ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" серпня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1041/25

Господарський суд Житомирської області у складі судді Давидюка В.К.,

розглядаючи заяву Виконувача обов`язків керівника Звягельської окружної прокуратури вх.№01-44/2391/25 про забезпечення позову у справі за позовом:

Виконувача обов`язків керівника Звягельської окружної прокуратури в інтересах держави в особі:

1) Ємільчинської селищної ради Звягельського району Житомирської області

2) Житомирської обласної ради

до 1) Приватного сільськогосподарського підприємства "Березники"

2) Головного управління ДПС в Житомирській області

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів - Дочірнє підприємство "Ємільчинський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради

про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації земельної ділянки в ДЗК, речових прав та обтяжень,

за участю прокурора Толочко Ірина Олександрівна (в залі суду) - посвідчення №080894 від 05.05.2025

ВСТАНОВИВ:

Виконувач обов`язків керівника Звягельської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Ємільчинської селищної ради Звягельського району Житомирської області та Житомирської обласної ради звернувся до Господарського суду Житомирської області з вимогами:

- витребувати з незаконного володіння Приватного сільськогосподарського підприємства "Березники" на користь Житомирської обласної ради земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0335 в межах та конфігурації її накладення площею 9,5194 га на землі лісогосподарського призначення, а саме на виділ 34 кварталу 6 Сербівського лісництва Дочірнього підприємства "Ємільчинський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради, відповідно до схеми земельної ділянки та каталогу координат, наданих сертифікованим інженером-геодезистом ОСОБА_1

- витребувати з незаконного володіння Приватного сільськогосподарського підприємства "Березники" на користь Ємільчинської селищної ради Звягельського району Житомирської області земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0335 площею 51,7272 га за виключенням частини в межах та конфігурації її накладення площею 9,5194 га на землі лісогосподарського призначення, а саме на виділ 34 кварталу 6 Сербівського лісництва Дочірнього підприємства "Ємільчинський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради, відповідно до схеми земельної ділянки та каталогу координат, наданих сертифікованим інженером-геодезистом Розубаєвою М.М.

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію всіх речових прав та обтяжень на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0335 площею 61,2466 га припинивши право приватної власності приватного сільськогосподарського підприємства "Березники" та обтяження від 19.07.2024 номер 55947397 у виді податкової застави, зареєстровані на вказану земельну ділянку.

- скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0335 площею 61,2466 га.

Ухвалою від 13.08.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 11.09.2025. Також суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів Дочірнє підприємство "Ємільчинський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради.

Разом з позовною заявою в.о. керівника Звягельської окружної прокуратури подав заяву про забезпечення позову, згідно якої останній просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0335;

- заборони Головному управлінню ДПС у Житомирській області вживати заходи, передбачені Податковим кодексом України, щодо погашення податкового боргу ПСП "Березники" за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі контролюючого органу, а саме земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0335 площею 61,2466 га, до набрання рішенням у справі законної сили.

Ухвалою від 13.08.2025 суд прийняв до розгляду заяву виконувача обов`язків керівника Звягельської окружної прокуратури про забезпечення позову та призначив судове засідання для розгляду заяви на 25.08.2025.

20.08.2025 до суду від Звягельської окружної прокуратури надійшли письмові пояснення на заяву про забезпечення позову.

25.05.2025 від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів - ДП "Ємільчинський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради надійшла заява у якій ДП просить задовольнити заяву прокурора.

У судовому засіданні 25.08.2025 прокурор заяву про вжиття заходів забезпечення позову підтримав.

Розглянувши заяву прокурора про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає ст. 136 ГПК України, згідно з якою господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п. 1, 2, 4, 10 ч. 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (ч. 3 ст.137 ГПК України).

Отже, забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача (аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20).

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити тощо.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову з заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Відповідно до частини 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, в разі задоволення позову.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" наголошено, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії", поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При цьому, у немайнових спорах у випадку ствердної відповіді на це питання, встановленню підлягають обставини щодо того чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Наведена правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, а також у постановах Верховного Суду 16.10.2019 у справі №904/2285/19, від 16.03.2020 у справі №916/3245/19 та від 14.04.2021 у справі №910/11177/20.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі №914/970/18, від 10.11.2020 у справі №910/1200/20).

З наведеного слідує, що не існує універсального алгоритму застосування заходів забезпечення позову, оскільки їх вжиття (або відмова у такому) знаходиться у прямій залежності від фактичних обставин кожного конкретного господарського спору (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 13.09.2023 у справі №910/11678/22).

Як вбачається з позовної заяви, предметом позову є вимоги:

- витребувати з незаконного володіння Приватного сільськогосподарського підприємства "Березники" на користь Житомирської обласної ради земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0335 в межах та конфігурації її накладення площею 9,5194 га на землі лісогосподарського призначення, а саме на виділ 34 кварталу 6 Сербівського лісництва Дочірнього підприємства "Ємільчинський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради, відповідно до схеми земельної ділянки та каталогу координат, наданих сертифікованим інженером-геодезистом ОСОБА_1

- витребувати з незаконного володіння Приватного сільськогосподарського підприємства "Березники" на користь Ємільчинської селищної ради Звягельського району Житомирської області земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0335 площею 51,7272 га за виключенням частини в межах та конфігурації її накладення площею 9,5194 га на землі лісогосподарського призначення, а саме на виділ 34 кварталу 6 Сербівського лісництва Дочірнього підприємства "Ємільчинський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради, відповідно до схеми земельної ділянки та каталогу координат, наданих сертифікованим інженером-геодезистом Розубаєвою М.М.

