8695 га, :10:106:0003 площею 4,0534 га - закрито. Зобов`язано Фермерське Господарство "Мукачівське" повернути територіальній громаді в особі Великодобронської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області земельні ділянки за кадастровими номерами :10:106:0005 площею 63,0522, :10:105:0001 площею 67,3346 га, :10:106:0004 площею 62,8695 га, :10:106:0003 площею 4,0534 га. Стягнуто з Фермерського Господарства "Мукачівське" на користь Закарпатської обласної прокуратури (код 02909967, IBAN UA0018475, банк: Державна казначейська служба, м. Київ, код класифікації видатків бюджету 2800) 3028,00 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, Фермерське господарство "Мукачівське" звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Закарпатської області від 30.04.2025 року у справі №907/628/24 у частині задоволення позовних вимог та ухвалити у цій частині нове рішення про відмову у позові.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції неправильно та неповно встановлено обставини, що мають значення для справи. У даному випадку не відбулося відчуження орендарем права на оренду земельної ділянки, а здійснився перехід прав та обов`язків орендаря земельної ділянки від громадянина до створеного ним фермерського господарства. При цьому такий перехід відбувається в силу приписів Закону України "Про фермерське господарство" і не потребує вчинення сторонами орендних правовідносин будь-яких додаткових дій, у тому числі укладення додаткових угод (п. 6.23. постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 927/79/19).

Апелянт вважає, що прокурором було обрано неналежний спосіб захисту прав територіальної громади.

Скаржник наголошує, що вимога прокурора про зобов`язання ФГ «Мукачівське» повернути земельні ділянки територіальній громаді є похідною від вимоги про скасування державної реєстрації права оренди щодо земельних ділянок, а тому не могла бути вирішена по суті окремо від основної вимоги.

Крім того, апелянт вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано висновки Верховного Суду у подібних відносинах.

Автоматизованою системою документообігу суду справу №907/628/24 розподілено до розгляду судді - доповідачу Якімець Г.Г. Введено до складу судової колегії суддів Бонк Т.Б. та Бойко С.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.05.2025.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 28 травня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі №907/628/24 за апеляційною скаргою Фермерського господарства "Мукачівське" на рішення Господарського суду Закарпатської області від 30 квітня 2025 року; прокурору та позивачу надано строк на подання відзивів на апеляційну скаргу; витребувано з суду першої інстанції матеріали справи.

06 червня 2025 року від позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому він просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

09 червня 2025 року відзив на апеляційну скаргу також надійшов від керівника Ужгородської окружної прокуратури. У відзиві прокурор просив доводи відповідача, викладені у апеляційній скарзі відхилити, а рішення Господарського суду Закарпатської області від 30.04.2025 - залишити в силі.

13 червня 2025 року з місцевого господарського суду надійшли матеріали справи.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 30 червня 2025 року справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 11.08.2025.

07.08.2025 до Західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання від представника скаржника про долучення до матеріалів справи доказів.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Представник скаржника просив долучити до матеріалів справи наступних документів: виписку з ЄДР, рішення Великодобронської с-р від 01.05.2025, заяву про забезпечення позові від 11.06.2025, ухвалу ГС Закарпатської області від 17.06.2025 про забезпечення позову, позов ФГ «Мукачівське» від 24.06.2025, ухвалу Господарського суду Закарпатської області про відкриття провадження у справі.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити представнику скаржника про те, що оскаржуване рішення Господарського суду Закарпатської області винесене 30 квітня 2025 року, а докази, які він просить долучити, датовані вже після винесення рішення.

З огляду на викладене, клопотання представника скаржника про долучення додаткових доказів не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 ГПК України.

Поняття "розумного строку" не має чіткого визначення, проте, розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, №4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, №№32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07 від 15.03.2012).

Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

Західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення сімнадцятої сесії шостого скликання Чомонинської сільської ради від 03.09.2012 №113 "Про надання земельних ділянок в оренду" ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства, загальною площею 197,3098 га, на території Чомонинської сільської ради, урочище "Давідгазо" в межах населеного пункту та надано ОСОБА_1 відповідні земельні ділянки в оренду строком на 10 років.

07.11.2012 між Чомонинською сільською радою та ОСОБА_1 , укладено договір б/н оренди земельних ділянок за кадастровими номерами :10:105:0001, :10:106:0001, :10:106:0002, :10:106:0003 загальною площею 197,3098 га цільове призначення земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Відповідно до п. 3.1 договору оренди, останній укладено на 10 років.

07.11.2012 Голова Чомонинської сільської ради актами прийому-передачі передав ОСОБА_1 земельні ділянки загальною площею 197,3098 га для ведення фермерського господарства.

31.10.2014 право оренди на земельні ділянки було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки площею 63,0522 за кадастровим номером :10:106:0005 (номер запису про інше речове право 7538733), щодо земельної ділянки площею 67,3346 га за кадастровим номером :10:105:0001 (номер запису про інше речове право 7530979), щодо земельної ділянки площею 62,8695 га за кадастровим номером :10:106:0004 (номер запису про інше речове право 7536659), щодо земельної ділянки площею 4,0534 га за кадастровим номером :10:106:0003.

Під час реєстрації права оренди земельних ділянок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором вказано строк дії договору до 31.10.2024.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на підставі рішення загальних зборів членів Фермерського господарства "Мукачівське" (далі - відповідач, ФГ "Мукачівське") від 17.05.2023, 19.05.2023 здійснено перереєстрацію відомостей щодо орендаря земельних ділянок з ОСОБА_1 на ФГ "Мукачівське", тобто перереєстрація договору оренди відбулася після закінчення його дії і не могла бути проведена.

