номер провадження справи 19/5/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2025 Справа № 908/248/25

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Давиденко І.В. при секретарі судового засідання Литвинюк А.О., розглянувши матеріали справи

за позовом: Запорізької міської ради (69105, пр. Соборний, будинок 206, м. Запоріжжя, ідентифікаційний код юридичної особи 04053915, ел. пошта )

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтогазпром (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158, ідентифікаційний код юридичної особи 25488379)

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю Ахіллесгруп (69032, м. Запоріжжя, вул. Верхня, буд. 3, ідентифікаційний код 42547087)

до відповідача 3: Товариства з обмеженою відповідальністю Атланткомпані (69032, м. Запоріжжя, вул. Верхня, буд. 3 Д, ідентифікаційний код 42547092).

про стягнення 429 641,63 грн

представники сторін

від позивача: Мироненко Н.О. , витяг з ЄДР, посв. № 1963 від 21.07.2025.

від відповідача 1: не з`явився;

від відповідача 2: не з`явився;

від відповідача 3: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вх. № 276/08-07/25 від 29.01.2025) Запорізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтогазпром про стягнення заборгованості за договором оренди землі від 03.03.2007 за період з 01.01.2018 по 19.11.2019 в розмірі 429 641,63 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач, в порушення умов Договору, не оплачує орендну плату за користування земельною ділянкою.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 29.01.2025, здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/248/25 та визначено до розгляду судді Давиденко І.В.

Ухвалою суду від 03.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/248/25, присвоєно справі номер провадження 19/5/25, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

24.02.2025 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтогазпром надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, а також 25.02.2025 заява про залишення позовної заяви без розгляду через не виконання позивачем вимог щодо досудового врегулювання спору, а саме через відсутність доказів надсилання претензії відповідачу.

25.02.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтогазпром надійшов відзив на позовну заяву, яким відповідач заперечує проти позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідач 1 зазначає, що не може бути притягнутий до відповідальності за період після 22 листопада 2018 року, оскільки, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.11.2018р. №146608769 Орендар за актом прийому передачі та грошової оцінки майна серія 1326, 1327 від 17.10.2018р. передав належне йому майно, а саме: адміністративну будівлю літ.И, інв.№000019; будівлю технічного обслуговування для автомобілів великої вантажопідйомності літ.Р, інв. №000056 ТОВ «АХІЛЛЕСГРУП» у приватну власність.

Також ТОВ «Навтогазпром» зазначає, що позивач не надав жодних доказів (акти, фотофіксація, свідчення тощо), які б підтверджували, що товариство продовжувало використовувати ділянку після передачі будівель.

За твердженням відповідача 1 у позовній заяві відсутній детальний розрахунок НГО станом на 2018 та 2019 роки на основі даних, що діяли у відповідні періоди (зокрема, НГО, затвердженої рішенням ЗМР №7 від 30.06.2015, яка набрала чинності з 01.01.2016). Натомість позивач використовує НГО 2024 року, що призводить, на думку відповідача 1, до штучного завищення суми боргу.

Ухвалою суду від 26.02.2025 здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з викликом представників сторін, та призначено підготовче судове засідання на 18.03.2025.

Ухвалою суду від 18.03.2025 строк підготовчого провадження продовжено на тридцять днів, підготовче засідання призначено на 15.04.2025.

03.04.2025 від Запорізької міської ради через підсистему Електронний суд надійшла уточнена позовна заява, відповідно до якої, позивач просить суд залучити до участі у справі №908/248/25 у якості відповідача 2 - Товариство з обмеженою відповідальністю Ахіллесгруп та у якості відповідача 3 - Товариство з обмеженою відповідальністю Атланткомпані.

