ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.08.2025 Справа №905/940/23

Господарський суд Донецької області у складі судді Шилової О.М.

розглянув у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», м.Київ

до відповідача фізичної особи-підприємця Курилової Людмили Геннадіївни, м.Маріуполь Донецької області

про стягнення 274285,73грн заборгованості за тілом кредиту, 38846,48грн заборгованості за процентами, 274285,73грн заборгованості в порядку регресу за сплаченою гарантією.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», м.Київ, звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до фізичної особи-підприємця Курилової Людмили Геннадіївни, м.Маріуполь Донецької області, про стягнення 274285,73грн заборгованості за тілом кредиту, 38846,48грн заборгованості за процентами, 274285,73грн заборгованості в порядку регресу за сплаченою гарантією.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на припинення виконання відповідачкою зобов`язань за кредитним договором №-КД-1 від 18.03.2021 та додатковою угодою №1 від 18.03.2021 до нього і направлення 02.09.2022 відповідачці повідомлення про одностороннє розірвання з 01.10.2022 кредитного договору відповідно до його підп.«г» п.2.3.2. з вимогою повністю погасити заборгованість за кредитом до 01.10.2022. Також зазначив, що грошові зобов`язання відповідачки за кредитним договором частково забезпечені державною гарантією на підставі договору №13010-05/269 від 31.12.2020 про надання державної гарантії на портфельній основі та Порядку надання державних гарантій на портфельній основі у 2020 році (затв. Постановою Кабінету Міністрів України №1151 від 25.11.2020). Позивач 04.11.2022 отримав від держави в особі Міністерства фінансів України сплату за гарантією в сумі 274285,73грн і має повноваження вживати заходи з її стягнення з відповідачки. Тож станом на 04.11.2022 у відповідачки утворилась заявлена до стягнення заборгованість перед позивачем за тілом кредиту (274285,73грн) та за процентами (38846,48грн), а також перед державним бюджетом за сплаченою позивачеві гарантією (274285,73грн).

Після відкриття провадження у справі позивач надав суду:

- лист №20230817/265 від 17.08.2023 (вх.№01-35/3970 від 21.08.2023, надійшов електронною поштою з накладенням електронного підпису; а.с.107-108), в якому зазначив, що направляючи повідомлення про розірвання кредитного договору на електронну адресу відповідачки, представник позивача помилково вказав «претензія» в темі листа, до якого фактично прикріплено файл повідомлення про розірвання кредитного договору;

- з клопотанням б/н від 28.12.2023 (вх.№07-10/6836/23 від 28.12.2023, з додатками, надійшло через систему «Електронний суд»; а.с.109-111) копію анкети-заяви від 07.07.2021 клієнта-фізичної особи про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, в якій відповідачка вказала свої засоби зв`язку, зокрема, номер мобільного телефону.

Після відкриття провадження у справі адвокат, що представляє інтереси відповідачки, подала через систему «Електронний суд»:

- заяву б/н від 09.01.2023 (вх.№007-07/247/24 від 09.01.2024 з додатком; а.с.116-117) про вступ у справу як представника відповідачки;

- клопотання б/н від 20.03.2024 (вх.№07-07/2756/24 від 20.03.2024, з додатком; а.с.118-120) надати додатковий час для підготовки відзиву на позов.

Стаття 13 Господарського процесуального кодексу (далі ГПК) України встановлює, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1); кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч.3); кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4).

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи; цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони; одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.

За усталеною практикою Європейського Суду принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (рішення у справах «Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands» від 27.10.1993, заява №14448/88, п.33; «Ankerl v. Switzerland» від 23.10.1996, заява №17748/91, п.38 та інші).

