ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" серпня 2025 р. Справа №924/538/25

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра"

до фермерського господарства "Фортуна-Агро Д"

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1

про визнання недійсним договору суборенди земельної ділянки

представники сторін не з`явились

встановив: сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Довіра" звернулось до Господарського суду Хмельницької області з позовом до фермерського господарства "Фортуна-Агро Д", в якому просить визнати недійсним з моменту укладення договір суборенди земельної ділянки від 07.04.2017 площею 0,8179 га з кадастровим номером :04:006:0092, укладений між сторонами.

Ухвалою суду від 02.06.2025 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі для її розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 19.06.2025, яке в подальшому відкладалось на 03.07.2025, 30.07.2025, 20.08.2025.

Ухвалою суду від 03.07.2025, занесеною до протоколу судового засідання продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відповідно до ст. 177 ГПК України.

Ухвалою суду від 30.07.2025 задоволено клопотання позивача про залучення до справи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_1 .

Позивач в обґрунтування позову зазначив, що спірний договір укладено всупереч вимог ч. 1 ст. 8 Закону України "Про оренду землі" та п. 8.2 договору оренди землі від 01.03.2008, укладеного між ОСОБА_1 та СТОВ "Довіра", за відсутності письмової згоди орендодавця земельної ділянки з кадастровим номером :04:006:0092. Як на правові підстави позову позивач посилається на положення ст.ст. 203, 215, 216 Цивільного кодексу України, ст. 8 Закону України "Про оренду землі".

Відповідач у відзиві на позов (від 11.06.2025) вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки не відповідають вимогам чинного законодавства та звертає увагу, що спори з приводу відносин СТОВ "Довіра" та ФГ "Фортуна-Агро Д" стосовно суборенди земельних ділянок на території Гриценківської сільської ради Хмельницького району неодноразово були предметом розгляду в Господарському суді Хмельницької області.

Посилаючись на рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.05.2021 у справі №924/158/21, рішення Господарського суду Хмельницької області від 31.10.2023 у справі №924/797/21, яке залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.02.2024, постанову Верховного Суду від 23.04.2025 у справі №924/635/24, зазначає, що судами встановлено ряд обставин, які свідчать про взаємовідносини СТОВ "Довіра" та ФГ "Фортуна-Агро Д" з приводу суборенди земельних ділянок на території Гриценківської сільської ради Красилівського району Хмельницької області, зокрема укладення договорів суборенди та повне виконання сторонами його умов; дійсність договору про співпрацю від 07.04.2017 та неправомірність дій СТОВ "Довіра" в частині розірвання договорів оренди, що призвело до припинення дії договорів суборенди, в тому числі і спірного договору суборенди.

Стверджує, що звертаючись з позовом про визнання недійсним договору суборенди, позивач переслідує як кінцеву мету ухилення від відповідальності, що настала за порушення умов договору про співпрацю від 07.04.2017 у вигляді штрафу, що заявлений до стягнення у справі №924/635/24 за позовом ФГ "Фортуна-Агро Д" до СТОВ "Довіра" про стягнення штрафу, оскільки позивачем всупереч досягнутим домовленостям розірвано договір оренди земельної ділянки, що призвело до припинення дії договору суборенди.

З огляду на положення ч.1 ст. 16 ЦК України, зазначає, що відповідно до ч.3 ст. 16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин 2-5 ст. 13 цього Кодексу, зокрема відмовити у захисті права, яким особа зловжила.

З врахуванням наведеного, акцентує увагу на правових висновках Верховного Суду, викладених у постанові від 07.12.2018 у справі №910/7547/17, від 06.12.2023 у справі №925/114/22, в яких зазначено, що аналіз положень частини першої статті 8 Закону України "Про оренду землі", статей 15, 203, 215 Цивільного кодексу України свідчить, що відсутність письмової згоди орендодавця на передачу в суборенду земельної ділянки не може слугувати єдиною підставою для задоволення позову орендаря, поданого до суборендаря про визнання договору суборенди недійсним, з тих підстав, що він суперечить частині першій статті 8 Закону України "Про оренду землі", оскільки положення цієї норми в першу чергу спрямовані на захист прав орендодавця і їх недотримання орендарем не призводить до порушення прав орендаря, а в разі невиконання орендарем обов`язку з отримання зазначеного погодження та наступного подання позову про визнання правочину недійсним з цих підстав, наслідком задоволення такого позову може стати перекладання негативних наслідків недобросовісної поведінки орендаря на суборендаря і такий позов орендаря, поданий з підстав відсутності згоди орендодавця, не підлягає задоволенню як такий, що спрямований на одержання судового захисту права, яким зловживає саме позивач.