Позивач обґрунтовує заяву тим, що за період з 01.01.2018р. по 18.11.2018р. орендарем земельної ділянки за адресою: м. Запоріжжя, вул. Верхня 3 був Відповідач 1 ТОВ Нафтогазпром; за період з 19.11.2018р. по 19.11.2019р. орендарем земельної ділянки був Відповідач 2 ТОВ Ахіллесгруп; за період з 18.10.2018р. по 24.01.2023р. орендарем Земельної ділянки був Відповідач 3 ТОВ Атланткомпані, а тому вони зобов`язані були сплачувати орендну плату за Договором оренди землі за вказані періоди. Заявник зазначає, що після відчуження об`єкта нерухомості, розташованого на орендованій земельній ділянці, Договір оренди землі у відповідній частині припиняється щодо відчужувача, однак, діє на тих самих умовах стосовно нового власника нерухомості, який з моменту набуття такого права набуває також права оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, а отже, й відповідні права та обов`язки. Таким чином, перехід права власності на нерухоме майно до Товариства з обмеженою відповідальністю Ахіллесгруп та Товариства з обмеженою відповідальністю Атланткомпані, що розташоване на орендованій ТОВ "Нафтогазпром" земельній ділянці, не є підставою для розірвання Договору оренди в цілому. ТОВ Ахіллесгруп та ТОВ Атланткомпані стали співорендарями земельної ділянки з моменту набуття права власності на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 15.04.2025 заяву Запорізької міської ради про залучення до участі у справі № 908/248/25 відповідача 2 - Товариство з обмеженою відповідальністю Ахіллесгруп та відповідача 3 - Товариство з обмеженою відповідальністю Атланткомпані задоволено; залучено до участі у справі № 908/248/25 відповідача 2 - Товариство з обмеженою відповідальністю Ахіллесгруп та відповідача 3 - Товариство з обмеженою відповідальністю Атланткомпані; підготовче засідання відкладено на 13.05.2025 року.

13.05.2025 від Запорізької міської ради через підсистему Електронний суд надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням представника позивача на лікарняному.

13.05.2025 від ТОВ "АТЛАНТКОМПАНІ" через підсистему Електронний суд надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 13.05.2025 підготовче засідання відкладено на 12.06.2025.

10.06.2025 від ТОВ "АТЛАНТКОМПАНІ" через підсистему Електронний суд надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв`язку з порушенням позивачем вимоги п.6 ч.3 статті 162 ГПК України, зазначає про відсутність вжиття позивачем заходів досудового врегулювання спору, порушення процесуальних вимог. На думку відповідача 3, відсутність у додатках до позову претензії, а також доказів її відправлення та отримання свідчить про невиконання приписів ст. 162 ГПК України.

Також відповідачем 3 зазначено у відзиві, що позивач не має права стягувати орендну плату без укладення відповідного договору. Органи місцевого самоврядування, відповідно до статей 15 і 16 Закону України "Про оренду землі", не мають повноважень односторонньо встановлювати умови оренди земельної ділянки та розмір орендної плати без укладення договору. Інші договори не передбачають включення ТОВ «АТЛАНТКОМПАНІ» як сторону. Згідно з наданими документами, між Запорізькою міською радою та іншим підприємством (ТОВ «НАФТОГАЗПРОМ») існував договір, що регулював користування земельною ділянкою. Позовна заява не містить жодної інформації та документальних підтверджень стосовно припинення або закінчення строку дії даного договору. Також, цей договір не передбачав передачі прав чи обов`язків іншим суб`єктам, зокрема ТОВ «АТЛАНТКОМПАНІ».

На думку відповідача 3ю усі дії сторін договору мають відповідати чинному законодавству, зміна умов договору без згоди сторін можлива лише у випадках, прямо передбачених законом. Одностороння зміна істотних умов договору без законних підстав є незаконною та порушенням принципу законності. Отже, одностороння зміна істотних умов договору, таких як розмір орендної плати, порушує низку принципів цивільного права, зокрема свободу договору, добросовісність, рівність сторін, правову визначеність та стабільність, що суперечать чинному законодавству.

12.06.2025 від Запорізької міської ради через підсистему Електронний суд надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого останній зазначає, що заперечення відповідачів є безпідставними, а уточнений позов є обґрунтованим.

Щодо доводів відповідача 3 позивач вказав, що земельна ділянка загальною площею 0,4107 га з кадастровим номером :05:014:0094 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Верхня, 3, належить Територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської раді на праві комунальної власності. Зазначена Земельна ділянка передана у користування за договором оренди землі №44 від 20.03.2007р. Відповідачу 1 (далі Договір оренди землі). Згідно п. 8 Договору оренди землі, договір укладено на 19 років. Відповідно до положень ст. 334 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Частиною 1 ст. 377 ЦК України визначено, що до особа, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно з ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. За змістом ч. 3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда. Отже, за твердженням позивача, після відчуження об`єкта нерухомості, розташованого на орендованій Земельній ділянці, Договір оренди землі у відповідній частині припиняється щодо відчужувача, однак діє на тих самих умовах стосовно нового власника нерухомості, який з моменту набуття такого права набуває також права оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, а отже й відповідні права та обов`язки. Згідно з ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію у відчужувача (попереднього власника), до набувача одночасно переходить відповідно право оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною шостою цієї статті. Волевиявлення орендодавця (власника) земельної ділянки, відчужувача (попереднього власника), набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію із зазначенням нового орендаря (користувача) земельної ділянки не вимагається.

