ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2025м. ДніпроСправа № 904/3199/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В., розглянувши справу

за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу міста Дніпро, Дніпропетровська область, м. Дніпро

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Баланс Центр", Дніпропетровська область, м. Дніпро

про стягнення 535 601,21 грн

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Квартирно-експлуатаційний відділ міста Дніпро звернувся до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Баланс Центр" про стягнення 535 601,21 грн збитків, спричинених завищенням вартості будівельних робіт.

Суд ухвалою від 18.06.2025 позовну заяву Квартирно-експлуатаційного відділу міста Дніпро залишив без руху. Запропонував Квартирно-експлуатаційному відділу міста Дніпро усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду платіжного документу, який підтверджує факт сплати судового збору у встановленому чинним законодавством розмірі (сплатити 6427,21 грн) у строк до 02.07.2025 включно.

25.06.2025 до господарського суду від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2025 про залишення позовної заяви без руху. Разом із вказаною заявою позивач подав до суду платіжну інструкцію № 3602 від 20.06.2025 про сплату судового збору у розмірі 6427,21 грн.

Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 25.06.2025 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Ухвалив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

04.07.2025 відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що аудиторський звіт №520/5/16/аз від 08.10.2024 не є і не може вважатись доказом, який підтверджує наявність збитків, а тому позов має ознаки штучного, направленого на неправомірне збагачення позивача за рахунок відповідача. Аудиторський звіт №520/5/16/аз від 08.10.2024 не може вважатись доказом в розумінні вимог ГПК України по тій причині, що його було складено посадовими особами відділу аудиту 4 територіального управління внутрішнього аудиту, а саме начальником відділу аудиту інженерно-інфраструктурного забезпечення будівництва та земель 4 територіального управління внутрішнього аудиту Олександром Кавецьким, ТВО начальника Дніпровського квартирно-експлуатаційного управління Анатолієм Лободою, начальником відділу (фінансово-економічного) - головним бухгалтером Дніпровського квартирно-експлуатаційного управління Оленою Куделею, тобто особами, які не є суб`єктами оцінювальної діяльності чи експертами. Особи, які робили аудиторський звіт не мають відповідної кваліфікації та знань, які дозволяють робити відповідні висновки. Жодного документа, який підтверджує наявність збитку та його розмір до позову не долучено. Перед виконанням робіт за замовленням позивача здійснювалась експертиза проектної документації за дефектним актом «Капітальний ремонт покрівлі будівлі №1/179 (казарма), АДРЕСА_1», за наслідком чого був зроблений експертний звіт (позитивний) щодо розгляду проектної документації від 17.11.2023 №231/23Д, відповідно до якого загальна кошторисна вартість будівництва у поточних цінах станом на листопад 2023 року складає 3999,999 тис. грн, в тому числі будівельні роботи 3665,817 тис. грн., інші витрати 334,182 грн. В експертному звіті вказано, що за результатами розгляду кошторисної документації і зняття зауважень встановлено, що зазначену документацію, яка враховує обсяги робіт, передбачені дефектним актом, складено згідно з вимогами «Настанови з визначення вартості будівництва» (Наказ №281 від 01.11.2021). Слід вказати, що кошторис включає роботи, які виконував відповідач, та за даними незалежного експертного звіту вартість робіт, в тому числі матеріалів, відповідає діючим вимогам, зокрема Настанові з визначення вартості будівництва, затвердженої Наказом №281 від 01.11.2021. Експертна організація ТОВ «Експертиза ЗО» є в переліку експертних організацій, що відповідають Критеріям, встановленим наказом Мінрегіону від 15.08.2017 № 204 та можуть проводити експертизу проектів будівництва. Вказана експертна організація виконувала експертизу саме за замовленням позивача; встановлено, що кошторисна документація складена за цінами як на роботи, так і на матеріали, що відповідають вимогам Настанови з визначення вартості будівництва, затверджених Наказом №281 від 01.11.2021, що спростовує висновки аудиторського звіту, проведеного особами без відповідної кваліфікації. Відповідач надає до суду видаткову накладну від 29.11.2023 за №РН-2310421, якою підтверджена закупівля матеріалів, які були використані під час виконання робіт за договором для позивача. З вказаного документа слідує, що вартість закупки для відповідача була вищою за вартість, яка вказана в акті №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2023р. форми БК-2в. Натомість, через те, що умовами договору передбачений твердий кошторис, відповідач не міг змінювати ціну робіт та був вимушений виконувати роботи зі збитками. Позивачем не доведено об`єктивну та суб`єктивну сторони спричинених відповідачем збитків, причинно-наслідковий зв`язок між діями та понесеними позивачем збитками, оскільки не доведено саме вини відповідача у їх понесенні позивачем, як і не доведено, що позивачем вчинялись дії на їх уникнення. У зв`язку із чим відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

