ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2025 р. м. Київ Справа № 911/504/25

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., за участю секретаря судового засідання Войтенка В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сяйво Краси»
доДержави Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації
простягнення коштів
за участю представників:

позивача:Романенко О.Д. адвокат, ордер від 31.01.2025 серія АІ № 1810410
відповідача:не з`явились
суть спору:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Сяйво Краси» (далі позивач) до Держави Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (далі відповідач) про стягнення реальних збитків в розмірі 39899833,81 грн., що в еквіваленті за курсом НБУ до дол. США станом на день подання позовної заяви становить 953989,16 дол. США; збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 11448848,00 грн., що в еквіваленті за курсом НБУ до дол. США станом на день подання позовної заяви становить 273737,40 дол. США.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на завдання йому збитків у заявленому до стягнення розмірі в результаті знищення майна, яке було розміщено у складському комплексі за адресою: Житомирське шосе 21-км., секція Д складу № 2, літ. Н, с. Стоянка, Бучанського р-н, Київської обл., в якому виникла пожежа в зв`язку потрапляння боєприпасів та їх уламків по складському комплексу під час ведення активних бойових дій в наслідку повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.02.2025 у даній справі прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження. Надіслано позивачу належним чином завірену копію ухвали Господарського суду Київської області від 13.02.2025 про відкриття провадження у справі № 911/504/25, для її направлення відповідачу у справі через посольство Російської Федерації у Республіці Польща або через посольство Російської Федерації в іншій країні з наданням суду доказів надіслання вказаної кореспонденції відповідачу у справі. Встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву та інших документів, що підтверджують заперечення проти позову упродовж п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Через систему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «Сяйво Краси» подало до суду клопотання від 31.03.2025 (вх. № суду 4249/25 від 31.03.2025) про долучення доказів на виконання ухвали суду від 13.02.2025 про надіслання відповідачу у справі через посольство Російської Федерації у Республіці Польща належним чином завірену копію ухвали Господарського суду Київської області від 13.02.2025 про відкриття провадження у справі № 911/504/25.

У встановлений судом строк відповідач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, відзиву на позовну заяву та інших документів до суду не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.04.2024 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.05.2025 о 14:30.

Через систему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «Сяйво Краси» подало до суду додаткові пояснення від 05.05.2025 (вх. № суду 6051/25 від 06.05.2025) та клопотання від 26.05.2025 (вх. № суду 7203/25 від 27.05.2025) про долучення доказів до матеріалів справи.

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з мотивів, викладених в позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився.

Частино 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між ТОВ «Б?ЮТІ ХАБ» (далі замовник) та ТОВ «Логістик-Плюс» (далі виконавець) було укладено договір про надання складських логістичних послуг від 24.12.2020 № 24/12/20 (далі договір), відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надати замовнику складські логістичні послуги (самостійно або із залученням третіх осіб) за умови наявності належним чином оформленої заявки, з дотриманням Графіку, а замовник зобов`язується оплачувати послуги виконавця в порядку та на умовах визначених договором (п. 2.1 договору).

Відповідно п. 2.3 договору право власності на товар, що зберігається на складі виконавця на умовах договору, належить замовнику.

За твердженнями позивача надання послуг за договором відбувалось за адресою складу відповідального зберігання: 08114, Київська область, с. Стоянка, Житомирське шосе 21-км, секція Д складу № 2, літери Н.

Відповідно до балансової довідки товарно-матеріальних цінностей ТОВ «Б`ЮТІ ХАБ» на початок березня 2022 року за адресою складу відповідального зберігання: 08114, Київська область, с. Стоянка, Житомирське шосе 21-км, секція Д складу № 2, літери Н зберігався товар ТОВ «Б?ЮТІ ХАБ» загальною вартістю 29765082,93 грн.

Як зазначає позивач відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний номер 290663892, вищезазначений склад належить на праві власності ТОВ «Вест гейт логістик», який переданий в оренду ТОВ «Логістик-плюс» (орендар) на підставі відповідного договору оренди.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

21.03.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000120, внесені відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 438 КК України. Обставини, що стали підставою для звернення до правоохоронних органів є те, що 03.03.2022 військовими збройних сил РФ здійснено артилерійський обстріл складського комплексу ТОВ «Вест гейт логістик», що розташований за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Стоянка, вул. 21-км Житомирського шосе, буд. 7, в результаті чого вказане приміщення цивільної інфраструктури повністю зруйноване.

