УХВАЛА

18 серпня 2025 року

м. Київ

cправа №906/161/23

Касаційний господарський суд у складі судді Верховного Суду Мамалуя О. О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Житомирській області

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.07.2025

у складі колегії суддів: Розізнана І.В. - головуючий, Юрчук М.І., Грязнов В.В.

та на рішення господарського суду Житомирської області від 29.04.2025

суддя: Вельмакіна Т.М.

у справі № 906/161/23

за позовом приватного підприємства "Автомагістраль"

до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Житомирській області

про стягнення 11 998 000,00 грн (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 01.09.2023)

та за зустрічним позовом Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Житомирській області

до приватного підприємства "Автомагістраль"

про визнання недійсними актів приймання виконаних будівельних робіт та довідок про вартість виконаних будівельних робіт,

ВСТАНОВИВ:

Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Житомирській області звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.07.2025 та на рішення господарського суду Житомирської області від 29.04.2025 у справі № 906/161/23.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з підпунктом 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (далі - Закон) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду розмір ставки судового збору складає 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною третьою статті 4 Закону встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Позов у цій справі подано у 2023 році.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" з 01.01.2023 встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2684,00 грн.

Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Житомирській області просить скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.07.2025 та рішення господарського суду Житомирської області від 29.04.2025 у справі № 906/161/23 в частині стягнення з неї, зокрема, 11 998 000,00 грн та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог приватного підприємства "Автомагістраль" у повному обсязі.

Отже, звертаючись із касаційною скаргою, скаржник мав сплатити судовий збір у сумі 287 952,00 грн (11 998 000,00 грн х 1,5 %) х 200 % х 0,8.

Однак Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Житомирській області до касаційної скарги не додала документа, який підтверджує сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

З огляду на викладене, Суд дійшов висновку, що касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 290 ГПК України, оскільки до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому законом порядку і розмірі.

Згідно з приписами частини другої статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Зі змісту частини другої статті 174 ГПК України вбачається, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, суд касаційної інстанції зазначає, що скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме: надати документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 287 952,00 грн.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Житомирській області на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.07.2025 та на рішення господарського суду Житомирської області від 29.04.2025 у справі № 906/161/23 залишити без руху.

2. Надати Службі відновлення та розвитку інфраструктури у Житомирській області строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

3. Роз`яснити Службі відновлення та розвитку інфраструктури у Житомирській області, що в разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду О. О. Мамалуй