ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

27.08.2025 Справа № 917/1614/25

Суддя господарського суду Полтавської області Кльопов І.Г., розглянувши матеріали заяви (вхід. № 10935 від 25.08.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтава-Капітал", вул. Половка, 62, м.Полтава, 36000

про забезпечення позову

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтава-Капітал" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Миргородської міської ради Полтавської області, в якому просить суд

1. Визнати протиправним та скасувати Рішення Миргородської міської ради Полтавської області № 214 від 11 липня 2025 року про відмову в укладенні договору оренди земельної ділянки загальною площею 0,1271 га, кадастровий номер :50:072:0003, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ 03.07), яка розташована за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Шишацька, 16, під майновий комплекс АЗС № 42 та про відмову в укладенні договору оренди земельної ділянки загальною площею 0,4089 га, кадастровий номер :50:034:0169, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ 03.07), яка розташована за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Гоголя, 281, під майновий комплекс АЗС №43;

2. Зобов`язати Миргородську міську раду укласти договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,1271 га, кадастровий номер :50:072:0003, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ 03.07), яка розташована за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Шишацька, 16, під майновий комплекс АЗС № 42, текст якого наведений в Додатку № 1 до даної позовної заяви;

3. Зобов`язати Миргородську міську раду укласти договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,4089 га, кадастровий номер :50:034:0169, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ 03.07), яка розташована за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Гоголя, 281, під майновий комплекс АЗС № 43, текст якого наведений в Додатку № 2 до даної позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 25.08.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтава-Капітал" залишити без руху, надано позивачу у строк не більше 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки позовної заяви шляхом подання належних доказів сплати судового збору.

До Господарського суду Полтавської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтава-Капітал" надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить суд

Заборонити Миргородській міській раді, до завершення розгляду даної справи судом та набранням рішенням суду законної сили, вчиняти будь-які дії щодо передачі в оренду третім особам та/або про укладення з третіми особами договорів оренди - земельної ділянки загальною площею 0,1271 га, кадастровий номер :50:072:0003, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ 03.07), яка розташована за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Шишацька, 16. - земельної ділянки загальною площею 0,4089 га, кадастровий номер :50:034:0169, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ 03.07), яка розташована за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Гоголя, 281.

В обґрунтування заяви заявник вказує наступне:

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Полтава-Капітал» (надалі Позивач, Орендар) та Миргородською міською радою (надалі Відповідач, Орендодавець) укладено договори оренди земельних ділянок № 11/606 від 09 липня 2020 року та № 11/607 від 09 липня 2020 року.

Згідно договору оренди земельної ділянки № 11/606 від 09 липня 2020 року Миргородська міська рада надала, а ТОВ «Полтава-Капітал» прийняло в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,1271 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ 03.07), кадастровий номером :50:072:0003, яка розташована за адресою: м. Миргород, вул. Шишацька, 16. На земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна, а саме комплекс, автозаправочна станція № 42, (надалі АЗС № 42). Даний договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №218576029 від 31.07.2020р., номер запису про інше речове право № 37567970 від 29.07.2020 року. Строк дії даного договору оренди земельної ділянки закінчується 10 липня 2025 року.

Згідно договору оренди земельної ділянки № 11/607 від 09 липня 2020 року Миргородська міська рада надала, а ТОВ «Полтава-Капітал» прийняло в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,4089 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ 03.07), кадастровий номером :50:034:0169, яка розташована за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 281. На земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна, а саме комплекс, автозаправочна станція № 43, (надалі АЗС № 43). Даний договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 218551074 від 31.07.2020 р., номер запису про інше речове право № 37565032 від 29.07.2020 року та внесено виправлення технічної помилки відповідно Рішення про виправлення технічної помилки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 78492334 від 21 квітня 2025р., про що надана інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 423906159 від 24.04.2025р. Строк дії даного договору оренди земельної ділянки закінчується 09 липня 2025 року.

Названі вище договори оренди земельних ділянок, мають майже однакову структуру і зміст.

У відповідності до розділу 3 «Строк дії Договору» вищезазначені договори укладено на п`ять років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

На виконання даної вимоги договорів оренди земельних ділянок, за 60 днів ТОВ «Полтава-Капітал» направило на адресу Миргородської міської ради письмові повідомлення про поновлення договорів оренди земельних ділянок на новий строк, що підтверджується листом № 46/01 від 24.04.2025 р., про поновлення договору оренди земельної ділянки загальною площею 0,1271 га, кадастровий номер :50:072:0003, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ 03.07), яка розташована за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Шишацька, 16, (під майновий комплекс АЗС № 42) та листом № 47/01 від 24.04.2025 р., про поновлення договору оренди земельної ділянки загальною площею 0,4089 га, кадастровий номер :50:034:0169, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ 03.07), яка розташована за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Гоголя, 281, (під майновий комплекс АЗС № 43) - на новий строк.