Комісією у складі начальника відділу організації профілактичної роботи Бучанського РУ ГУ ДСНС України у Київській області підполковника служби цивільного захисту Кириченка Ю.О., інспектора відділу застосування санкцій та аналітичної роботи центру забезпечення діяльності Головного управління ДСНС України у Київській області Дерди В.І., виконавчого директора ТОВ «БЮРО ВИН» Дикого О.С., директора ТОВ «ВЕСТ ГЕЙТ ЛОГІСТИК» Кота Г.Д., Заступника начальника відділу транспортної та складської логістики ТОВ «ДЦ Україна» Супруна С.О., Генерального директора ТОВ «ЕКОЛЬ ЛОГІСТІКС» Голімбовського А.В., юриста ТОВ «ЛОГІСТИК-ПЛЮС» Погребняка О.О. складено акт про пожежу від 05.05.2022.

Відповідно до вказаного акту про пожежу, 03.03.2022 пожежа відбулась на об`єкті нежитлової будівлі будівництво офісного та складського корпусу виробничо-складського комплексу за адресою: Київська область, Бучанський (колишній Києво-Святошинський) район, с. Стоянка, вул. 21-й км. Житомирського шосе, власником якого є ТОВ «ВЕСТ ГЕЙТ ЛОГІСТИК», серед орендарів, з якими були укладені договори ТОВ «Логістик-Плюс»; місце виникнення пожежі: склад № 2, Н та встановлено факт того, що сили та засоби не залучались до гасіння пожежі у зв`язку з проведенням активних бойових дій; пожежею знищено як будівля складу № 2, Н, площею 89365,5 кв.м. так і матеріальні цінності, що знаходились всередині будівлі складу № 2, Н; пожежею знищено, у тому числі матеріальні цінності ТОВ «Логістик-Плюс»; причиною пожежі ймовірно є потрапляння боєприпасів, їх уламків внаслідок бойових дій.

Як вбачається з Акту про пожежу, юристом ТОВ «Логістик-Плюс» наданні зауваження/уточнення, що пожежею було знищене майно ТОВ «Логістик-Плюс», у т.ч, яке було передане останньому на відповідальне зберігання за договорами, а також майно третіх осіб, що орендувалось ТОВ «Логістик-Плюс» за договорами оренди.

Відповідно до Акту списання товарів № 2 від 07.03.2022 знищений товар у кількості 1699581 предметів вартістю 29765082,93 грн., який належав ТОВ «Б?ЮТІ ХАБ» був списаний.

На підставі договору № 04/2023 від 10.01.2023 укладеного ТОВ «Б?ЮТІ ХАБ» (далі замовник) з ЗАТ «Консалтингюрсервіс» (далі оцінювач) проведена оцінка визначення ринкової вартості збитків товарів, знищених внаслідок збройної агресії Російської Федерації, що знаходяться на балансі ТОВ «Б?ЮТІ ХАБ» станом на 10.01.2023 для подачі в суд, за результатами якої ЗАТ «Консалтингюрсервіс» складено звіт про оцінку збитків - товарів, знищених внаслідок збройної агресії Російської Федерації.

Відповідно до Звіту про оцінку збитків, ринкова вартість збитків товарів знищених внаслідок збройної агресії Російської Федерації, згідно переліку, що знаходиться на балансі ТОВ «Б?ЮТІ ХАБ» станом на 10.01.2023 становить без ПДВ 39899833,81 грн.

20 серпня 2024 року рішенням № 20/08-24 єдиного учасника ТОВ «Б?ЮТІ ХАБ» вирішено провести виділ та створити шляхом виділу з Товариства з обмеженою відповідальністю «Б?юті хаб» нову юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю «Сяйво Краси».

01 жовтня 2024 року рішенням № 1 єдиного засновника (учасника) «Сяйво Краси» вирішено створити шляхом виділу з Товариства з обмеженою відповідальністю «Б?юті хаб» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сяйво Краси».

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» виділом є створення одного або більше товариств із переданням йому (їм) згідно з розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків товариства, з якого здійснюється виділ, без припинення останнього.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 109 Цивільного кодексу України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб. Після прийняття рішення про виділ учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про виділ, складають та затверджують розподільчий баланс.