02.10.2023 ФГ "Мукачівське" листом №20-23/0210 звернулося до Великодобронської сільської ради про укладення додаткової угоди до договору оренди земельних ділянок б/н від 07.11.2012 про зміну сторін та пролонгацію договору.

Рішенням тридцять п`ятої сесії восьмого скликання від 27.10.2023 №665 ФГ "Мукачівське" відмовлено в укладенні додаткової угоди та пролонгації договору.

Судом першої інстанції вірно встановлено та не заперечується сторонами, що починаючи з 19.05.2023 фактичним землекористувачем земельних ділянок за кадастровими номерами :10:105:0001, :10:106:0004, :10:106:0005, :10:106:0003 є ФГ "Мукачівське".

З інформаційних довідок від 10.04.2025 р. №№ 422028907, 422030104, 422030916 та 422031977, відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно вказаних земельних ділянок станом на момент розгляду справи відсутні будь-які записи про наявність зареєстрованих щодо них інших речових прав, похідних від права власності, зокрема відсутня й інформація про те, що ФГ "Мукачівське" є їх орендарем.

Згідно п. 1 ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України та ст. 1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Як уже зазначалося вище, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на підставі рішення загальних зборів членів ФГ "Мукачівське" від 17.05.2023, 19.05.2023 здійснено перереєстрацію відомостей щодо орендаря земельних ділянок з ОСОБА_1 на ФГ "Мукачівське".

10.04.2025 через систему "Електронний суд" до Господарського суду Закарпатської області від відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно спірних земельних ділянок станом на момент розгляду справи були відсутні будь-які записи про наявність зареєстрованих щодо них інших речових прав, похідних від права власності, зокрема відсутня й інформація про те, що ФГ "Мукачівське" є їх орендарем.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що в частині позовних вимог про скасування державної реєстрації права Фермерського Господарства "Мукачівське" щодо оренди земельних ділянок за кадастровими номерами :10:106:0005 площею 63,0522, :10:105:0001 площею 67,3346 га, :10:106:0004 площею 62,8695 га, :10:106:0003 площею 4,0534 га. перестав існувати після відкриття провадження у даній справі.

Таким чином Господарський суду Закарпатської області правомірно та обґрунтовано закрив провадження у справі в частині розгляду зазначених позовних вимог на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно п. 6.2. договору передача земельних ділянок орендарю здійснюється у триденний строк після підписання цього договору за актом їх приймання-передачі.

Як уже зазначалося вище, 07.11.2012 Чомонинською сільською радою за актами приймання - передачі передано ОСОБА_1 земельні ділянки № 1, 2, 3, 4 з кадастровими номерами :10:105:0001, :10:106:0001, :10:106:0002, : 10:106:0003.

Судом першої інстанції також обгрунтовано встановлено та не заперечується сторонами, що починаючи з 19.05.2023 фактичним землекористувачем земельних ділянок за кадастровими номерами :10:105:0001, :10:106:0004, :10:106:0005, :10:106:0003 є ФГ "Мукачівське".

Згідно п. 7.1 договору, після припинення дії договору, орендар повертає орендодавцеві земельні ділянки у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Орендодавець у разі погіршення корисних властивостей орендованих земельних ділянок, пов`язаних із зміною її стану, має право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами. Якщо сторонами не досягнуто згоди про розмір відшкодування збитків, спір розв`язується у судовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що не повернення земельних ділянок орендодавцю після закінчення договору оренди та перебування таких у фактичному користуванні відповідача, суперечить положенням договору, вимогам чинного законодавства та порушує права власника земельної ділянки - територіальної громади в особі Великодобронської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, с. Велика Добронь.

Таким чином, позовні вимоги про зобов`язання Фермерського Господарства "Мукачівське" повернути територіальній громаді в особі Великодобронської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області земельні ділянки за кадастровими номерами :10:106:0005 площею 63,0522, :10:105:0001 площею 67,3346 га, :10:106:0004 площею 62,8695 га, :10:106:0003 площею 4,0534 га. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Доводи скаржника щодо обрання прокурором неналежного способу захисту прав з урахуванням предмету спору та обставин справи, відхиляються апеляційним судом як безпідставні.

У відповідності до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами (ч. 2 ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Частиною 1 ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. 79 ГПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про скасування державної реєстрації права Фермерського Господарства "Мукачівське" щодо оренди земельних ділянок за кадастровими номерами :10:106:0005 площею 63,0522, :10:105:0001 площею 67,3346 га, :10:106:0004 площею 62,8695 га, :10:106:0003 площею 4,0534 га та зобов`язання Фермерського Господарство "Мукачівське" повернути територіальній громаді в особі Великодобронської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області земельні ділянки за кадастровими номерами :10:106:0005 площею 63,0522, :10:105:0001 площею 67,3346 га, :10:106:0004 площею 62,8695 га, :10:106:0003 площею 4,0534 га.

Твердження апелянта про те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи спростовані вищевикладеним.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи заявника апеляційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення колегія суддів апеляційного господарського суду не вбачає.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Скаржником не доведено наявності підстав, визначених ст. 277 ГПК України, для скасування рішення та для задоволення апеляційної скарги.

Судовий збір за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 236, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

ухвалив:

Рішення Господарського суду Закарпатської області від 30 квітня 2025 року у справі №907/628/24 залишити без змін, апеляційну скаргу Фермерського господарства "Мукачівське" - без задоволення.

Матеріали справи №907/628/24 повернути до Господарського суду Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну постанову складено 15 серпня 2025 року

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Бонк Т.Б.