Враховуючи вищевикладене, вважає, що позовна вимога СТОВ "Довіра" як орендаря до ФГ "Фортуна-Агро Д" як суборендаря про визнання договору недійсним з підстав неотримання письмової згоди орендодавця не підлягає задоволенню з причин зловживання СТОВ "Довіра" своїм правом.

Крім того, повідомив, що орієнтовний розмір судових витрат пов`язаних з розглядом справи складає 30000,00 грн. та складається з розміру витрат на правову допомогу.

Позивач у відповіді на відзив (від 01.07.2025) звертає увагу на зловмисну домовленість (недобросовісну поведінку) в діях Орендаря та Суборендаря, так як при укладенні спірного договору обом сторонам правочину було достеменно відомо, що відповідно до умов основного договору оренди земельної ділянки діють обмеження на її передачу у заставу або в користування третім особам, в тому числі без письмової згоди орендодавця. Стверджує, що на момент укладення договору суборенди сторони усвідомлювали його невідповідність ч.1 ст. 8 Закону України "Про оренду землі", договору оренди землі від 01.03.2008 р, ст. 232 ЦК України, що є підставою для визнання його недійсним.

Вважає помилковим посилання відповідача на правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 06.12.2023 у справі №925/114/22, від 29.10.2019 у справі №904/355/19 та від 07.12.2018 у справі №910/7547/17, оскільки не є релевантними.

Щодо укладення спірного правочину у результаті зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою повідомляє про перебування протягом певного проміжку часу Китайчука С.В. (заступник директора СТОВ "Довіра") у службовому підпорядкуванні Оцалюка А.В. (директор ФГ "Фортуна - Агро Д", до 03.10.2012 - директор СТОВ "Довіра"), у зв`язку з чим, на думку позивача, можна обґрунтовано стверджувати, що такі зв`язки стали підґрунтям для укладення спірного договору всупереч інтересам СТОВ "Довіра", орендодавця, з порушенням норм чинного законодавства та умов договору.

Посилаючись на положення ст.ст. 2, 80, 91, 92, 237, 241 ЦК України, статуту СТОВ "Довіра" 2016 року та контракту б/н від 01.02.2017, укладеним між вищим органом управління СТОВ "Довіра" ОСОБА_2 як директором товариства, вказує на укладення спірного договору суборенди керівником позивача з перевищенням повноважень, без попереднього погодження із загальними зборами, без достатніх правових підстав, що мало негативні наслідки для господарської діяльності товариства. Водночас наголошує, що постанова Верховного Суду від 29.10.2019 у справі № 904/355/19, на яку посилається відповідач, додатково підтверджує перевищення повноважень при укладенні спірного договору суборенди директором ОСОБА_2 .

Також стверджує, що факт внесення земельної ділянки до переліку у додатку № 1 до договору про співпрацю не свідчить ні про її законну передачу у суборенду, ні про надання орендодавцем письмової згоди на таку передачу, у зв`язку з чим посилання відповідача на даний договір як на правову підставу укладення договорів суборенди є юридично неспроможним, оскільки не спростовує аргументів позивача щодо незаконності передачі земельної ділянки в суборенду.

З приводу аргументів відповідача про зловживання позивачем правами, вважає їх безпідставними, оскільки передача в суборенду земельної ділянки було здійснено всупереч обмеженням встановленим договором оренди, без згоди орендодавця в в свою чергу породжує право на судовий захист.