01 жовтня 2024 року рішенням № 01/10-24 єдиного учасника ТОВ «Б?юті хаб» затверджено розподільчий (розподільний) баланс щодо виділу та створення шляхом виділу з Товариства з обмеженою відповідальністю «Б?юті хаб» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сяйво Краси».

Відповідно до розподільчого (розподільного) балансу, ТОВ «Б?ЮТІ ХАБ» передало на баланс ТОВ «СЯЙВО КРАСИ» нерозподілений (непокритий) збиток в розмірі 29765082,93 грн.

Таким чином, до позивача ТОВ «СЯЙВО КРАСИ» за розподільчим (розподільним) балансом перейшов нерозподілений (непокритий) збиток в розмірі 29765082,93 грн. отриманий в результаті знищення майна ТОВ «Б?ЮТІ ХАБ», яке було розміщено у складському комплексі за адресою: Житомирське шосе 21-км., секція Д складу № 2, літ. Н, с. Стоянка, Бучанського р-н, Київської обл., в якому виникла пожежа в результаті потрапляння боєприпасів та їх уламків по складському комплексу під час ведення активних бойових дій у зв`язку з повномасштабним вторгненням Російської Федерації на територію України.

Між ТОВ «СЯЙВО КРАСИ» (замовник) та ТОВ «ДЕЛЬТА-КОНСАЛТИНГ» (виконавець) було укладено договір про виконання послуг по незалежній оцінці від 02.10.2024 № 02/10, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання щодо виконання послуг по оцінці упущеної вигоди від неможливості чи перешкод у провадженні господарської діяльності внаслідок збройної агресії.

На підставі договору від 02.10.2024 № 02/10, ТОВ «ДЕЛЬТА-КОНСАЛТИНГ» проведена оцінка упущеної вигоди, за результатами якої складено звіт про оцінку упущеної вигоди від неможливості отримання доходу в процесі нормальної операційної діяльності ТОВ «СЯЙВО КРАСИ», що виникла внаслідок вчиненої Російською Федерацією збройної агресії в Україні шляхом нанесення матеріальних збитків компанії.

Відповідно до Звіту про оцінку упущеної вигоди від 21.10.2024, упущена вигода від неможливості отримання доходу в процесі нормальної операційної діяльності ТОВ «СЯЙВО КРАСИ», що виникла внаслідок вчиненої Російською Федерацією збройної агресії в Україні шляхом нанесення матеріальних збитків компанії складає 11448848 грн. без урахування ПДВ.

У вказаному звіті про оцінку упущеної вигоди від 21.10.2024 зазначено, що наданими оцінювачу документами підтверджується право власності на товарно-матеріальні цінності, що дійсне станом на дату заподіяння збитків та на дату оцінки: договором поставки № 05/01-21 від 05.01.2021, що складено між ТОВ «КОЛОР ТРЕНД ЛТД» та ТОВ «Б?ЮТІ ХАБ» та видатковими накладними № 102 від 25.01.2021 та № 308 від 16.05.2021; контрактом № 112020-1 від 13.11.2020, що складено між INTERNATIONAL COSMETIC GROUP LIMITED та ТОВ «Б?юті Хаб» та вантажними митними деклараціями. Також наданими оцінювачу документами підтверджується розташування товарно-матеріальних цінностей в будівлі за адресою: Житомирське шосе 21-км., секція Д складу № 2, літ. Н, с. Стоянка, Бучанського р-н, Київської обл., що постраждала в результаті воєнної агресії РФ.

Враховуючи викладене, позивач стверджує, що в результаті потрапляння боєприпасів та їх уламків по складському комплексу під час ведення активних бойових дій у зв`язку з повномасштабним вторгненням Російської Федерації на територію України знищено вищевказане майно, яке було розміщено у складському комплексі за адресою: Житомирське шосе 21-км., секція Д складу № 2, літ. Н, с. Стоянка, Бучанського р-н, Київської обл., чим завдано реальних збитків в розмірі 39899833,81 грн., що в еквіваленті за курсом НБУ до дол. США станом на день подання позовної заяви становить 953989,16 дол. США; збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 11448848,00 грн., що в еквіваленті за курсом НБУ до дол. США станом на день подання позовної заяви становить 273737,40 дол. США.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про міжнародне приватне право» права та обов`язки за зобов`язаннями, що виникають внаслідок завдання шкоди, визначаються правом держави, в якій мала місце дія або інша обставина, що стала підставою для вимоги про відшкодування шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 42 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах (Конвенцію ратифіковано із застереженнями Законом України «Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах» № 240/94-ВР від 10.11.94) (в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин), зобов`язання про відшкодування шкоди, крім тих, що випливають із договорів та інших правомірних дій, визначаються за законодавством Договірної Сторони, на території якої мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для вимоги про відшкодування шкоди.