Миргородська міська рада листами повідомила Позивача, що враховуючи наявність відкритого кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за номером 0001481 від 25.11.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч .1 ст. 273, ч. 3 ст. 110-2 КК України та у зв`язку із тим, що засновниками ТОВ «Полтава-Капітал» є КОМПАНІЯ ЄФРЕМОВ-КАУЧУК ГМБХ, адреса: Німеччина, 65760, ЕШБОРН, МЕРГЕНТАЛЕР АЛЛЕЕ 10-12, розмір частки статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) (грн.): 3 249 968,55 та ПАТ «ТАТНЄФТЬ» ІМ. В.Д.ШАШИНА, адреса: Російська Федерація, 423450, ВУЛ. ЛЕНІНА, 75, М.АЛЬМЕТЬЄВСЬК, РЕСПУБЛІКА ТАТАРСТАН, розмір частки статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) (грн.): 26 226 800,00, Земельним відділом Управління комунальних ресурсів Миргородської міської ради підготовлено проект рішення про відмову ТОВ «Полтава-Капітал» в укладенні договорів оренди землі на новий строк на земельну ділянку площею 0,1271 га, кадастровий номером :50:072:0003, місце розташування: м. Миргород, вул. Шишацька, 16, вид цільового призначення 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі та земельну ділянку площею 0,4089 га, кадастровий номер :50:034:0169, місце розташування: Полтавська область, м. Миргород, вул. Гоголя, 281, вид цільового призначення 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Ці проекти рішення буде винесено на розгляд чергового засідання сесії Миргородської міської ради.

В зв`язку з цими листами, на адресу Миргородської міської ради листом № 64/01 від 30.05.2025р. надано додаткову інформацію щодо поновлення договорів оренди земельних ділянок.

Даним листом зазначено, що Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 03.02.2025 року по справі № 991/682/25 внесено ясність відносно взаємовідносин між ПАТ «Татнєфть» імені В.Д. Шашина» (ОДРН 702, ІПН ) та ТОВ Полтава-Капітал» (). Предметом спору у цій справі є, зокрема, стягнення з відповідача, ПАТ «Татнєфть» імені В.Д. Шашина», на користь держави активів у вигляді частки у статутному капіталі ТОВ «Полтава-Капітал». Вказано, що позовних вимог про стягнення з ПАТ «Татнєфть» імені В.Д. Шашина» на користь держави активів у вигляді нерухомого майна та/або рухомого майна (транспортних засобів), що належать ТОВ «Полтава-Капітал», Міністерством юстиції України не пред`явлено. Крім того, Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 03.02.2025 року по справі № 991/682/25 встановлено, що ТОВ «Полтава-Капітал» є юридичною особою приватного права, яка утворена та зареєстрована за законодавством України та є її резидентом, і будь-яких позовних вимог до нього Міністерством юстиції України не пред`явлено.

Заявник зазначає, що за таких обставин, застосування у даному випадку як виду забезпечення позову заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, яке належить ТОВ «Полтава-Капітал» () та заборони Головному сервісному центру МВС Україні здійснювати перереєстрацію прав (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам та інше) щодо транспортних засобів, які належать ТОВ «Полтава- Капітал» () : - не стосуються предмету позову та не є спів мірними із заявленою позивачем вимогою про стягнення часток у статутних капіталах товариств, а тому суперечать вимогам п. 4 ч. 1 і ч. 2 ст. 151 КАС України; - суперечить ст. 1 протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо захисту права власності та ст. 41 Конституції України.

Таким чином, претензій до юридичної особи ТОВ «Полтава-Капітал» у держави Україна немає.

В подальшому Рішенням Вищого антикорупційного суду від 26.02.2025 року по справі № 991/682/25 позовні вимоги Міністерства юстиції України до відповідача, ПАТ «Татнєфть» імені В.Д. Шашина», були задоволені, а саме: [4-1] «Застосувати до Публічного акціонерного товариства «Татнєфть» імені В.Д. Шашина (ОДРН 702, ІПН ) санкцію, передбачену пунктом 11 частини першої статті 4 Закону України «Про санкції».

Стягнути в дохід держави активи, якими прямо володіє Публічне акціонерне товариство «Татнєфть» » імені В.Д. Шашина» (ОДРН 702, ІПН ), а саме: 100% частки в статутному капіталі ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС-УКРАЇНА» () у розмірі 302.741.899,68 гривень; 92,98% частки в статутному капіталі ТОВ «ХАРКІВ-КАПІТАЛ» () у розмірі 48.214.000,00 гривень; 88,97% частки в статутному капіталі ТОВ «ПОЛТАВА-КАПІТАЛ» () у розмірі 26.226.800,00 гривень. [4-5] Порядок та спосіб виконання цього рішення визначається органом, який здійснює управління активами, щодо яких ухвалено судове рішення про застосування санкцій, яким є Фонд державного майна України.