Також позивач зазначив, що до стягення заявлено борг за період з 01.01.2018р. по 19.11.2019р. За період з 01.01.2018р. по 18.11.2018р. орендарем Земельної ділянки був Відповідач 1, за період з 19.11.2018р. по 19.11.2019р. орендарем Земельної ділянки був Відповідач 2, за період з 18.10.2018р. по 24.01.2023р. орендарем Земельної ділянки був Відповідач 3, а тому вони зобов`язані були сплачувати орендну плату за Договором оренди землі за вказаний період. Таким чином, заперечення Відповідача 3 є безпідставні, а уточнений позов Позивача є обґрунтованим.

12.06.2025 до суду надійшли додаткові пояснення Запорізької міської ради, якими позивач вказує, що Постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.2021р. №1147 затверджена «Методика нормативної грошової оцінки земельних ділянок» (далі по тексту Методика). Методика встановлює методологічні засади проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок, яка застосовується у випадках, визначених Законом України «Про оцінку земель». Об`єктом нормативної грошової оцінки є земельні ділянки усіх категорій та форм власності в межах території територіальної громади (або її частини) (згідно п. 1 Методики).

Відповідно до п. 20 Методики дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються за заявою, форму якої наведено в додатку 16, що подається в електронній або паперовій формі, як витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок за формою згідно з додатком 17. Витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок оформляється і видається автоматично в електронній формі з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру. Витяг НВ-2024 від 11.06.2024р., нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :05:014:0094, загальною площею 0,4107 га, що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Верхня, 3, становить 15 579 000,96 грн у цінах 2024 року, який отриманий Позивачем в електронному вигляді від Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та доданий до позовної заяви відповідає додатку 17 Методики. На підставі Витягу, Позивачем зроблено розрахунок заборгованості Відповідачів за користування Земельною ділянкою.

Відповідно до п. 20 Методики, Витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок оформляється і видається автоматично в електронній формі з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру на момент створення такого витягу. Крім того, відповідно до ст.ст. 13, 15, 18, 20, 23 Закону України «Про оцінку земель», ст. 289 Податкового кодексу України (далі ПК України), для визначення розміру орендної плати за землю використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Нормативна грошова оцінка проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років. Рішенням №7 затверджена нормативна грошова оцінка, яка діє на сьогоднішній день і використовується органами Держгеокадастру для видачі витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку. Тобто, технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя не затверджується щорічно, а є сталою з 2016р. Щорічно можна отримати витяг з урахуванням коефіцієнту індексації НГО. Саме тому, Позивач використовував витяг про НГО 2024р. та зменшував розмір НГО на відповідні щорічні коефіцієнти індексації, що є вірним і правомірним.

Щодо тверджень відповідача 1 про відсутність доказів фактичного користування орендованою земельною ділянкою з 01.01.2028 по 19.11.2019 позивач вказав наступне.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які надані до уточненої позовної заяви, Відповідач 1 набув у власність об`єкт нерухомого майна, які розташовані за Земельній ділянці. Земельна ділянка належить Територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської раді на праві комунальної власності. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства. Предметом позову є стягнення з власника об`єкту нерухомого майна орендної плати за фактичне користування Земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга ст. 120 ЗК України)

Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ст. 208 ГПК України, суд заслуховує вступне слово позивача та відповідача. У вступному слові учасники справи в усній формі стисло викладають зміст та підстави своїх вимог і заперечень щодо предмета позову, дають необхідні пояснення щодо них. Учасники справи можуть ставити питання один одному у черговості, яка визначається головуючим, та з його дозволу. Головуючий з власної ініціативи або за усним клопотанням учасника справи може зняти питання, що не стосуються предмета спору, поставити питання учаснику судового процесу.

Суд заслухав вступне слово представника позивача.

Представник позивача під час вступного слова просив суд задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідачів заборгованість за договором оренди землі враховуючи площі нерухомості, які їм належать.

Представники відповідачів в засідання не з`явились, причину неявки не повідомили, про час та дату судового засідання були повідомлені належним чином.

В засіданні суду здійснено безпосереднє дослідження доказів, поданих учасниками спору (ст. 210 ГПК України).

У судовому засіданні 12.08.2025, на підставі ст. 217 ГПК України суд закінчив з`ясування обставин та перевірки їх доказами і перейшов до судових дебатів ст. 218 ГПК України.