Задля забезпечення змагальності і рівності сторін суд надав відповідачці/її представнику достатньо часу для ознайомлення з матеріалами позову і висловлення своєї позиції по суті спору, проте ані відповідачка, ані її представник не скористались передбаченим ст.ст.165, 251 ГПК України правом надати відзив на позов та довести обставини, які мають значення для вирішення спору по суті, з огляду на що відповідно до приписів ч.ч.4, 9 ст.165, абз.1 ч.2 ст.178, ч.5 ст.252 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.1 ст.129 Конституції України, ст.ст.2, 7, 13, 14, 74 ГПК України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Дослідивши наявні у матеріалах справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які мають значення для вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

Щодо фактів.

18.03.2021 Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк, позивач) та фізична особа-підприємець Курилова Людмила Геннадіївна (далі Позичальник, відповідачка) уклали кредитний договір №-КД-1 (далі Договір, а.с.13-20), відповідно до п.1.1. якого Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язався надати Позичальнику кредит у вигляді згідно з п.А.1. Договору з лімітом та на цілі, зазначені у п.А.2. Договору, не пізніше 5-ти днів з моменту, зазначеного в абз.2 п.2.1.2. Договору, в обмін на зобов`язання Позичальника повернути кредит, сплатити проценти і винагороду в обумовлені Договором терміни. Банк надає КУБ під заставу (далі Кредит) для здійснення Позичальником платежів, пов`язаних з його господарською діяльністю, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника з подальшим перерахуванням на адресу одержувачів.

Відповідно до п.А.1. Договору вид Кредиту невідновлювальна кредитна лінія.

За умовою п.А.2. Договору його ліміт: 800000,00грн, зокрема, на такі цілі: у розмірі 800000,00грн на фінансування оборотного капіталу.

За змістом п.1.2. Договору термін повернення Кредиту зазначений у п.А.3. Договору і може бути змінений згідно з п.А.10, п.п.2.3.2., 2.4.1. Договору.

За п.А.3. Договору термін повернення Кредиту 01.03.2024.

Реквізити рахунку у гривні для обслуговування Кредиту (IBAN НОМЕР_1 ) наведені в п.А.4. Договору.

Згідно з п.4.1. Договору за користування Кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення Кредиту згідно з п.п.1.2., 2.2.3., 2.2.16., 2.3.2., 2.4.1. Договору Позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у п.п.А.6., А.6.1. Договору. У випадку встановлення Банком у порядку, передбаченому п.2.3.12. Договору, зменшеної процентної ставки, умови цього пункту вважаються скасованими з дати встановлення зменшеної процентної ставки.

Відповідно до п.А.6. Договору за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі 14,33% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

За умовою п.А.6.1. Договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання Позичальником зобов`язань, передбачених п.2.2.13. Договору, Банк за користування Кредитом встановлює Позичальнику проценти в розмірі 19,33% річних. При цьому Банк направляє Позичальнику письмове повідомлення із зазначенням підстави порушення зобов`язань, передбачених п.2.2.13. Договору та дати початку нарахування підвищених процентів без внесення змін до Договору. За умови відновлення виконання Позичальником зобов`язань, передбачених п.2.2.13. Договору, Позичальник за користування Кредитом сплачує проценти у розмірі, зазначеному в п.А.6. Договору. При цьому Банк направляє письмове повідомлення Позичальнику із зазначенням процентної ставки у розмірі, зазначеному в п.А.6. Договору, та дати початку її нарахування.

Відповідно до п.А.7. Договору у випадку порушення Позичальником грошового зобов`язання зі сплати Кредиту Позичальник сплачує Банку проценти за користування Кредитом у розмірі 28,66% річних від суми простроченої заборгованості за Кредитом.

Згідно з п.А.8. Договору проценти, встановлені п.п.А.6, А.6.1. Договору, нараховуються та сплачуються щомісячно, датою сплати процентів є 1-ше число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання Договору, якщо інше не передбачено в п.7.3. Договору. У випадку несплати процентів вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання Договору згідно з його п.2.3.2.). Платежі за Кредитом сплачуються відповідно до графіку, який є невід`ємною частиною Договору.