30.06.2025 відповідач подав до суду заяву з запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, в якій просить суд розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 05.08.2025 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Баланс Центр" про розгляд справи за правилами загального позовного провадження - відмовлено.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

27.11.2023 між Дніпровським квартирно-експлуатаційним управлінням (нова назва - Квартирно-експлуатаційний відділ міста Дніпро) (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Баланс центр» (генпідрядник) було укладено договір підряду «Капітальний ремонт покрівлі будівлі №1/179 (казарма), АДРЕСА_1. Коригування» № 49/2711 (далі - договір).

Предметом договору підряду є виконання робіт по об`єкту: Капітальний ремонт покрівлі будівлі №1/179 (казарма), АДРЕСА_1, (далі - об`єкт), які є складовою частиною загальної вартості об`єкту та входять до зведеного кошторисного розрахунку, що здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України (п. 1.1. договору).

Договірна ціна становить 645 037,82 грн в тому числі ПДВ 107 506,30 грн (п. 3.1. договору).

Розрахунки за виконані роботи по об`єкту проводяться на підставі "Актів приймання виконаних будівельних робіт" за формою КБ-2в та "Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат" за формою КБ-3 протягом тридцяти робочих днів після їх підписання (п. 4.1.1. договору).

Після виконання генпідрядником робіт одного або декількох етапів, визначених в пп. 5.1.1 договору, та надання замовнику документів, зазначених в пп. 4.1.1 договору, замовник встановленим порядком приймає ці роботи, якщо вони повністю відповідають визначеним умовами договору вимогам щодо якості та об`єму, в іншому випадку акти повертаються генпідряднику для усунення зауважень та коригування. В окремих випадках за 30 календарних днів до завершення бюджетного року), замовник має право оплатити генпідряднику за частину фактично виконаних робіт одного або декількох етапів, визначених в пп. 5.1.1 договору (відповідно до форми КБ-2в "Акту приймання виконаних будівельних робіт" та форми КБ-3 "Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат") (п. 4.1.2. договору).

У разі виявлення невідповідності пред`явлених до оплати робіт встановленим вимогам, завищення їх обсягів або неправильного застосування кошторисних норм, поточних цін, розцінок та інших помилок, що вплинули на ціну виконаних робіт, замовник повертає генпідряднику такі акти без розгляду (п. 4.1.4. договору).

У 2023 році оплата виконаних робіт буде здійснюватися із Державного бюджету в сумі 645 037,82 грн, в тому числі ПДВ 107 506,30 грн, що відповідає бюджетним призначенням, лише в межах цих бюджетних призначень, що відповідає ліміту фінансування із Державного бюджету, при наявності на казначейському рахунку відповідних коштів, у тому числі за рахунок загального (спеціального) фонду в сумі 645 037,82 грн, в тому числі ПДВ 107 506,30 грн (п. 4.2.2. договору).

Приймання-передача виконаних робіт по об`єкту проводиться відповідно до чинних нормативних актів, які регламентують прийняття закінчених об`єктів в експлуатацію (п. 5.2.1. договору).

У разі виявлення завищення обсягів та/або вартості робіт під час перевірок та контрольних обмірів на об`єкті, які були прийняті та оплачені замовником на підставі актів форми КБ-2в "Акт приймання виконаних будівельних робіт" та форми КБ-3 "Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати" генпідрядник зобов`язаний протягом 10 робочих днів з моменту виявлення, відшкодувати завищення шляхом повернення коштів або виконання робіт у сумі різниці сплаченої за виконані роботи за актами форми КБ-2в, КБ-3 та фактичним виконанням робіт генпідряником (п. 4.2.3. договору).