Оскільки подія, яка стала підставою для вимог про відшкодування шкоди (а саме - знищення майна) мала місце на території України, то суд при вирішенні даного спору застосовує законодавство України.

Згідно зі ст. 1 Протоколу № 1 від 20.03.1952 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенцію ратифіковано Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» № 475/97-ВР від 17.07.97) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За приписами ч. 3 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Приписами частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду.

Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності).

Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.

Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Наявність такої умови цивільно-правової відповідальності, як причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою (збитками), зумовлена необхідністю встановлення факту, що саме протиправна поведінка конкретної особи, на яку покладається така відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що з необхідністю та невідворотністю спричинила збитки.

Отже, збитки є наслідками неправомірної поведінки, дії чи бездіяльності особи, яка порушила права або законні інтереси іншої особи, зокрема невиконання або неналежне виконання установлених вимог щодо здійснення господарської діяльності, господарське правопорушення, порушення майнових прав або законних інтересів інших суб`єктів тощо.

Відсутність хоча б одного із перелічених елементів, що утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Враховуючи положення статті 74 ГПК України, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Натомість відповідачу потрібно довести відсутність його вини у завданні збитків позивачу.

Слід зазначити, що господарський суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази (близький за змістом висновок щодо самостійного встановлення судом складу правопорушення сформований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.03.2019 у справі № 920/715/17, а також у постановах Верховного Суду від 15.02.2022 у справі № 927/219/20, від 14.09.2021 у справі № 923/719/17, від 10.06.2021 у справі № 5023/2837/11, від 22.04.2021 у справі № 915/1624/16, від 10.03.2020 у справі № 902/318/16, від 10.12.2020 у справі № 922/1067/17 та від 10.06.2021 у справі № 5023/2837/11).

Відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02 березня 2022 року військова агресія Російської Федерації була засуджена як така, що порушує статтю 2 (4) Статуту ООН, а також суверенітет, незалежність та територіальну цілісність України. Крім того, Російську Федерацію було зобов`язано припинити застосування сили проти України та вивести свої збройні сили за межі міжнародно визнаних кордонів України.

Аналогічних висновків дійшов і Міжнародний суд ООН, який у своєму наказі про забезпечувальні заходи від 16 березня 2022 року у справі щодо звинувачень в геноциді за конвенцією про попередження та покарання злочину геноциду (Україна проти Російської Федерації) зобов`язав Російську Федерацію припинити військову агресію проти України.

Також Генеральна Асамблея ООН прийняла Резолюцію ES-12/1 від 24 березня 2022 року, якою додатково засуджує військову агресію Росії проти України, вимагає від Російської Федерації припинення військових дій, в тому числі - атак проти цивільних осіб та цивільних об`єктів, а також засуджує всі порушення міжнародного гуманітарного права та порушення прав людини і вимагає безумовного дотримання міжнародного гуманітарного права, включно із Женевськими Конвенціями 1949 року та Додаткового протоколу І 1977 року до них.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 14 квітня 2022 року № 2188-IX «Про заяву Верховної Ради України «Про вчинення Російською Федерацією геноциду в Україні» визнано дії, вчинені Збройними силами Російської Федерації та її політичним і військовим керівництвом під час останньої фази збройної агресії Російської Федерації проти України, яка розпочалася 24 лютого 2022 року, геноцидом Українського народу.

Дії Російської Федерації вийшли за межі її суверенних прав, оскільки будь-яка іноземна держава не має права здійснювати збройну агресію проти іншої країни. Вчинення актів збройної агресії іноземною державою не є реалізацією її суверенних прав, а свідчить про порушення зобов`язання поважати суверенітет та територіальну цілісність іншої держави - України, що закріплено у Статуті ООН.