Заслухавши представника позивача, дослідивши докази, після переходу до стадії ухвалення судового рішення, в судовому засіданні, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, проголошено скорочене судове рішення (вступну та резолютивну частини) та повідомлено, що повний текст рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

З огляду на статтю 509 Цивільного кодексу України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

03.03.2007 між Запорізькою міською радою (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Нафтогазпром (Орендар) укладено Договір оренди землі № №44 (Договір).

Відповідно до п. 1 Договору, Орендодавець відповідно до рішення шостої сесії п`ятого скликання Запорізької міської ради №72/96 від 06.12.2006 надає, а Орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для розташування адміністративної будівля та будівлі технічного обслуговування автомобілів великої вантажності, яка знаходиться: м. Запоріжжя, вул. Верхня, 3.

Пунктом 2 Договору встановлено, що в оренду передається земельна ділянка площею 0,4107 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:014:0094.

Відповідно до п. 3 Договору, на земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомості майна: будівлі та споруди Орендаря; інші об`єкти інфраструктури - відсутні.

Земельна ділянка передається в оренду разом з будівлями Орендаря (п. 4 Договору).

Згідно з п. 5. Договору оренди землі, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 1 058 538 грн 18 коп., в цінах 2007 року.

Пунктом 9 Договору узгоджено, що орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та в розмірі: 42 341 грн 53 коп., що складає 4% від нормативної грошової оцінки за календарний рік в цінах 2007 року.

Обчислення розмірі орендної плати плати за земельну ділянку державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (п.10 Договору).

04.11.2008р. між позивачем та відповідачем укладена додаткова угода до договору оренди землі №44 від 20.03.2007, якою пункт 9 Договору викладено в наступній редакції: « 9. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та в розмірі: 87 917 грн. 73 коп., що складає 3% від нормативної грошової оцінки за календарний рік в цінах 2008 року.»

Відповідно до п. 8. Договору оренди землі, договір укладено на 19 років.

Згідно з актом прийому-передачі земельної ділянки за договором оренди землі, Орендодавцем надано, а Орендарем прийнято в оренду земельну ділянку загальною площею 0,4107 га з кадастровим номером :05:014:0094.

Власником земельної ділянки є територіальна громада міста Запоріжжя, що підтверджується інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 07.06.2024р.

Орендна плата вноситься щомісячно рівними частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на розрахунковий рахунок місцевого бюджету (п.11 Договору).

Згідно з п. 30 Договору, Орендар зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату, самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати, відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель, згідно з чинним законодавством.

Відповідно до п. 39 Договору встановлено, що Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.01.2025р. №408986478, за ТОВ «Нафтогазпром» з 19.12.2005 було зареєстровано право власності на адміністративну будівлю літ.И інв.№000019, будівля технічного обслуговування для автомобілів великої вантажопідйомності літ.Р інв.№000056, реєстраційний номер майна 13276984, (№ запису 1754 в книзі: 11) та з 26.01.2010 на майно: будівля операторської літ.Х (1), будівля технічного обслуговування вантажівок літ.Ф, будівля технічного обслуговування легкових автомобілів літ.Ф (1), вольєр літ.Ф (2), навіс літ.Х, реєстраційний номер майна 29542921 (№ запису 1754 в книзі: 11), розташоване на земельній ділянці за адресою: м. Запоріжжя, вул. Верхня, 3.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.11.2018р. №146608769 ТОВ «Нафтогазпром» за актом прийому передачі та грошової оцінки майна серія 1326, 1327 від 17.10.2018р. передало майно належне йому, а саме: адміністративну будівлю літ.И, інв.№000019; будівлю технічного обслуговування для автомобілів великої вантажопідйомності літ.Р, інв. №000056 ТОВ «АХІЛЛЕСГРУП» у приватну власність, дата реєстрації 19.11.2018.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 04.03.2025р. №416197163 зазначене вище майно 26.06.2019р. було поділено без проведення реконструкції на два самостійні об`єкти, відповідно до висновку ПП «Міжрегіональний центр технічної інвентаризації» від 11.01.2019р. №ЗП/2019/20-21, а саме:

- об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять нежитлова будівля площею 270,8кв.м, ворота №1, паркан №2 і замощення (598кв.м) I, II, розміщені на земельній ділянці площею 1122кв.м., з присвоєнням останнім поштової адреси: м.Запоріжжя, вул. Верхня, буд. З е;