Прийняття в експлуатацію об`єкта здійснюється робочою комісією на підставі кошторисної документації, вимог державних стандартів, будівельних норм і правил. Робоча комісія утворюється замовником, до складу якої залучається генпідрядник та експлуатуюча організація. За результатами роботи робочої комісії складається акт готовності об`єкта до експлуатації про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом будівель, споруд, приміщень, який підписується експлуатуючою організацією, генпідрядником та затверджується замовником (п. 5.2.2. договору).

Передача виконаних робіт по об`єкту генпідрядником і приймання їх замовником оформлюється актом приймання виконаних будівельних робіт та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-2В, КБ-3) з обов`язковим попереднім оформленням актів на приховані роботи (п. 5.2.4. договору).

Замовник має право вимагати від генпідрядника своєчасного та якісного виконання робіт на об`єкті, передачі об`єкта відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства (п.. 6.2.4. договору).

Замовник має право, у разі невиконання або неналежного виконання генпідрядником обов`язків за договором відмовитись від виконання умов договору та вимагати відшкодування заподіяних збитків та сплати ним штрафних санкцій (п. 6.2.8. договору).

Генпідрядник зобов`язаний відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства відшкодувати завдані замовнику збитки (п. 6.3.4. договору).

Генпідрядник зобов`язаний у разі не виконання своїх зобов`язань за договором сплатити замовнику визначені умовами договору штрафні санкції, а також повернути замовнику відповідну частку сплачених останнім за умовами договору коштів (п. 6.3.5. договору).

Разом з цим, як зазначає позивач, 26.09.2023 між ним та Фізичною особою-підприємцем Шаталовим Юрієм Володимировичем (виконавець) було укладено договір № 50/2711 про здійснення технічного нагляду за будівництвом на об`єкті - будівля № 1/179 (казарма) (далі - договір), яка знаходиться за адресою Дніпропетровська область, смт. Гвардійське, військове містечко № 1, згідно з умовами якого виконавець, зобов`язаний надати передбачені договором послуги, пов`язані зі здійсненням технічного нагляду (код за ДК 021:20-9 - послуги з нагляду за виконанням будівельних робіт), відповідно до Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єктів архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 № 903, інших нормативно - правових актів, що регулюють питання здійснення технічного нагляду та цього договору, є складовою частиною загальної вартості об`єкту та входить до зведеного кошторисного розрахунку. Технічний нагляд полягає у здійсненні контролю за дотриманням проектних рішень та вимог державних стандартів, будівельних норм і правил, а також контролю за якістю та обсягами робіт, виконаних під час будівництва або зміни об`єкта, а також доручень замовника, пов`язаних зі здійсненням технічного нагляду на об`єкті.

Таким чином, позивач зазначає, що саме на інженера з технічного нагляду ФОП Шаталова Ю.В. покладено обов`язок перевіряти обсяги та якість виконаних будівельних робіт, а також візувати акти приймання виконаних будівельних робіт.

На виконання умов договору відповідачем виконано, а позивачем прийнято будівельні роботи «Капітальний ремонт покрівлі будівлі №1/179 (казарма), АДРЕСА_1» на загальну суму 645 037,82 грн з ПДВ, що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими їх печатками актом №1 від 15.12.2023 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2023 року (форма КБ-2в) (а.с. 11-12) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2023 року від 15.12.2023 (форма КБ-3) (а.с. 11).

27.12.2023 сторонами та інженером з технічного нагляду підписали акт готовності об`єкта до експлуатації (а.с. 13).

Господарський суд зазначає, що акт №1 від 15.12.2023 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2023 року (форма КБ-2в), довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2023 року від 15.12.2023 (форма КБ-3) та акт готовності об`єкта до експлуатації підписані сторонами без будь-яких зауважень чи заперечень.

Відповідно до платіжної інструкції № 4688 від 15.12.2023 (оплачено 19.12.2023) (а.с. 29) позивач сплатив відповідачу за виконанні роботи 645 037,82 грн

Однак, як зазначає позивач, протягом березня - листопада 2024 року у нього було проведено перевірку 4 територіальним управлінням внутрішнього аудиту Служби внутрішнього аудиту Міністерства оборони України. За результатами проведеної аудиторської перевірки складено аудиторський звіт № 520/5/16/аз від 08.10.2024 (а.с. 15-16). Проведеною аудиторською перевіркою встановлено порушення, пов`язані із завищенням середніх цін на матеріальні ресурси в регіоні, допущені при визначенні вартості робіт з улаштування контуру заземлення (блискавкозахисту) за об`єктом "Капітальний ремонт покрівлі будівлі № 1/179 (казарма), смт Гвардійське, Дніпропетровська область, військове містечко № 1. Коригування", які виконувалися ТОВ "Баланс Центр" згідно з договором від 27.11.2023 № 49/27/11 на суму 645 037,82 грн.