Тобто, після набрання законної сили Рішення Вищого антикорупційного суду від 26.02.2025 року по справі № 991/682/25 законним власником активів у вигляді 88,97% частки в статутному капіталі ТОВ «ПОЛТАВА-КАПІТАЛ» () у розмірі 26.226.800,00 гривень є держава Україна в особі Фонду державного майна України.

Таким чином, не поновлення договорів оренди земельних ділянок: - загальною площею 0,1271 га, кадастровий номер :50:072:0003, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ 03.07), яка розташована за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Шишацька, 16, під майновий комплекс АЗС № 42; - загальною площею 0,4089 га, кадастровий номер :50:034:0169, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ 03.07), яка розташована за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Гоголя,281, під майновий комплекс АЗС № 43, призведе до затягування строків по відновленню господарської діяльності на даних майнових комплексах та наповнення Державного бюджету через надходження податкових зобов`язань. Крім того, подальша зупинка майнових комплексів призведе до їх псування, мародерства та нанесення збитків Державі в особі Фонду державного майна України в цей скрутний час.

На підставі вищенаведеного, ТОВ «Полтава-Капітал» в листі № 64/01 від 30.05.2025 року просило врахувати надану інформацію та розглянути листи-повідомлення № 46/01 від 24.04.2025 року та № 47/01 від 24.04.2025 року про поновлення договорів оренди земельних ділянок та погодити ТОВ «Полтава-Капітал» укладання договорів оренди землі на новий строк.

Проте, не зважаючи на доводи Позивача викладені в листі № 64/01 від 30.05.2025 року про надання додаткової інформації щодо поновлення договорів оренди земельний ділянок, Миргородська міська рада Полтавської області на шістдесят другій сесії восьмого скликання прийняла Рішення № 214 від 11 липня 2025 року (надалі Рішення) про відмову ТОВ «Полтава-Капітал» в укладанні договорів оренди землі на новий строк.

Як вбачається з Рішення Миргородської міської рада Полтавської області, відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі», Закону України «Про Державний земельний кадастр», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553), розглянувши подані заяви ТОВ «Полтава-Капітал», міська рада вирішила відмовити ТОВ «Полтава-Капітал» в укладенні договорів оренди землі на новий строк, на земельну ділянку площею 0,1271 га, кадастровий номер :50:072:0003, місце розташування: м. Миргород, вул. Шишацька, 16, вид цільового призначення 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі та на земельну ділянку площею 0,4089 га, кадастровий номер :50:034:0169, місце розташування: м. Миргород, вул. Гоголя, 281, вид цільового призначення 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, у зв`язку з відкритим кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за номером 0001481 від 25.11.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 273, ч. 3 ст. 110-2 КК України, (лист Миргородської міської ради № 2513/01-35 від 15.07.2025р. (вх. 89/01 від 29.07.2025р.).

Оскільки на земельній ділянці загальною площею 0,1271 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ 03.07), кадастровий номером :50:072:0003, яка розташована за адресою: м. Миргород, вул. Шишацька, 16 розміщені об`єкти нерухомого майна, а саме комплекс, автозаправочна станція № 42, а на земельній ділянці загальною площею 0,4089 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ 03.07), кадастровий номером :50:034:0169, яка розташована за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 281 розміщені об`єкти нерухомого майна, а саме комплекс, автозаправочна станція № 43, які належать ТОВ «Полтава-Капітал» на праві приватної власності, прийняття будь-яких рішень Миргородською міською радою щодо передачі вищевказаних земельних ділянок третім особам призведе до порушення ст. 41 Конституції України, згідно якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Заявник зазначає, що у випадку не вжиття судом заходів забезпечення позову, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам ТОВ «Полтава-Капітал» до ухвалення рішення в господарській справі, для відновлення яких необхідно

буде докласти значних зусиль та витрат.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 Господарського процесуального кодексу України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України викладені в постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

Виходячи з положень статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, ймовірності ускладнення чи не поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Отже, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду в разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.73, 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи унеможливити виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Оскільки позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS № 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

За приписами ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (ст. 13 Конвенції).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року в справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Поняття «ефективний засіб», за висновками Європейського суду з прав людини (рішення від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії"), передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Отже, в розумінні зазначених положень, обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 14.06.2018 по справі № 910/361/18.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчинення відповідачем певних дій не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.07.2020 у справі № 909/835/18).

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Слід зазначити, що судом під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

В заяві про забезпечення позову містяться загальні міркування заявника про очевидну небезпеку щодо відчуження або передачі в користування спірних земельних ділянок, без надання будь-яких доказів та без зазначення фактичних обставин на підтвердження викладеного в заяві.

З огляду на вищевикладене, у суду відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 136-137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Полтава-Капітал" у задоволенні заяви про забезпечення позову ( від 25.08.2025 вхід. № 10935).

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її прийняття шляхом подання апеляційної скарги через відповідний суд згідно з підп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано: 27.05.2025

Суддя Кльопов І.Г.