- об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять будівля автомийки площею 145,8кв.м, ворота №1, паркан №2, ворота №3, ворота №4 і замощення І (505кв.м), розміщені на земельній ділянці площею 697 кв.м., з присвоєнням останнім поштової адреси: м. Запоріжжя, вул. Верхня, буд. 3г.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 17.03.2025р. №418219260, право власності на будівлю, літ. А нежитлова будівля, 270,8кв.м., №1 ворота, №2 паркан, І замощення, ІІ замощення, розташованих на земельній ділянці за адресою: м. Запоріжжя, вул. Верхня, 3 е, зареєстровано 19.11.2019р. за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вектогранд», на підставі акту прийому-передачі та грошової вартості майна №1214, 1215 від 18.11.2019р., посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кардаш Я.О. (номер відомостей про речове право 34242165).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 17.03.2025р. №418220377, право власності на будівлю, літ. А будівля автомийки, 145,8кв.м., №1 ворота, №2 паркан, №3 ворота, №4 ворота, І замощення, розташованих на земельній ділянці за адресою: м. Запоріжжя, вул. Верхня, 3 г, зареєстровано 19.11.2019р. за Товариством з обмеженою відповідальністю «Тріумф груп Запоріжжя», на підставі акту прийому-передачі та грошової вартості майна №1216, 1217 від 18.11.2019р., посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кардаш Я.О. (номер відомостей про речове право 34241926).

Таким чином Відповідач 2 ТОВ «Ахілесгруп» користувався земельною ділянкою на якій було розташоване його нерухоме майно, в період з 19.11.2018р. по 19.11.2019р.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 04.03.2025р. №416224959, ТОВ «Атланткомпані», на підставі рішення Господарського суду Запорізької області від 23.12.2009р. справа №10/506/09, акту приймання-передачі та грошової оцінки майна №1328 та №1328 від 17.10.2018р. набуло від ТОВ «Нафтагазпром» право приватної власності на будівлю операторської літ.Х (1), будівлю технічного обслуговування вантажівок літ.Ф, будівля технічного обслуговування легкових автомобілів літ.Ф1, вольєр літ.Ф2, навіс літ.Х реєстраційний номер майна 29542921, яке зареєстроване 15.04.2019р., за адресою: м. Запоріжжя, вул. Верхня, 3, що розташоване на земельній ділянці кадастровим номером :05:014:0094.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 04.03.2025р. №416226822, зазначене вище майно 15.04.2019р. було поділено без проведення реконструкції на два самостійні об`єкти, відповідно до висновку ПП «Міжрегіональний центр технічної інвентаризації» від 11.01.2019р. №ЗП/2019/22-23, а саме:

- об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять будівля складу літ.А площею 175,7кв.м., будівля складу літ.Б площею 136,2кв.м., будівля складу літ.В площею 18,7кв.м, ворота №1, ворота №2, паркан №3, паркан №4 і замощення І (1240кв.м), розміщені на земельній ділянці площею 1571кв.м., з присвоєнням останнім поштової адреси: м. Запоріжжя, вул. Верхня, буд. 3 в.

- автозаправний комплекс, до складу якого входять операторська-кафе-магазин літ.А площею 15,9кв.м, навіс літ.Б, паркан №1, емність №2, резервуар №3, заправна колонка №4, заправна колонка №5, стела №6 і замощення І (575кв.м), розміщений на земельній ділянці площею 837кв.м., з присвоєнням останньому поштової адреси: м. Запоріжжя, вул. Верхня, буд. 3 д.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 20.03.2025р. №418863885, право власності на будівлю літ.А, площею 175,7кв.м., будівлю складу літ.Б, площею 136,2кв.м., будівлю складу літ.В площею 18,7кв.м, ворота №1, ворота №2, паркан №3, паркан №4 і замощення І (1240кв.м), розташованих на земельній ділянці за адресою: м. Запоріжжя, вул. Верхня, 3 в, зареєстровано 19.11.2019р. за Товариством з обмеженою відповідальністю «Дельтаграндум», на підставі акту прийому передачі та грошової вартості майна №1218, 1219 від 18.11.2019р.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 04.03.2025р. №416227079, право власності на операторську-кафе-магазин, літ.А, площею 15,9кв.м., навіс літ.Б, паркан №1, ємкість №2, резервуар №3, заправну колонку №4, заправну колонку №5, стелу №6, замощення І (575кв.м.), розташованих на земельній ділянці за адресою: м. Запоріжжя, вул. Верхня, 3 д, зареєстровано 24.01.2023р. за Товариством з обмеженою відповідальністю «Гравіол», на підставі рішення про передачу майна у власність юридичної особи як внесок (внесення майна до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду), вступні, членські та цільові внески членів кооперативу тощо), рішення учасників ТОВ «Атланткомпані» щодо входу до складу ТОВ «Гравіол».