За результатами проведеної аудиторської перевірки надана рекомендація:

«Проведений в ході аудиту аналіз поточних цін на ринку будівельних матеріалів, виробів та конструкцій у Дніпропетровській області засвідчив значне перевищення усереднених цін комплектуючих для систем блискавкозахисту та заземлення включених підрядником до акту форми № КБ-2в № 1 за грудень 2023 року, а саме:

- включено до акту форми № КБ-2в "Тримач ізольований" у кількості 250 шт. за ціною 678,85 грн за 1 шт., фактично використано "Тримач Clip сірий M8 (PA)", ціна якого на ринку не перевищує 20,00 грн за 1 шт., при цьому аудитом під час перерахунку вартості прийнято ціну 22,00 грн за шт. (з урахуванням можливої помилки та витрат пов`язаних з транспортування матеріального ресурсу);

- включено до акту форми № КБ-2в "'Комплект заземлення " у кількості 2 шт. зa ціною 116 222,92 грн за 1 шт., ціна якого на ринку не перевищує 9200,00 грн за 1 шт., при цьому аудитом враховано найбільшу ціну з каталогу товарів, що представлена на сайті https://epicentr.ua/, а саме "Комплект заземлення ОВО Bettermann в три точки 13,5 м сталь";

- включено до акту форми № КБ-2в "Провідник блискавкопровідиий" у кількості 276 м за ціною 290,00 грн за 1 м (фактично застосовано дріт алюмінієвий для блискавкозахисту d-8 мм), ціна якого на ринку не перевищує 50,00 грн за 1 м, яку аудитом враховано під час перерахунку вартості.

Щодо результатів експертизи кошторисної частини проектної документації за об`єктом "Капітальний ремонт покрівлі будівлі № 1/179 (казарма), АДРЕСА_1 . Коригування" експертною організацією ТОВ "Експертиза ЗО" зауважень до завищених цінових показників на матеріально-технічні ресурси не надано, про що свідчить отриманий позитивний експертний звіт від 17.11.2023 № 231/23Д.

За результатами перерахунку вартості виконаних та оплачених згідно з актом форми № КБ-2в № 1 за грудень 2023 року робіт на суму 645 037,82 грн встановлено завищення вартості на 535 601,21 грн, що призвело до втрат на відповідну суму, чим порушено вимоги пунктів 5.10, 6.4 Настанови з визначення вартості будівництва, ст. 193 Господарського кодексу та ст. 629 Цивільного кодексу».

Зазначене, як вважає позивач, свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором підряду № 49/2711 від 27.11.2023 та нанесення позивачу збитків на суму завищення вартості будівельних робіт.

Позивач зазначає, що в даному випадку, оплата позивачем завищеної вартості робіт у розмірі 535 601,21 грн фактично є втраченим майном, оскільки сума завищення сплачена не в рамках домовленостей, а за відсутності підстав для даної оплати. При цьому, позивач втратив можливість розпоряджатися даними коштами (оскільки вони фактично перебувають у відповідача).

Також позивач зазначає, що у зв`язку із тим, що саме на інженера з технічного нагляду ФОП Шаталова Ю.В. покладено обов`язок перевіряти обсяги та якість виконаних будівельних робіт, а також візувати акти приймання виконаних будівельних робіт, позивачем на адресу ФОП Шаталова Ю. В. було направлено претензію № 525/5057 від 14.10.2024 з вимогою повернути грошові кошти в розмірі 8435,72 грн. 15.12.2024 ФОП Шаталов виконав вимоги претензії від 14.10.2024 №525/5057 та відшкодував збитки, спричинені завищенням вартості послуг з технічного нагляду, у розмірі 7029,77 грн та сплатив штрафні санкції у розмірі 1405,95 грн. Вказане, на думку позивача, свідчить про визнання ФОП Шаталовим неякісного надання послуг з капітального ремонту за договором підряду №49/2711, послуг з технічного нагляду та відповідно завищення відповідачем вартості виконаних будівельних робіт на об`єкті "Капітальний ремонт покрівлі будівлі №1/183 (казарма), АДРЕСА_1".