В підп.«г» п.2.3.2. Договору передбачено право Банку при порушенні Позичальником будь-якого із зобов`язань за Договором згідно зі ст.651 Цивільного кодексу (далі ЦК) України, ст.188 Господарського кодексу (далі ГК) України здійснити одностороннє розірвання Договору з відправленням Позичальнику повідомлення. У зазначену в повідомленні дату Договір вважається розірваним. При цьому в останній день дії Договору Позичальник зобов`язується повернути Банку суму Кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний термін користування ним, повністю виконати інші зобов`язання за Договором. Одностороння відмова від Договору не звільняє Позичальника від відповідальності за порушення зобов`язань за ним.

Відповідно до п.4.8. Договору нарахування процентів та комісій здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину Кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів на рік; комісія та пеня також розраховуються, виходячи з 360 днів на рік. День повернення Кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не враховується.

Договір вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису усіма його сторонами; набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання зобов`язань (п.п.6.1., 6.2. Договору).

Договір підписаний кваліфікованими електронними підписами та скріплений електронними печатками обох сторін 18.03.2021 (протокол б/н від 17.02.2023 створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису а.с.20).

В підп.«а» п.1 додаткової угоди №1 від 18.03.2021 до Договору (далі Додаткова угода; а.с.21-24) сторони, зокрема, погодили, що протягом строку Кредиту, зазначеного в п.А.3. Договору, за умови належного виконання Позичальником положень Порядку, програми фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва (далі Програма) і умов Додаткової угоди, Позичальник має право на отримання фінансової державної підтримки.

Згідно з підп.2.1. п.2 Додаткової угоди за користування Кредитом на умовах та в порядку, визначених Додатковою угодою, Позичальник сплачує Банку базову процентну ставку. Базова процентна ставка за Кредитом змінювана та становить на дату укладення цієї Додаткової угоди 14,33% річних. Розмір базової процентної ставки визначений за формулою: Індекс UIRD (3 місяці) + 7%, але не більше Індекс UIRD (12 міс) + 6% (обмеження встановлюється на дату укладення Додаткової угоди). Подальший перегляд базової процентної ставки здійснюється відповідно до умов п.2.1. Додаткової угоди за визначеною вище формулою без обмежень.

Де індекс UIRD український індекс ставок за депозитами фізичних осіб, що розраховується на основі номінальних ставок ринку депозитів фізичних осіб, які оголошуються банками України на строк 3 місяці. На дату укладення Додаткової угоди значення індексу береться на дату, що передує даті підписання Додаткової угоди, або останню, що опублікована на офіційному сайті Національного Банку України (далі НБУ).

Дані про величину індексу UIRD є загальновідомими в Інтернеті на офіційному сайті НБУ. Банк щокварталу з урахуванням зміни зазначеного індексу переглядає розмір базової процентної ставки. При перегляді розміру базової процентної ставки Банк використовує розмір індексу UIRD, що офіційно визначений на 14 число останнього місяця календарного кварталу або розміру, що є останнім до цієї дати та опублікованим на сайті НБУ, надалі дата перегляду розміру базової процентної ставки. Датою зміни розміру базової процентної ставки за користування Кредитом є 1-ше число першого місяця календарного кварталу, що слідує за кварталом, в якому Банк визначив розмір індексу UIRD для розрахунку базової процентної ставки на наступний календарний квартал.

Відповідно до підп.2.2. п.2 Додаткової угоди у випадку прострочення понад 15 днів своїх зобов`язань з погашення Кредиту та/або процентів в розмірі, зазначеному в п.п.2.3., 2.7. Додаткової угоди, Позичальник сплачує Банку проценти за користування Кредитом в порядку та розмірі: в період прострочення з 1-го до 15-го включно в розмірі базової процентної ставки, що діяла на період прострочення; в період з 16 числа місяця, в якому виникла прострочена заборгованість, до дати її погашення в розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної ставки з урахуванням її зміни згідно з п.2.1. Додаткової угоди +5% річних; в період з дати погашення заборгованості до кінця місяця, в якому існувала заборгованість в розмірі базової процентної ставки, що діяла на дату сплати.

