УХВАЛА

м. Київ

22.08.2025Справа № 910/1552/25

Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши без повідомлення сторін

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Спрага Дистриб`юшн", м. Київ

про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат

у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спрага Дистриб`юшн", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гострий Сокіл", м. Київ

про стягнення 2 700 070,30 грн, -

ВСТАНОВИВ:

10.02.2024 року через підсистему "Електронний суд" до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Спрага Дистриб`юшн" (позивач) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гострий Сокіл" (відповідач) суми коштів в розмірі 2 500 000,00 грн, суми 3% річних в розмірі 30 963,40 грн, суми інфляційних втрат в розмірі 169 106,90 грн, у зв`язку з невиконанням відповідачем Договору надання поворотної фінансової допомоги №1/01 від 22.01.2024 року в частині повернення суми коштів.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.08.2025 року позов задоволено частково та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гострий Сокіл" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спрага Дистриб`юшн» суму коштів в розмірі 2 500 000,00 грн суму судового збору в розмірі 30 000,00 грн та суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 42 000,00 грн.

При цьому, 18.08.2025 року до канцелярії суду від позивача до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій позивач просить покласти понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 52 215,44 грн на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Розглянувши без повідомлення сторін заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, суд дійшов висновку про наступне.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частиною 1 статті 221 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Із наведених приписів господарського процесуального закону вбачається, що можливість ухвалення судом додаткового рішення про розподіл судових витрат після завершення розгляду справи по суті (у даному випадку - після ухвалення рішення суду) обумовлена: 1) наявністю в матеріалах справи доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат, поданих під час розгляду справи, проте питання розподілу таких витрат не було вирішене у рішенні суду; або 2) виконанням відповідним учасником обов`язку із заявлення до закінчення судових дебатів про надання відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду та відповідно поданням таких доказів протягом відповідного строку.

Як вбачається з рішення Господарського суду міста Києва 12.08.2025 у справі №910/1552/24 судом вже було вирішено питання про розподіл судових витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Спрага Дистриб`юшн" на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду даної справи.

Слід зазначити, що позивачем, під час слухання справи, не було надано до матеріалів справи Договір про надання правової допомоги №26/06 від 26.06.2025 року, як і не було заявлено в судовому засіданні про понесення позивачем додаткових витрат на адвоката, окрім тих витрат, докази про понесення яких вже містяться в матеріалах справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спрага Дистриб`юшн" ні в усній, ні в письмовій формі не заявило до закінчення судових дебатів про надання додаткових доказів, що підтверджують розмір додатково понесених позивачем судових витрат, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Подібний висновок зроблено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.02.2024 у справі №990/150/23 (провадження №11-192заі23), а також у постановах Верховного Суду від 26.11.2024 у справі №910/14483/23, від 22.01.2025 у справі №346/5502/22.

Звернення з такою заявою по своїй суті не є тотожним попередньому визначенню учасником справи суми судових витрат на професійну правничу допомогу, а також заяві про надання доказів понесених судових витрат в порядку приписів частини восьмої статті 129 ГПК України. Такий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 30.05.2024 зі справи №910/5316/21 та від 24.04.2025 у справі №906/145/24.

Відтак, в даному випадку суд виходить із того, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат (додатковий, окрім вже вирішеного) підлягає поданню разом із першою заявою по суті спору (ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України), тобто має бути обов`язково поданий у письмовій формі, в той час як його неподання може мати наслідком відмову суду у відшкодуванні відповідних судових витрат (ч. 2 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України), а приписи ч.ч. 6, 7 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України регулюють наслідки у випадках коли сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує / є неспівмірно нижчою суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку - суд може відмовити (частково) стороні у відшкодуванні судових витрат.

Натомість згідно приписів ч. 8 ст. 129, ст. 221 Господарського процесуального кодексу України в цілому та використання законодавцем формулювання "до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву" свідчить про те, що: 1) дані приписи стосуються порядку подання доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат (встановлюють строк та умови їх подання); 2) заява про приєднання доказів на підтвердження розміру судових витрат після ухвалення судового рішення по суті спору може бути усною чи письмовою; 3) заява про приєднання доказів на підтвердження розміру судових витрат після ухвалення судового рішення по суті спору може бути подання як з першою заявою по суті спору так і протягом сього розгляду спору, проте до закінчення судових дебатів.

Отже, попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат за своєю суттю є відмінним процесуальним документом від заяви про приєднання доказів на підтвердження розміру судових витрат, та їх неподання має відмінні наслідки: 1) у разі неподання попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат суд наділяється правом (не обов`язком) відмовити у відшкодуванні відповідних витрат; 2) заявлення про приєднання доказів на підтвердження розміру судових витрат після ухвалення судового рішення є умовою для винесення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат, відтак у разі не вчинення стороною відповідної процесуальної дії, у суду відсутні правові підстави для розподілу судових витрат на користь такої сторони.

За таких обставин, суд вбачає за необхідне керуватись висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 14.01.2019 у справі №927/26/18, від 10.03.2025 у справі №947/6748/20, від 24.04.2025 у справі №906/145/24, згідно з якими у разі не заявлення стороною до закінчення судових дебатів про подання доказів на підтвердження розміру судових витрат після ухвалення судового рішення, то суд не має підстав для розподілу здійснених стороною витрат на професійну правничу допомогу.

Окрім того, заявлені позивачем витрати на послуги адвоката вже вирішені в рішенні від 12.08.2025 року.

Враховуючи наведене, правові підстави для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Спрага Дистриб`юшн" про ухвалення додаткового рішення відсутні.

Отже, керуючись приписами ст.ст. 221, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Спрага Дистриб`юшн" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на правову допомогу відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя С. МОРОЗОВ