Таким чином, Відповідач 3 ТОВ «Атланткомпані» користувався земельною ділянкою, на якій було розташоване його нерухоме майно, в період з 18.10.2018р. по 19.11.2019р

Враховуючи наведене, за період з 01.01.2018р. по 18.11.2018р. орендарем Земельної ділянки був Відповідач 1, а саме з 01.01.2018 по 17.10.2018 на 3681,1 кв.м., з 18.10.2018 по 18.11.20218 на 1519,6 кв.м.; за період з 19.11.2018р. по 19.11.2019р. орендарем Земельної ділянки був Відповідач 2 1519,6 кв.м.; , за період з 18.10.2018р. по 24.01.2023р. на 2161,5 кв.м. орендарем Земельної ділянки був Відповідач 3.

30.06.2015р. Запорізькою міською радою було прийнято рішення №7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», згідно з яким вирішено, зокрема, впровадити оподаткування земель міста на підставі нової нормативної грошової оцінки з 01.01.2016р. Рішення за №7 було оприлюднене 14.07.2015р. року в газеті «Запорізька Січ» та набрало чинності з 01 січня 2016 року.

Відповідачі не сплачували орендну плату за Договором оренди землі у відповідності до нової НГО з 2016р., внаслідок чого у них утворилась заборгованість, зокрема, за період з 01.01.2018р. по 19.11.2019р. у розмірі 429 641,63 грн.

Невиконання відповідачами зобов`язання щодо сплати орендної плати за землю стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного

Згідно з ч. 1 ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Статтею 25 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 вказаного Закону, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, а саме: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно ст. 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про оренду землі, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні та ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, організація землеустрою, здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з підпунктом 14.1.72 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Положеннями п. 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України встановлено, що власники землі та землекористувачі сплачують земельний податок, а також орендну плату за земельні ділянки державної та комунальної власності з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Отже, плата за землю здійснюється в залежності від суб`єкта належності земельної ділянки: власником землі сплачується земельний податок, а орендарем за договором оренди землі - орендна плата.

Згідно з п.п. 288.1-288.4 ст. 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України.

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України встановлено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки.

Як встановлено судом, згідно з п.п. 5, 9 Договору(в редакції додаткової угоди від 04.11.2008), нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1058538,18 грн(в цінах 2007 року), орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та в розмірі 87 917,73 грн, що складає 3 % нормативно грошової оцінки земельної ділянки за календарний рік в цінах 2008 року.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України та ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом частини 1 статі 93 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) та статті 1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Положеннями пунктів "а", "е" частини 1 статті 141 ЗК України визначено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є, у тому числі, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою та набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Згідно з частиною 1 статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється у разі, зокрема, набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Водночас питання переходу права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю, споруду, що розміщені на ній, регулюються статтею 120 ЗК України і статтею 377 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Згідно з частинами 1, 2, 4 статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

У разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду кількома особами, права на земельну ділянку визначаються пропорційно до часток осіб у праві власності житлового будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до положень статей 125 і 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки, виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною 1 статті 377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з частиною 3 статті 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Водночас, згідно з частиною 3 статті 7 Закону України "Про оренду землі" до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

У розумінні наведених положень діючого законодавства при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду (відповідно до договору, який містить необхідні за законом істотні умови), право попереднього власника або користувача припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки. Відповідно, новий власник об`єкта нерухомості, якому переходить право оренди, набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки.

Враховуючи викладене, відчуження частини об`єкта нерухомості, розташованого на орендованій земельній ділянці, не є підставою для внесення змін до договору оренди ьчи укладеання дового договору з новим власником нерухомого майна, зважаючи на те, що договір у відповідній частині припиняється щодо відчужувача, однак діє на тих самих умовах стосовно особи, яка, набувши право власності на нерухоме майно, розміщене на орендованій земельній ділянці, з моменту набуття такого права набуває також права оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, а отже й відповідні права та обов`язки, зокрема зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою. Тому після відчуження частини об`єкта нерухомості та його державної реєстрації за іншими особами, відповідачі повинні сплачувати орендну плату за ту частину земельної ділянки, користувачами якої воно є.

Пунктом 11 Договору встановлено, що орендна плата вноситься щомісячно рівними частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на відповідний розрахунковий рахунок місцевого бюджету.

Згідно зі ст. 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.

Відповідно до пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно з п. 30 Договору, орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату.

За таких умов у відповідачів виник обов`язок щомісячно рівним частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця, на розрахунковий рахунок місцевого бюджету сплачувати орендну плату в грошовій формі в 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки за календарний рік в цінах 2018 та 2019 років, проіндексованої на коефіцієнти індексації, визначені законодавством, на відповідний період.