Згідно з підп.2.7. п.2 Додаткової угоди погашення Кредиту (тіла) Позичальник здійснює рівними частинами у строки і розмірах, що зазначені в додатку 1 (графік погашення кредиту), що є невід`ємною частиною Додаткової угоди.

Відповідно до підп.2.13. п.2 Додаткової угоди Позичальник визнає та підтверджує, що Банк має всі повноваження стягувати з нього прострочену перед державою заборгованість та застосовувати інші інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації простроченої заборгованості перед бюджетом та зобов`язань Позичальника зі сплати пені, нарахованої відповідно до п.2.11. Додаткової угоди).

Грошові кошти, отримані від звернення стягнення на забезпечення або в результаті інших заходів щодо стягнення з Позичальника простроченої заборгованості, направляються в тому числі в рахунок відшкодування (в порядку регресу) сплачених гарантом сум до моменту повного повернення (відшкодування) гаранту сум сплати за гарантією (підп.2.14. п.2 Додаткової угоди).

За змістом п.5 Додаткової угоди вона є чинною з моменту підписання сторонами та припиняє свою дію у зв`язку з обставинами, визначеними в п.4. Додаткової угоди.

Згідно з п.6 Додаткової угоди вона є невід`ємною частиною Договору.

У додатку №1 до Додаткової угоди сторони погодили графік платежів, відповідно до якого в період 01.04.2021 01.03.2024 сума Кредиту до погашення щомісячно складає 22857,14грн, а разом 800000,00грн (а.с.23).

Відповідно до підп.«в» п.1. Додаткової угоди Позичальник обізнаний про те, що його грошові зобов`язання перед Банком зі сплати основної суми Кредиту частково забезпечені гарантією відповідно до Порядку надання державних гарантій на портфельній основі у 2020 році, затвердженого Постановою №1151 від 25.11.2020 Кабінету Міністрів України. При цьому Позичальнику відомі та повністю зрозумілі умови надання гарантії, з якими (умовами) він повністю погоджується та вважає їх прийнятними для себе.

Додаткова угода підписана кваліфікованими електронними підписами та скріплена електронними печатками обох сторін 18.03.2021 (протокол б/н від 17.02.2023 створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису а.с.24).

31.12.2020 Міністр фінансів України, який діє від імені держави за дорученням Кабінету Міністрів України (Гарант) та Банк (Бенефіціар) уклали договір про надання державної гарантії на портфельній основі №13010-05/269 (далі Договір державної гарантії; а.с.25-34) для забезпечення співпраці сторін, пов`язаної з наданням державної підтримки суб`єктам мікропідприємництва, малого та середнього підприємництва у вигляді державних гарантій на портфельній основі на підставі Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», на виконання Порядку надання державних гарантій на портфельній основі у 2020 році, затв. Постановою №1151 від 25.11.2020 Кабінету Міністрів України.

Відповідно до п.2.1. Договору державної гарантії Гарант в межах ліміту гарантії надає на користь Бенефіціара безвідкличну гарантію з метою гарантування виконання принципалами частини своїх грошових зобов`язань перед Бенефіціаром за кредитними договорами, включеними до портфеля.

Принципал суб`єкт господарювання, якому надано кредит, включений до портфеля; портфель сукупність всіх кредитів, зобов`язання за якими частково забезпечені гарантією (п.1.1. Договору державної гарантії).

За умовою п.п.2.5, 2.6. Договору державної гарантії ставка індивідуальної гарантії визначається на власний розсуд Бенефіціара для кожного окремого кредиту та не може перевищувати 70% за кожним окремим кредитом. Ставка гарантії на портфельній основі в будь-який момент не може перевищувати 50%.

Згідно з п.5.1. Договору державної гарантії у разі настання гарантійного випадку Бенефіціар направляє Гаранту вимогу разом з інформацією щодо сум, що належать до сплати Гарантом, та підтверджувальними документами (лист із зазначенням переліку кредитів, за якими виникла прострочена заборгованість), не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, у якому виник гарантійний випадок.

