ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

25.08.2025 Справа № 905/106/22

Господарський суд Донецької області, у складі судді Огороднік Д.М., розглянувши матеріали

заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення

в межах справи №905/106/22

за позовом Добропільського міського центру зайнятості (,

вул. Банкова, 39, м. Добропілля, Донецька область, 850004)

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

(, вул. Генерала Батюка, 8, м. Слов`янськ, Донецька область, 84100)

про стягнення майнової шкоди

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Донецької області по справі №905/106/22 від 26.09.2022 позовні вимоги задоволено в повному обсязі; стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь Добропільського міського центру зайнятості суму завданої майнової шкоди в розмірі 23 668,02 грн; стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь Добропільського міського центру зайнятості судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

На виконання рішення Господарським судом Донецької області видано накази по справі №905/106/22 від 08.05.2023.

03.06.2025, через підсистему Електронний суд, надійшла заява Добропільського міського центру зайнятості б/н від 03.06.2025 (вх.№3910/25) про зобов`язання боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення за справою №905/106/22.

Заява обґрунтована тим, що для примусового виконання рішення суду у справі №905/106/22 позивач звертався до Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області, Державної казначейської служби України та Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, проте впродовж 2 років рішення суду не виконується та завдана матеріальна шкода не стягнута, заходи впливу на Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відсутні.

На підтвердження доводів заяви, стягувачем до матеріалів додано наступні документи, а саме: повідомлення Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 14.11.2023 №31093, 31092 та №14941, 14944 від 12.12.2023; листи Добропільського міського центру зайнятості до Державної казначейської служби України та Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області №04-16-06/1715 від 05.06.2023, №04-06-10/1257 від 04.04.2024, №04-16-06/3962 від 04.10.2024 та №04-19-06/899 від 27.02.2025; листи №5-06-06/4810 від 06.03.2024 та №5-08-06/17521 від 29.09.2023 Державної казначейська служба України.

Ухвалою суду від 13.06.2025 постановлено: зобов`язати боржника Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ) подати звіт про виконання рішення Господарського суду Донецької області від 26.09.2022 у справі №905/106/22 у строк до 18.08.2025.

15.08.2025, через підсистему Електронний суд, надійшла заява Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області б/н від 15.08.2025 (вх.№01-41/7789) про прийняття звіту про виконання рішення Господарського суду Донецької області від 26.09.2022 у справі № 905/106/22, а у разі відмови у прийнятті звіту, надати Головному управлінню додатковий строк для подачі звіту про виконання рішення суду протягом трьох місяців та у разі неприйняття звіту про виконання рішення Господарського суду Донецької області від 26.09.2022 у справі № 905/106/22, звільнити керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від накладання штрафу.

20.08.2025, через підсистему Електронний суд, надійшло клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області б/н від 20.08.2025 (вх.№01-41/7911/25) про долучення доказів. До клопотання додано лист Пенсійного фонду України №2800-0701-9/54566 від 18.08.2025.

25.08.2025, через підсистему Електронний суд, надійшло клопотання Добропільського міського центру зайнятості №01-39/01-41-25 від 22.08.2025 (вх.№01-41/8008/25) про долучення документів до матеріалів справи. До клопотання додано лист Добропільського міського центру зайнятості №01/32/01-41-25 від 17.07.2025.

Розглянувши звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про виконання рішення Господарського суду Донецької області від 26.09.2025 у справі №905/106/22 суд встановлено наступне.

Боржником надано пояснення, що виплата коштів за рішенням Господарського суду Донецької області від 26.09.2022 у справі №905/106/22 здійснюється виключно органами Державної казначейської служби України в межах бюджетних програм з компенсації витрат, призначених для виконання судових рішень. Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області вищезазначене рішення взято на облік у реєстрі судових рішень, що підтверджується витягом з реєстру.

09.07.2025, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надіслало до Директора Добропільського міського центру зайнятості лист №0500-0806-8/67943, в якому зазначило, що судові накази у справі №905/106/22 підлягають виконанню відповідно до вимог Порядку №845, боржник запропонував Добропільському центру зайнятості звернутись до Головного управління Державної казначейської служби України із заявами про прийняття до виконання судових наказів у зазначеній справі.

На вищевказаний лист Добропільський міський центр зайнятості повідомив листом №01/35/01-41-25 від 18.07.2025 про те, що 18.07.2025 ним було повторно направлено судові накази у справі № 905/106/22 для примусового виконання до Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області з додаванням постанови Верховного суду від 14.02.2025 за справою №917/974/23.

15.07.2025, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області звернулось до Пенсійного фонду України з листом №0500-0806-5/69790, в якому боржник просить розглянути питання щодо виділення коштів для сплати майнової шкоди та суми судового збору по справі №905/106/22 та/або надати роз`яснення щодо алгоритму дій у даній ситуації.

Пенсійний фонд України надав листом №2800-0701-9/54566 від 18.08.2025 відповідь, в якій зазначив про те, що спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів є Закон України від 01.06.2016 №1404-VII Про виконавче провадження. Також зазначено, що згідно з п.п.3 п.4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 №215, Державна казначейська служба України відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду. Кабінет Міністрів України постановою від 03.08.2011 №845 затвердив Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, який визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення. У листі зазначено, що Добропільським міським центром зайнятості реалізовано право на примусове виконання рішення суду у спосіб, передбачений Законом №1404 та Порядком №845. Пенсійний фонд вказує, що відсутні підстави для виділення коштів для виконання рішення Господарського суду Донецької області від 26.09.2022 у справі №905/106/22 про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області 23668,02 грн шкоди та 2270,00 грн судового збору.