На підставі вищевикладеного позивач просить суд стягнути з відповідача збитки, спричинені завищенням вартості будівельних робіт у розмірі 535 601,21 грн.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України).

Господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України).

За договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх (ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу України).

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта (ч. 2 ст. 875 Цивільного кодексу України).

Підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 839 Цивільного кодексу України).

Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб (ч. 2 ст. 839 Цивільного кодексу України).

Матеріально-технічне забезпечення будівництва покладається на підрядника, якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Договором на замовника може бути покладений обов`язок сприяти підрядникові у забезпеченні будівництва водопостачанням, електроенергією тощо, а також у наданні інших послуг (ч. 1 ст. 879 Цивільного кодексу України).

Підрядник, який зобов`язаний здійснювати матеріально-технічне забезпечення будівництва, несе ризик неможливості використання наданого ним матеріалу (деталей, конструкцій) або устаткування без погіршення якості робіт (ч. 2 ст. 879 Цивільного кодексу України).

Оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін (ч. 4 ст. 879 Цивільного кодексу України).

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України).

Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу (ч. 3 ст. 843 Цивільного кодексу України).

Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником (ч. 1 ст. 844 Цивільного кодексу України).

Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором (ч. 2 ст. 844 Цивільного кодексу України).

Замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника (ч. 1 ст. 849 Цивільного кодексу України).

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими (ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України).

Якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 852 Цивільного кодексу України).

Робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру (ч. 1 ст. 857 Цивільного кодексу України).

Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові (ч. 2 ст. 857 Цивільного кодексу України).

Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру (ч. 3 ст. 857 Цивільного кодексу України).

Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі (ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України).

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки) (ч. 2 ст. 853 Цивільного кодексу України).

Обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт), законом покладений саме на замовника.

Отже, відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

З наведених норм закону слідує висновок, що перевірка фактичного обсягу робіт, а також вартість матеріалів, які включені в акт приймання виконаних будівельних робіт і довідку про вартість виконаних робіт і витрати, покладається на особу, що приймає роботи зі сторони замовника, за наявності відсутності заперечень з цього приводу під час підписання актів.

Господарський суд зазначає, що акт №1 від 15.12.2023 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2023 року (форма КБ-2в), довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2023 року від 15.12.2023 (форма КБ-3) та акт готовності об`єкта до експлуатації підписані сторонами без будь-яких зауважень чи заперечень.

Позивач прийняв виконані роботи, не заявивши при цьому про допущення робіт будь-яких відступів від умов договору чи наявність інших недоліків.

Отже, враховуючи приписи чинного законодавства, а також те, що позивач оглянув та прийняв за відповідним актом приймання виконаних будівельних робіт без будь-яких зауважень і застережень виконані відповідачем роботи, обумовлені договором, це свідчить про належне виконання останнім умов договору та прийняття цих робіт позивачем без претензій щодо їх виду, якості, об`ємів (кількості) та вартості відповідно до умов договору за іншими показниками.

Підписавши акт приймання виконаних робіт, замовник погоджується як з якістю таких робіт, та і з використаними матеріалами та іншими витратами.

Відповідно до ст. 189 Господарського кодексу України ціна є істотною умовою господарського договору і її зміна у відповідності до ч. 3 ст. 632 Цивільного кодексу України після виконання договору не допускається.

При укладенні договору сторони були вільні у визначенні його умов, на свій розсуд укладали цей правочин на певних встановлених умовах, узгодили вказані умови, підписавши договір, у тому числі і щодо вартості.

Матеріали справи не містять мотивованої відмови позивача від приймання виконаних відповідачем будівельних робіт з підстав невідповідності їх вартості/обсягу.

Позивач, як на підставу позовних вимог, посилається на аудиторський звіт № 520/5/16/аз від 08.10.2024 4 територіального управління внутрішнього аудиту Служби внутрішнього аудиту Міністерства оборони України та на приписи ст. 224, 225 Господарського кодексу України, при цьому розмір завищеної вартості робіт позивач вважає заподіяними йому збитками.