За умовами п.5.3. Договору державної гарантії Бенефіціар зобов`язаний протягом двох банківських днів з дати направлення відповідної вимоги Гаранту письмово повідомити Принципалів за кредитами, включеними до вимоги, про направлення відповідної вимоги Гаранту.

Відповідно до п.5.5. Договору державної гарантії Гарант на підставі вимог, отриманих від Бенефіціара, з урахуванням інформації щодо перевірки вимог сплачує на рахунок Бенефіціара суму сплати за гарантією (далі ССГ) згідно з вимогою раз на місяць (але не пізніше 30-ти календарних днів після отримання вимоги) за умови одночасного дотримання таких умов: вимога подана відповідно до умов цього Договору (підп.5.5.1.); на момент отримання вимоги не закінчився строк дії гарантії (підп.5.5.2.).

В п.6.1. Договору державної гарантії у разі здійснення Гарантом виплати ССГ за будь-яким проблемним кредитом Бенефіціар зобов`язався відобразити в обліку виникнення заборгованості Принципала перед бюджетом на суму здійсненої Гарантом виплати ССГ та застосувати інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації предмета забезпечення) за проблемним кредитом. Звернення стягнення Бенефіціар має здійснити у найкоротші строки.

Відповідно до п.6.2. Договору державної гарантії з метою реалізації зворотної вимоги (регресу) Гаранта до Принципала та на виконання ст.6-1 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» і вимог, передбачених п.п.6.1., 6.3. цього Договору, Бенефіціар, виступаючи на підставі Порядку та цього Договору, зобов`язався: застосувати інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації предмета забезпечення) за проблемним кредитом з метою погашення простроченої заборгованості перед бюджетом (підп.6.2.1.); здійснювати заходи щодо стягнення суми, сплаченої Гарантом, з усіма процесуальними правами, що надаються позивачу (за винятком права підпису заяв: про повну або часткову відмову від заяви про порушення (відкриття) провадження у справі про банкрутство, про відмову від заяви з грошовими вимогами до боржника; про повне або часткове визнання позову, про повну або часткову відмову від позову, про зменшення розміру позовних вимог), в судах, а також органах нотаріату, органах державної виконавчої служби, з приватними виконавцями, арбітражними керуючими, адвокатами (підп.6.2.2.).

Договір державної гарантії підписаний уповноваженими представниками та скріплений печатками обох сторін.

На виконання умов Договору Банк надав відповідачці кредитні кошти в розмірі 800000,00грн, що підтверджується випискою по рахунку Позичальника за період 18.03.2021 24.01.2023 та копією платіжного доручення №DN019B07LX від 19.03.12.2021 (а.с.77, 78).

Позивач стверджує, що відповідачка порушила зобов`язання за Договором: припинила здійснювати поточні платежі, передбачені Графіком платежів.

Згідно з випискою Банку по рахунку № НОМЕР_2 за період 18.03.2021 24.01.2023 відповідачка повернула кредитні кошти на загальну суму 251428,54грн, останній платіж 31.01.2022 (а.с.78).

02.09.2022 Банк надіслав відповідачці електронною поштою повідомлення вих.№10318MR70S076 від 01.09.2022 про розірвання Договору в односторонньому порядку з 01.10.2022, в якому вимагав до 01.10.2022 погасити заборгованість за Договором в загальному розмірі 580501,98грн (а.с.35-36, 95, 108).

04.10.2022 Банк (Бенефіціар) на підставі Договору державної гарантії надіслав Гаранту вимогу №23 від 03.10.2022 про сплату 274285,73грн за Договором (а.с.39-42).

05.10.2022 Банк надіслав відповідачці електронною поштою повідомлення вих.№10318MR70S076 від 03.10.2022 про надсилання вимоги Гаранту (а.с.37-38).

04.11.2022 Банк отримав 274285,73грн на погашення заборгованості за Договором за рахунок коштів державної гарантії (банківська виписка а.с.78).