Відповідно до п. 27 Договору, орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного та повного внесення орендної плати.

За умовами п. 10 Договору, обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору чи продовження його дії.

Виходячи зі змісту ст. 289.2, 289.3 Податкового кодексу України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель на 1 січня поточного року та не пізніше 15 січня поточного року інформує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Пунктом 30 Договору встановлено, що орендар зобов`язаний самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством.

Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру на виконання статті 289 Податкового кодексу України листом від 12.01.2024 № 6-28-0.222-600/2-24 повідомила про значення коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок. Значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за попередній рік застосовується для розрахунку податкового зобов`язання на наступний рік. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок складає: за 2017 рік 1,0; за 2018 рік 1,0; за 2019 рік 1,0.

Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (надалі - НГО) № НВ-2024 від 11.06.2024р., нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :05:014:0094, загальною площею 0,4107 га, що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Верхня, 3, становить 15 579 000,96 грн. (п`ятнадцять мільйонів п`ятсот сімдесят дев`ять тисяч грн. 96 коп.) у цінах 2024 року.

Для розрахунку орендної плати за договором від 03.03.2007 позивачем використовано наступні вихідні дані.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки у 2024р.: 15 579 000,96 грн. / 1,051 (коефіцієнт індексації НГО за 2023 рік) = 14 823 026,60 грн.;

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки у 2023р.: 14 823 026,60 грн. / 1,15 (коефіцієнт індексації НГО за 2022 рік) = 12 889 588,35 грн.;

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки у 2022р.: 12 889 588,35 грн. / 1,1 (коефіцієнт індексації НГО за 2021 рік) = 11 717 807,59 грн.;

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки у 2021р.: 11 717 807,59 грн. / 1,0 (коефіцієнт індексації НГО за 2020 рік) = 11 717 807,59 грн.;

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки у 2020р.: 11 717 807,59 грн. / 1,0 (коефіцієнт індексації НГО за 2019 рік) = 11 717 807,59 грн.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки у 2019р.: 11 717 807,59 грн. / 1,0 (коефіцієнт індексації НГО за 2019 рік) = 11 717 807,59 грн. * 3 % = 351 534,23 грн. (орендна плата за 2019р.).

Загальна площа нерухомого майна на земельній ділянці з кадастровим номером :05:014:0094 складає 3 681,1кв.м.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи Відповідач 1 ТОВ «Нафтогазпром» є орендарем земельної ділянки в період з 01.01.2018 по 17.10.2018 з об`єктами нерухомості площею 3681,1 кв., в період з 18.10.2018 по 18.11.2018 1519,6 кв.м.; відповідач 2 ТОВ «Ахілесгруп» є орендарем земельної ділянки в період з 19.11.2018 по 19.11.2019 з об`єктами площею 1519,6 кв.м.; відповідач 3 ТОВ «Атланткомпані» є орендарем земельної ділянки з в період з 18.10.2018 по 19.11.2019 з об`єктами нерухомості площею 2161,5 кв.м.

За розрахунком позивача за відповідачем 1 обліковується заборгованість з орендної плати за період з 01.01.2018р. по 17.10.2018р. (нерухоме майно площею 3681,1 кв.м.) та з 18.10.2018р. по 18.11.2018р. (нерухоме майно площею 1 519,6кв.м.) в розмірі 59 449,79 грн;

за відповідачем 2 за період з 19.11.2018 по 19.11.2019 (нерухоме майно площею 1519,6 кв.м.) в розмірі 145 543,25 грн;

за відповідачем 3 - за період з 18.10.2018р. по 19.11.2019р.(нерухоме майно площею 2161,5 кв.м.) в розмірі 224 647,9 грн.

Згідно з листом Департаменту фінансової та бюджетної політики Запорізької міської ради вих. №06.1-14/694 від 23.04.2024 за наявними даними інформаційно-аналітичної системи управління плануванням та виконанням місцевих бюджетів LOGIKA, через яку у відповідності до норм Постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.2021 № 627 здійснюється інформаційна взаємодія між органами, що контролюють справляння надходжень бюджету та органами місцевого самоврядування, відповідачем до бюджету Запорізької міської територіальної громади за кодом класифікації бюджету 18010600 Орендна плата з юридичних осіб протягом 2018 оплата здійснена ТОВ «Нафтогазпром» на суму 232977,1 грн, за 2019- не здійснювалась.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, загальна сума заборгованості відповідачів перед позивачем за Договором оренди складає 429 640,94 грн.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідачів 429 640,29 грн орендної плати за землю за загальний період з 01.01.2018 по 19.11.2019 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо посилання відповідачів у відзивах на відсутність у позивача доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору та наявність підстав для залишення без розгляду позовної заяви та підстав для відмови у позові з цих підстав, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