Добропільським міським центром зайнятості до матеріалів справи додано лист №01/32/01-41-25 від 17.07.2025 адресований Головному управлінню Державної казначейської служби України у Донецькій області, в якому стягувач керуючись положеннями Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, постанови Кабінету міністрів України від 03.08.2011 №845 Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників направляє до виконання накази видані Господарським судом Донецької області за справою №905/106/22. Відповіді на вищезазначений лист матеріали справи не містять.

29.07.2025, боржник надіслав до Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області лист №0500-0806-8/74964, в якому просив у найкоротший термін повідомити Добропільський міський центр зайнятості та Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про прийняте рішення за результатом розгляду листа від 17.07.2025 №01/32/01-15-25 про виконання судових наказів у справі № 905/106/22.

Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області листом №04-16-06/3572 від 04.08.2025 повідомило, що накази Господарського суду Донецької області №905/106/22 в Головному управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, на виконанні не перебувають.

З огляду на наведене, вбачається те, що накази у справі №905/106/22 у добровільному порядку боржником не виконані та не виконані у примусовому порядку та не перебувають на виконання у примусовому порядку, а стягувачем протягом 2 років пред`являються накази для примусового виконання та вчиняються дії задля забезпечення виконання судового рішення. При цьому, судом досліджений звіт боржника та додані до нього документи і вбачаються певні складності у виконанні рішення суду через недосконалість законодавства.

Суд звертає увагу на те, що на етапі виконання рішення у справі №905/106/22 учасниками провадження є: стягувач - Добропільський міський центр зайнятості (державна організація) та боржник - Головне управління Пенсійного фонду України Донецькій області (орган державної влади).

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Водночас, відповідно до ст. 6 Закону України Про виконавче провадження рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, не є органами примусового виконання, що прямо визначено у ч. 4 зазначеної статті.

З матеріалів справи вбачається, що 12.10.2023 та 04.12.2023 стягувачем було направлено судові накази до Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Проте, накази були повернуті стягувачу без прийняття до виконання, оскільки виконавчий документ пред`явлено не за підвідомчістю. У повідомленнях зазначено, що згідно з ч.2 ст.6 Закону України Про виконавче провадження рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевого бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень встановлені гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" (далі - рішення суду), та особливості їх виконання.

Відповідно ч.1 до ст. 2 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Разом з цим, частиною 2 ст.2 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень визначено, що дія цього закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності.

При цьому, Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку він визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Абзацом 3 п. 2 Порядку визначено, що боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання; стягувачі - фізичні та юридичні особи, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів, державні органи (посадові особи) за рішеннями про стягнення коштів в дохід держави.

Згідно з п.3 Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до п.п. 3 п.9 Порядку орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли: боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання, крім випадків виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган згідно із Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень.

З матеріалів заяви вбачається, що Добропільський міський центр зайнятості неодноразово звертався до Державної казначейської служби України та Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області.

Проте, на виконання п.п.3 п.9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 03.08.2011 №845, з урахуванням ч.2 ст.2 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, листами від 05.06.2023, 04.04.2024, 14.10.2024, 27.02.2025 Головне управління Державної казначейської служби України в Донецькій області та листами від 06.03.2024, 26.09.2023 Державна казначейська служба України повертали Добропільському міському центру зайнятості накази видані Господарським судом Донецької за справою №905/106/22 від 08.05.2023 щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області майнової шкоди в розмірі 23668,02 грн та витрат на оплату судового збору в розмірі 2270,00 грн.

З огляду на викладене вбачається, що оскільки стягувачем по наказам №905/106/22 є державна організація (установа, заклад), то органи державного казначейства повертають накази стягувачу посилаючись на положення ч.2 ст.2 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень та п.п.3 п.9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 03.08.2011 №845, а органи примусового виконання повертають накази стягувачу посилаючись ст. 6 Закону України Про виконавче провадження.

Відсутність у правовій системі ефективного механізму взаємодії органів держави щодо виконання судових рішень, подібних рішенню Господарського суду Донецької області у справі №905/106/22, продовжує поширення негативної тенденції невиконання остаточних рішень національних судів.

Європейськими інституціями неодноразово зазначалося, що саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися.

Водночас, за встановлених обставин та офіційних позицій державних структур, що дотичні до виконання судового рішення у даній справі, суд доходить висновку, що наявні складнощі у виконанні такого рішення пов`язані з недосконалістю національного законодавства.

Разом з тим, за наявності таких виняткових обставин, виконуючи обов`язок здійснення судового контролю, суд вважає раціональним застосування у даному випадку положень ч. 7 ст. 345-4 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але боржником судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 345-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 345-2 Господарського процесуального кодексу України встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання боржником відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Згідно з ч. 1 ст. 345-4 Господарського процесуального кодексу України за наслідками розгляду звіту боржника суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 345-2 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку прийняти звіт Головного управління Пенсійного фонду України про виконання рішення Господарського суду Донецької області від 26.09.2022 у справі №905/106/22 та встановити новий строк для подання звіту про виконання рішення.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 339, 345-1, 345-2, 345-4 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про виконання рішення Господарського суду Донецької області від 26.09.2022 у справі №905/106/22 прийняти.

2.Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ) новий строк для подання звіту про виконання рішення Господарського суду Донецької області від 26.09.2022 у справі №905/106/22 до 15.10.2025.

3.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ) подати суду звіт про виконання рішення Господарського суду Донецької області від 26.09.2022 у справі №905/106/22 до 15.10.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.М. Огороднік