Відповідач у запереченнях на відповідь на відзив (від 02.07.2025) щодо перевищення повноважень директора СТОВ "Довіра" вказує, що у відносинах з третіми особами слід виходити з презумпції наявності достатнього обсягу повноважень на здійснення дієздатності юридичної особи як у одноособового органу юридичної особи, так і керівника її колегіального органу. Посилаючись на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 29.01.2020 року у справі №924/678/18 стверджує, що для визнання недійсним договору з тієї підстави, що його було укладено представником юридичної особи з перевищенням повноважень, необхідно встановити, по-перше, наявність обставин, які свідчать про те, що контрагент такої юридичної особи діяв недобросовісно або нерозумно, по-друге, дії сторін такого договору мають свідчити про відсутність реального наміру його укладення і виконання, водночас, в рішенні Господарського суду Хмельницької області від 17.05.2021 року у справі №924/158/21 встановлено, що сторони не лише уклали спірні договори але й виконували їх до червня 2020 року. Вважає такими, що не відповідають дійсності твердження позивача про статутні обмеження повноважень керівника сільськогосподарського товариства на укладення договорів суборенди земельної ділянки, оскільки в статуті відсутні такі положення. Стверджує, що є усі підстави вважати, що спірний договір укладений без браку повноважень керівника СТОВ "Довіра", а подальші дії позивача направлені на виконання договору, що підтверджує наявність подальшого схвалення правочину.

Щодо зловмисної домовленості сторін при вчиненні правочину відповідач заперечуючи проти доводів позивача зазначає, що судами при розгляді справ №924/158/21, №924/797/21, №924/635/24 встановлено, що СТОВ "Довіра" умисно розірвало діючі договори оренди з метою припинити дію спірних договорів суборенди, уклавши в подальшому договори оренди з власниками спірних земельних ділянок та особою пов`язаною зі СТОВ "Довіра".

Звертає увагу на тому, що у даній справі відсутні докази, які б свідчили про зловмисну домовленість та про наявність негативних наслідків для сторін правочину, крім тих, що зумовлені протиправними діями СТОВ "Довіра", що виключає можливість визнання недійсним спірного договору.

В додаткових поясненнях (від 29.07.2025) позивач підтримав позицію, викладену у відповіді на відзив. Вважає посилання відповідача на правові позиції Верховного Суду, які прийняті в інших справах щодо наявності/відсутності підстав для визнання договору недійсним нерелевантними. Зазначає, що у даній справі зловмисна домовленість прослідковується у діях орендаря та суборендаря, в основу якої покладено умисні дії представника, який усвідомлював, що вчиняє правочин усупереч інтересам довірителя та бажав (або свідомо допускав) їх настання. Стверджує про наявність всіх кваліфікуючих ознак, передбачених ст. 232 ЦК України, необхідних для визнання недійсним правочину, укладеного внаслідок зловмисної домовленості представників, а саме: правочин вчинено з перевищенням повноважень директора; сторони були обізнані про пряму заборону передачі земельної ділянки в суборенду; сторони не вчинили жодних дій щодо отримання письмової згоди Орендодавця; укладення правочину є наслідком негативних подій для СТОВ "Довіра"- втрату можливості користування земельною ділянкою, штрафні санкції; дії вчинено не в інтересах СТОВ "Довіра", а всупереч цим інтересам.

Позивач представника в засідання не направив, в заяві від 01.08.2025 просив підготовче засідання провести за його відсутності. Також повідомив, що проти призначення справи до судового розгляду не заперечує.

Відповідач представника в засідання не направив, причини не повідомив.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача представника в засідання не направила, причини не повідомила.

Клопотань, в тому числі щодо обставин, які потребують дослідження в порядку ст. 182 ГПК України, суду не подано.

З врахуванням наведеного, положень ст.177 ГПК України, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Керуючись ст. ст. 42, 121, 177, 182, 185, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Закрити підготовче провадження у справі №924/538/25.

Призначити справу №924/538/25 до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 12:00 год 01.09.2025

Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Хмельницької області за адресою: м. Хмельницький, майдан Незалежності, 1.

Участь учасників справи у судовому засіданні не є обов`язковою.

Ухвала набирає законної сили 20.08.2025 та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Виноградова