У разі необхідності відшкодування збитків або застосування інших санкцій суб`єкт господарювання чи інша юридична особа - учасник господарських відносин, чиї права або законні інтереси порушено, з метою безпосереднього врегулювання спору з порушником цих прав або інтересів має право звернутися до нього з письмовою претензією, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною першою статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Положеннями частини першої статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Офіційне тлумачення обов`язковості досудового врегулювання спорів надав Конституційний Суд України у справі № 1-2/2002 від 09.07.2002. Так, обов`язкове досудове врегулювання спорів, яке виключає можливість прийняття позовної заяви до розгляду і здійснення за нею правосуддя, порушує право особи на судовий захист. Можливість використання суб`єктами правовідносин досудового врегулювання спорів може бути додатковим засобом правового захисту, який держава надає учасникам певних правовідносин, що не суперечить принципу здійснення правосуддя виключно судом. Виходячи з необхідності підвищення рівня правового захисту держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов`язком особи, яка потребує такого захисту.

З огляду на зазначені приписи національного законодавства, останнє не встановлює обов`язкового досудового врегулювання спору як безумовної передумови для звернення особи, яка вважає, що її права були порушені, невизнані або оспорені іншою особою, із позовом до суду.

В той же час, навіть за наявною обов`язковою умовою того чи іншого господарського договору про досудове врегулювання спору, не є підставою для обов`язкового проходження такої позасудової процедури до пред`явлення відповідного позову до суду.

За таких обставин, безпосереднє пред`явлення Запорізькою міською радою позову до господарського суду з метою захисту порушених майнових прав не є і не може бути підставою ані для залишення такого позову без розгляду, його повернення, ані для відмови у задоволенні позовних вимог.

В іншому разі матиме місце порушення права на справедливий суд відповідно до положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відтак позивач, використовуючи судовий спосіб захисту свого майнового права, діяв у порядку, передбаченому як положеннями матеріального, так і процесуального законодавства України.

Таким чином, заперечення відповідачів спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи.

Заперечення відповідача ТОВ «Атланткомпані» щодо безпідставності заявлених вимог через відсутність укладеного з ним договору оренди спростовано доводами наведеними вище.

Вимога п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітися як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. При цьому виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною «права на суд», адже в іншому випадку положення статті 6 Конвенції будуть позбавлені ефекту корисної дії (пункти 34, 37 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бурдов проти Росії»).

Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість з орендної плати : з відповідачем в розмірі 59 449,79 грн, відповідачем 2 в розмірі 145 543,25 грн. з відповідача 3 - в розмірі 224 647,9 грн.

Судовий збір, в порядку ст. 129 ГПК України, покладається на відповідачів пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 42, 123, 129, 180, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтогазпром (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158, ідентифікаційний код юридичної особи 25488379) на користь Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, ідентифікаційний номер 04053915) заборгованість в розмірі 59 449 (п`ятдесят дев`ять тисяч чотириста сорок дев`ять) грн. 79 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Ахіллесгруп (69032, м. Запоріжжя, вул. Верхня, буд. 3, ідентифікаційний код 42547087) на користь Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, ідентифікаційний номер 04053915) заборгованість в розмірі 145 543 (сто сорок п`ять тисяч п`ятсот сорок три) грн 25 коп.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Атланткомпані (69032, м. Запоріжжя, вул. Верхня, буд. 3 Д, ідентифікаційний код 42547092) на користь Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, ідентифікаційний номер 04053915) заборгованість в розмірі 224 647 (двісті двадцять чотири тисяч шістсот сорок сім) грн 90 коп.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтогазпром (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158, ідентифікаційний код юридичної особи 25488379) на користь Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, ідентифікаційний номер 04053915) судовий збір у розмірі 713(сімсот тринадцять) грн 55 коп.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Ахіллесгруп (69032, м. Запоріжжя, вул. Верхня, буд. 3, ідентифікаційний код 42547087) на користь Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, ідентифікаційний номер 04053915) судовий збір в розмірі 1746 (одна тисяча сімсот сорок шість) грн 23 коп.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Атланткомпані (69032, м. Запоріжжя, вул. Верхня, буд. 3 Д, ідентифікаційний код 42547092) на користь Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, ідентифікаційний номер 04053915) судовий розмір в розмірі 2 695 (дві тисячі шістсот дев`яносто п`ять) грн 92 коп.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 22.08.2025.

Суддя І.В. Давиденко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.