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію всіх речових прав та обтяжень на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0335 площею 61,2466 га припинивши право приватної власності приватного сільськогосподарського підприємства "Березники" та обтяження від 19.07.2024 номер 55947397 у виді податкової застави, зареєстровані на вказану земельну ділянку.

- скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0335 площею 61,2466 га.

Обгрунтовуючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову прокурор вказав, що згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0335 площею 61,2466 га, 19.07.2024 зареєстровано обтяження (номер запису про обтяження: 55947397) у вигляді податкової застави (номер запису про обтяження: 55947397), зареєстрованого за заявою Головним управлінням ДПС у Житомирській області (зміст, характеристика обтяження: податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у визначений строк).

Відповідно до акту опису майна №1050/06-30-13-07, виданого 16.07.2024 Головним управлінням ДПС у Житомирській області, спірна земельна ділянка перебуває в податковій заставі із забороною відчуження.

Крім цього, ухвалою слідчого судді у справі №277/204/25 на зазначену земельну ділянку накладено арешт у межах досудового розслідування кримінального провадження №0000015 від 21.02.2025.

На думку прокурора, станом на момент пред`явлення позову наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно арешту земельної ділянки, яка є предметом позову у даній справі, та її обтяження у вигляді податкової застави не залежить від результату розгляду позовної заяви прокурора, що може унеможливити реальне поновлення інтересів держави, за захистом яких прокурор звернувся до суду.

Вважає, що за відсутності арешту спірного майна, у разі скасування арешту майна за клопотанням учасника кримінального провадження, закриття кримінального провадження, ухвалення судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, ПСП "Березники" матиме можливість безперешкодно відчужити спірну земельну ділянку або передати її у користування іншій особі. До того ж, у Головного управління ДПС у Житомирській області не буде жодних перешкод для вжиття заходів щодо погашення податкового боргу ПСП "Березники" за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі контролюючого органу, у тому числі земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0335 площею 61,2466 га. У такому разі відновлення порушених інтересів держави в особі Житомирської обласної ради та Ємільчинської селищної ради може бути суттєво ускладнено або навіть унеможливлено. До того ж, продаж спірної земельної ділянки за вимогою податкового органу призведе до задоволення вимог держави до ПСП "Березники" за рахунок комунального майна, а не майна боржника.

Суд враховує, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Арешт віднесений до видів обтяжень речових прав на нерухоме майно, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості (п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Арешт майна, як спосіб забезпечення позову, передбачає накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Отже, арешт, як заборона на право розпоряджатися майном, включає і обмеження на розпорядження таким майном. Тому при накладенні арешту на майно вжиття додаткових заходів забезпечення, направлених на обмеження розпорядження таким майном, не є необхідним.

Окрім того, за своєю суттю арешт майна - це тимчасовий захід, який має наслідком накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження.

Накладення арешту на майно не завдасть шкоди та збитків сторонам.

Враховуючи вищевикладене, а також, що позовні вимоги стосуються права власності на земельну ділянку та існує достатньо мотивована ймовірність, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, у разі задоволення позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0335 площею 61,2466 га.

Щодо інших видів забезпечення у вигляді встановлення судом заборон, про які просить прокурор, суд зазначає таке. Згідно з правовою позицією Верховного суду від 24.07.2024 у справі №567/459/23 арешт майна, як спосіб забезпечення позову, передбачає накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Арешт як заборона на право розпоряджатися майном включає і обмеження на розпорядження таким майном. Тому при накладенні арешту на майно вжиття додаткових заходів забезпечення, направлених на обмеження розпорядження таким майном, не є необхідним.

Згідно з ч. 5 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Виконувача обов`язків керівника Звягельської окружної прокуратури вх.№01-44/2391/25 про забезпечення позову задовольнити частково.

2. Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0335, площею 61,2466 га - до набрання рішенням у справі законної сили.

3. В іншій частині у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Стягувач: Звягельська окружна прокуратура (11701, вул. Родини Косачів, 6-а, м. Звягель, Житомирська область (Житомирська обласна прокуратура).

Боржник: ПРИВАТНЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "БЕРЕЗНИКИ" (11233, Житомирська обл., Новоград-Волинський р-н, село Березники, ід. код 03745781).

Ухвала господарського суду є виконавчим документом та підлягає виконанню відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала про забезпечення позову може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена.

Повний текст ухвали складено 27.08.25

Суддя Давидюк В.К.

Звягельській окружній прокуратурі - через електронний кабінет та оригінал з гербовою печаткою;

сторонам - через електронні кабінети.