В силу положень національного законодавства України та міжнародних договорів, як частини українського національного законодавства, дії відповідача виражені військовою агресією російської федерації проти України, ведення бойових дій на території України, окупації російською федерацією територій України, з метою реалізації такої агресії є протиправними.

Відповідно до частини 3 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Збройна агресія російської федерації проти України, в розумінні частини 3 статті 75 ГПК України є загальновідомим фактом, який закріплено державою на законодавчому рівні.

Законодавством України не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди; діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. В контексті зазначеного, саме відповідач повинен доводити відсутність своєї вини у спірних правовідносинах.

За результатами дослідження зазначених вище доказів, наявних у матеріалах справи, судом встановлено, що товарно-матеріальні цінності, які знаходились на відповідальному зберіганні у ТОВ «Логістик-Плюс» за договором про надання складських логістичних послуг від 24.12.2020 № 24/12/20, були знищені в результаті потрапляння боєприпасів та їх уламків по складському приміщенні під час ведення активних бойових дій у зв`язку з повномасштабним вторгненням Російської Федерації на територію України.

Заявлений позивачем до стягнення з відповідача розмір збитків підтверджено Звітом ЗАТ «Консалтингюрсервіс» про оцінку збитків, відповідно до якого реальні збитки, що завдані внаслідок знищення майна (товару) згідно переліку, яке зберігалося за адресою: Київська область, с. Стоянка, Житомирське шосе 21-км, секція Д складу № 2, літери Н) складають 39899833,81 грн., що в еквіваленті за курсом НБУ до дол. США станом на день подання позовної заяви становить 953989,16 дол. США; та звітом ТОВ «ДЕЛЬТА-КОНСАЛТИНГ» про оцінку упущеної вигоди від 21.10.2024 відповідно до якого збитки у вигляді упущеної вигоди складають 11448848,00 грн., що в еквіваленті за курсом НБУ до дол. США станом на день подання позовної заяви становить 273737,40 дол. США.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем у даній справі належними та допустимими доказами доведено наявність повного складу цивільного правопорушення, що є умовою та підставою для застосування до відповідача такого заходу відповідальності як відшкодування збитків.

За таких обставин, позивачем доведено ті обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог про стягнення з відповідача реальних збитків в розмірі 39899833,81 грн., що в еквіваленті за курсом НБУ до дол. США станом на день подання позовної заяви становить 953989,16 дол. США; збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 11448848,00 грн., що в еквіваленті за курсом НБУ до дол. США станом на день подання позовної заяви становить 273737,40 дол. США, у зв`язку з чим позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими, підтвердженими належними і допустимими доказами, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору у встановленому порядку згідно з п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір відповідно до ч. 2 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України стягується з відповідача в дохід бюджету України, позаяк відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. 13, 74, 123, 129, 202, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сяйво Краси» до Держави Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації про стягнення реальних збитків в розмірі 39899833,81 грн., що в еквіваленті за курсом НБУ до дол. США станом на день подання позовної заяви становить 953989,16 дол. США; збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 11448848,00 грн., що в еквіваленті за курсом НБУ до дол. США станом на день подання позовної заяви становить 273737,40 дол. США задовольнити повністю.

2. Стягнути з Держави Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (вул. Житня, 14, м. Москва, Російська Федерація, 119991) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сяйво Краси» (вул. Пирогова, 4/26, м. Київ, 01054, ідентифікаційний код 45529590) реальних збитків в розмірі 39899833 (тридцять дев`ять мільйонів вісімсот дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот тридцять три) грн. 81 коп., що в еквіваленті за курсом НБУ до дол. США станом на день подання позовної заяви становить 953989,16 дол. США; збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 11448848 (одинадцять мільйонів чотириста сорок вісім тисяч вісімсот сорок вісім) грн. 00 коп., що в еквіваленті за курсом НБУ до дол. США станом на день подання позовної заяви становить 273737,40 дол. США

3. Стягнути з Держави Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (вул. Житня, 14, м. Москва, Російська Федерація, 119991) в дохід Державного бюджету України 770230 (сімсот сімдесят тисяч двісті тридцять) грн. 23 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у строк визначений ст. 256 ГПК України, в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 21.08.2025.

Суддя Ю.В. Подоляк