Отже, Банк стверджує, що залишок неповернутого відповідачкою тіла Кредиту за Договором складає 274285,73грн і 274285,73грн заборгованість за сплаченою державою Банку гарантією, яку Банк заявив до стягнення в порядку регресу на підставі Договору державної гарантії. Під час розгляду справи Позичальник факт наявності заборгованості та її розмір не спростувала.

Щодо права.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України).

За приписом абз.1, 3 ч.4 ст.1056-1 ЦК України якщо інше не встановлено законом, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитодавець самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, а в разі збільшення процентної ставки поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки протягом 15 календарних днів, що настають за днем, з якого застосовується нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен забезпечувати точне визначення розміру процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитодавець не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст.ст.526, 629 ЦК України та ст.193 ГК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства.

За приписом абз.1 ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, гарантією (ч.1 ст.546 ЦК України).

Відповідно до ст.560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку; гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

За умовами ст.ст.599, 610 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Висновки суду.

Банк скористався своїм правом та відповідно до умов Договору і положень ч.2 ст.1050 ЦК України розірвав Договір в односторонньому порядку, про що належно повідомив Позичальника.

Отже, з 01.10.2022 Договір є розірваним і з цієї дати Банк не мав права нараховувати відсотки за користування кредитними коштами за 01.10.2022 у загальній сумі 269,71грн, з яких 78,67грн проценти, нараховані на прострочену заборгованість за Кредитом, та 191,04грн проценти, нараховані на поточну заборгованість за Кредитом.

Нарахування процентів у розмірі 38576,77грн відповідає положенням чинного законодавства та умовам Договору. Докази сплати процентів у матеріалах справи відсутні.

Зобов`язання відповідачки за Договором забезпечено гарантією Міністерства фінансів України, яке здійснило виплату в передбаченому гарантією розмірі на підставі відповідної вимоги Банку. Своє право на регресну вимогу до боржника (ч.1 ст.569 ЦК України) гарант реалізує шляхом наділення Банку повноваженнями на стягнення з Позичальника сплаченої за гарантією суми (п.6.1, 6.2, 6.9. Договору державної гарантії, п.2.11, 2.13, 2.14. Додаткової угоди).

Залишок неповернутого відповідачкою тіла Кредиту за Договором складає 274285,73грн і 274285,73грн заборгованість за сплаченою державою Банку гарантією. На дату ухвалення цього рішення вказана заборгованість залишається несплаченою (іншого відповідачка суду не довела).

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з фізичної особи-підприємця Курилової Людмили Геннадіївни 274285,73грн заборгованості за тілом кредиту та 274285,73грн заборгованості в порядку регресу за сплаченою гарантією є належним чином доведеними, правомірними, обґрунтованими та такими, що не спростовані відповідачкою і підлягають задоволенню повністю, а вимога про стягнення заборгованості за процентами підлягає задоволенню частково у розмірі 38576,77грн з підстав, викладених у цьому рішенні.

Відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.129 ГПК України на відповідачку покладається судовий збір в сумі 8807,22грн.

Керуючись ст.ст.2, 7, 13-15, 33, 74, 76-78, 80, 86, 129, 165 (ч.9), 210, 233, 236-238, 240 (ч.ч.4, 5), 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», м.Київ, до фізичної особи-підприємця Курилової Людмили Геннадіївни, м.Маріуполь Донецької області, про стягнення 274285,73грн заборгованості за тілом кредиту, 38846,48грн заборгованості за процентами, 274285,73грн заборгованості в порядку регресу за сплаченою гарантією задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Курилової Людмили Геннадіївни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м.Київ, вул.Грушевського, б.1Д, ідентифікаційний код 14360570) 274285,73грн заборгованості за тілом кредиту, 38576,77грн заборгованості за процентами, 274285,73грн заборгованості в порядку регресу за сплаченою гарантією, 8807,22грн судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений та підписаний 19.08.2025.

Суддя О.М. Шилова

надр. 1 прим. у справу