УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

м. Київ

21.08.2025Справа № 910/10116/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Охорона і безпека» (61002, м. Харків, вул. Садова, буд. 10/12)

до Фізичної особи-підприємця Сейфалова Хасана ( АДРЕСА_1 )

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за договором на охорону пультом централізованого спостереження і реагування з виїздом мобільної групи №84334/1А від 27.08.2021 в сумі 8144,14 грн та судових витрат в сумі 3470,64 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Охорона і безпека» (далі - заявник) звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Сейфалова Хасана (далі - боржник) заборгованості за договором на охорону пультом централізованого спостереження і реагування з виїздом мобільної групи №84334/1А від 27.08.2021 в сумі 8144,14 грн та судових витрат в сумі 3470,64 грн.

Заява обґрунтована тим, що боржник в порушення взятих на себе зобов`язань за договором на охорону пультом централізованого спостереження і реагування з виїздом мобільної групи №84334/1А від 27.08.2021 (далі - договір) не повернув охоронне обладнання ППК «Лунь», у зв`язку з чим на підставі пункту 8.1.4 договору повинен відшкодувати його вартість у розмірі 116,00 доларів США, що еквівалентно 4819,45 грн, крім того, боржник в порушення взятих на себе зобов`язань за договором не у повному обсязі розрахувався за надані послуги охорони, у зв`язку з чим заявником заявлено до стягнення основний борг у розмірі 1913,50 грн, інфляційні втрати у розмірі 1174,89 грн та 3% річних у розмірі 236,30 грн. Також, заявник просить покласти на боржника витрати по сплаті судового збору в розмірі 242,24 грн, витрати на відправлення боржнику даної заяви та роз`яснень адвоката у розмірі 228,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Розглянувши подану заявником заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Згідно частини 1 статті 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету.

У заяві про видачу судового наказу заявником вказано адресу боржника: АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 10 ч. 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема місцезнаходження юридичної особи.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань» передбачено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру

При цьому, відповідно до статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Згідно з частини 7 статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань» державні органи, у тому числі суди, органи Національної поліції, органи прокуратури, органи Служби безпеки України, органи Бюро економічної безпеки України, а також органи місцевого самоврядування та їх посадові особи безоплатно отримують відомості з Єдиного державного реєстру з метою здійснення ними повноважень, визначених законом, виключно в електронній формі через портал електронних сервісів у порядку, визначеному Міністерством юстиції України в Порядку надання відомостей з Єдиного державного реєстру, крім випадків, передбачених цим Законом.

Судом відповідно до приписів частини 7 статті 11 вищевказаного закону було здійснено запит за ідентифікаційним кодом (РНОКПП) заявника, який зазначено у заяві про видачу судового наказу.

Згідно з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що здійснений за запитом суду за ідентифікаційним кодом (РНОКПП) фізичної особи-підприємця Сейфалова Хасана (НОМЕР_1), місцезнаходження фізичної особи-підприємця визначено: АДРЕСА_1 .

Отже, заявником в порушення пункту 2 частини 2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України недотримано встановлених вимог законодавства, зокрема неправильно зазначено адресу місцезнаходження боржника.

Відповідно до пунктів 1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Згідно із частини 2 статті 154 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 148, 150, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія «Охорона і безпека» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Сейфалова Хасана заборгованості за договором на охорону пультом централізованого спостереження і реагування з виїздом мобільної групи №84334/1А від 27.08.2021 в сумі 8144,14 грн та судових витрат в сумі 3470,64 грн.

Ухвала набирає законної сили 21.08.2025 та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

СуддяТ.В. Васильченко