УХВАЛА

м. Київ

27.08.2025Справа № 916/3028/25

За заявою Одеської міської ради

про забезпечення позову

у справі № 916/3028/25

за позовом Одеської міської ради

до Міністерства оборони України

про витребування майна з чужого незаконного володіння

Суддя Удалова О.Г.

без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Одеська міська рада (позивач) звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до Міністерства оборони України (відповідач), в якому позивач просить витребувати з незаконного володіння відповідача на користь територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради земельну ділянку з кадастровим номером :43:001:0034, площею 0,4365 га, яка розташована навпроти житлового будинку по вул. Армійська, 8-в у м. Одесі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що, за доводами позивача, вказана земельна ділянка належить до земель комунальної власності, у відповідача відсутнє майно на вказаній земельній ділянці, у зв`язку з чим останній не міг набути вказану земельну ділянку у власність.

Ухвалою Господарського суду Одеської області матеріали справи № 916/3028/25 передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2025 матеріали справи передані для розгляду судді Удаловій О.Г.

Разом з позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд:

- накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :43:001:0034, площею 0,4365 га, яка розташована напроти житлового будинку по вул. Армійська, 8-в у м. Одесі (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- заборонити Міністерству оброни України та інший особам здійснювати підготовчі, проекті та будівельні роботи на земельній ділянці з кадастровим номером :43:001:0034, площею 0,4365 га, яка розташована навпроти житлового будинку по вул. Армійська, 8-в у м. Одесі;

- заборонити суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у т.ч. нотаріусам, приймати рішення та вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією прав, внесення записів та змін до них у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки з кадастровим номером :43:001:0034, площею 0,4365 га, яка розташована напроти житлового будинку по вул. Армійська, 8-в у м. Одесі (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Вказана заява мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову зможе ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі у випадку задоволення позову чи унеможливити ефективний захист порушених прав територіальної громади.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, дослідивши наявні в матеріалах заяви докази, суд вважає, що вказана заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову та надати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При цьому згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, заявник зазначає, що у випадку незабезпечення позову, відповідач, дізнавшись про наявність справи у суді матиме можливість у будь-який час здійснити проведення будівельних робіт на земельній ділянці, яка є предметом спору, здійснити відчуження її з подальшим проведення реєстраційних дій на новозбудовані об`єкти, що може призвести до незворотних властивостей земельної ділянки, а також може призвести як до збільшення осіб учасників справи, так і їх матеріальних витрат.

Між тим, позивачем не надано доказів здійснення відповідачем будівельних або проектних чи підготовчих робіт на земельній ділянці з кадастровим номером :43:001:0034, площею 0,4365 га, яка розташована навпроти житлового будинку по вул. Армійська, 8-в у м. Одесі. При тому, що для їх початку відповідачу необхідно отримати відповідні дозвільні документи для проведення будівельних робіт.

У зв`язку з викладеним, суд не вбачає за необхідне забезпечувати позов шляхом заборони Міністерству оброни України та іншим особам здійснювати підготовчі, проекті та будівельні роботи на земельній ділянці з кадастровим номером :43:001:0034, площею 0,4365 га, яка розташована навпроти житлового будинку по вул. Армійська, 8-в у м. Одесі

Крім того, на підтвердження вимоги про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладання арешту на земельну ділянку позивачем не надано доказів того, що відповідач планує здійснювати відчуження земельної ділянки з кадастровим номером :43:001:0034, зважаючи на що суд не вбачає підстав для забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :43:001:0034, площею 0,4365 га.

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, долученого до позову, земельна ділянка з кадастровим номером :43:001:0034, площею 0,4365 га, на даний час зареєстрована за Міністерством оборони України на праві власності.

Підставою для такої реєстрації вказано рішення Виконкому одеської міської ради про передачу земельної ділянки у власність № 27 від 29.10.1951.

За вказаних обставин, суд не вбачає підстав для забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у т.ч. нотаріусам, приймати рішення та вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією прав, внесення записів та змін до них у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки з кадастровим номером :43:001:0034, площею 0,4365 га, позаяк реєстрація такої ділянки за відповідачем вже вчинена, а інші можливі реєстраційні дії не є предметом заявлених позовних вимог.

Крім того, позивачем в заяві про вжиття заходів забезпечення позову не наведено обґрунтування того, що невжиття запропонованих позивачем (заявником) заходів до забезпечення позову може ускладнити або утруднити виконання рішення суду у даній справі у випадку задоволення позову, оскільки його виконання здійснюватиметься на підставі прийнятого у справі рішення безпосередньо шляхом витребування земельної ділянки, яка є предметом заявленого позову.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи зі змісту заяви, суд дійшов висновку про безпідставність заяви про забезпечення позову, оскільки необхідність у застосуванні судом таких заходів жодним чином не обґрунтована і документально не підтверджена, оскільки не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Таким чином, суд не вбачає обґрунтованих підстав для задоволення заяви позивача (заявника) про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 74, 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Одеської міської ради про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвала підписана та набрала законної сили 27.08.2025. Ухвала підлягає оскарженню в порядку, встановленому чинним Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя О.Г. Удалова