За приписами ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За приписами ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником (п. 6.14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18).

Підставою для відшкодування збитків відповідно до п. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України та ст. 224 Господарського кодексу України є порушення зобов`язання.

Доведення факту наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

При цьому акт перевірки може бути підставою для вчинення відповідних процесуальних дій посадовими особами (зокрема - пред`явлення відповідного позову до суду), однак не позбавляє відповідну особу процесуального обов`язку доводити свої вимоги належними та допустимими доказами.

Дана позиція узгоджується з позицією Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07.12.2021 у справі № 922/3816/19, в якій зазначено, що "акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу. Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати, оскільки за своїми правовими наслідками акт ревізії у даному випадку фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась. Акт ревізії не може змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені договором та підтверджені відповідними актами виконаних робіт.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2020 у справі № 910/7984/16, акт ревізії Державної фінансової інспекції України не є беззаперечною підставою для задоволення позовних вимог про стягнення збитків, оскільки виявлені таким органом порушення не можуть впливати на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати. Акт ревізії не може змінювати, припиняти договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені укладеними договорами та які підтверджені відповідним актами здачі-приймання наданих послуг. Акт ревізії Державної фінансової інспекції України є документом, складеним з приводу наявності або відсутності відповідних порушень, та містить лише думку органу, який його склав. Викладені в ній висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто акт ревізії не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договору. Акт ревізії не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялася. Акт ревізії є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

Отже, аудиторський звіт не може розглядатись як підстава виникнення господарсько-правового зобов`язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти, оскільки за умови існування між сторонами договірних правовідносин виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати.

Сам лише акт перевірки не визначений законодавством як безумовний доказ господарського чи цивільно-правового правопорушення. Обставини, вказані в такому акті, в господарському судочинстві повинні підтверджуватись належними доказами у відповідності до приписів Господарського процесуального кодексу України.

Отже, аудиторський звіт № 520/5/16/аз від 08.10.2024 4 територіального управління внутрішнього аудиту Служби внутрішнього аудиту Міністерства оборони України повинен бути оцінений згідно з правилами ст. 73-79 ГПК України, а розмір збитків підлягає доказуванню стороною та оцінці судом на загальних підставах за правилами, встановленими чинним процесуальним законодавством України.

Внутрішній аудит, як система контролю за діяльністю підконтрольних суб`єктів, створюється з метою ефективної оцінки та вдосконалення системи внутрішнього контролю та управління ризиками.

Крім того, згідно з ч. 3 ст. 632 Цивільного кодексу України зміна ціни в договорі після його виконання сторонами не допускається.

При цьому у статті 204 Цивільного кодексу України закріплено презумпцію правомірності правочину.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

За таких обставин, оскільки, правовідносини з оплати робіт виникли з договору, ціна договору визначена за узгодженням сторін, виявлені аудиторською перевіркою порушення не впливають на умови укладеного сторонами договору і не можуть його змінювати.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулась з позовом до суду, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Позов заявлено виключно з підстав, мотивів та висновків, наведених в аудиторському звіті № 520/5/16/аз від 08.10.2024 4 територіального управління внутрішнього аудиту Служби внутрішнього аудиту Міністерства оборони України. Будь-яких інших доказів, які б свідчили про неналежне виконання умов договору відповідачем, про заподіяння внаслідок неналежного виконання умов цього правочину позивачу матеріальної шкоди чи розміру такої шкоди, позивачем суду не подано.

Посилання позивача на зазначений вище аудиторський звіт як на підставу для задоволення позовних вимог є безпідставними, оскільки цей акт сам по собі не є належним та допустимим доказом невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором.

При цьому позивач, підписавши акти виконаних робіт, підтвердив обставини належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позивачем не доведено наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення, необхідних для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків.

За викладених обставин господарський суд вважає позовні вимоги не необґрунтованими, доведеними, а отже такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача у розмірі 6427,21 грн.

У відзиві (а.с. 90) відповідачем визначено попередній (орієнтовний) розмір витрат на професійну правничу допомогу - 50 000,00 грн.

Відповідно до п. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) Такі докази подаються до закінчення судових дебатів справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 25.08.2025

Суддя І.В. Мілєва