ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" серпня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/1832/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи:

за позовом: Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, місто Київ, вулиця Кирилівська, будинок 85)

до відповідача: Державної установи "Одеський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України" (65074, Одеська обл., місто Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, будинок 5А)

про стягнення 146 095,08 грн

ВСТАНОВИВ:

1. Зміст позовних вимог Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго".

08.05.2025 Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Державної установи "Одеський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України", в якій просить суд стягнути з відповідача 146 095,08 грн, з яких: 69 259,78 грн - заборгованість за спожиту електричну енергію; 2 357,39 грн - пеня, 37 915,14 грн - інфляційні втрати, 36 562,77 грн - 15% річних, а також судові витрати.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.05.2025 за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/1832/25 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Вказаною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.

Крім того, у вказаній ухвалі суд запропонував позивачу надати пояснення щодо нарахування пені на заборгованість з оплати електричної енергії з урахуванням висновків, викладених у Постанові ОП КГС ВС від 19.08.2022 у справі №912/1941/21.

Ухвала суду від 13.05.2025 була надіслана позивачу та відповідачу до електронних кабінетів 14.05.2025 о 18:49, про що свідчать відповідні довідки про доставку електронного листа.

27.05.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просить суд позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача виключно суму заборгованості за спожиту електричну енергію у сумі 69 259,78 грн. При цьому, відповідач просить суд зменшити розмір неустойки до 0 грн.

3.06.2025 до суду від позивача надійшли пояснення по справі, у яких останній зазначає, що правовідносини між сторонами виникли на підставі публічного договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", з огляду на що постанова НКРЕКП від 8.04.2020 №766 не застосовується до спірних правовідносин.

9.06.2025 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній заперечує проти доводів відповідача, викладених ним у відзиві, та зазначає про відсутність підстав для зменшення розміру штрафних санкцій.

Згідно з ч.5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від сторін до суду не надходило.

Згідно положень ст.248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Враховуючи ту обставину, що в умовах воєнного стану суди продовжують працювати в штатному режимі, з огляду на необхідність дотримання розумних строків розгляду справи з метою забезпечення доступу до правосуддя, гарантованого державою та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути дану справу в межах розумного строку.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго".

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 №1023-р Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" визначено постачальником "останньої надії" на період з 01 січня 2019 року до 31 грудня 2025 року.

28.12.2021 між Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (Постачальник) та Державною установою "Одеський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України" (Споживач) укладено договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" на період з 17.11.2021 до 31.12.2021.

Крім того, 04.05.2022 між сторонами було укладено договір №73 про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" на період з 01.01.2022 до 14.02.2022.

Факт споживання електричної енергії споживачем підтверджується даними комерційного обліку (обсяги), що надає постачальнику "останньої надії" оператор системи розподілу/передачі, відповідно до положень пункту 10 постанови НКРЕКП від 28.12.2019 №312 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" та згідно з Тимчасовим порядком визначення обсягів купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії електропостачальниками та оператор систем розподілу на перехідний період, затвердженим постановою НКРЕКП 28.12.2018 №2118, а саме шляхом надання постачальнику "останньої надії" Звіту за фактичне споживання електричної енергії споживачами постачальника за розрахунковий період.

Так, на виконання зазначених договорів, за даними оператора системи розподілу АТ "ДТЕК Одеські Електромережі":

- на підставі Звіту про фактичне споживання електричної енергії за листопад 2021 року відповідачу позивачем складено Акт №015730 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період листопад 2021 р. від 30 листопада 2021 року та рахунок №37/13/О11/23574 від 09.12.2021 на обсяг споживання електричної енергії - 30 543 кВт*год. на суму 175 438,38 грн (з ПДВ) та направлено відповідачу на його електронну адресу 10.12.2021;

- на підставі Звіту про фактичне споживання електричної енергії за грудень 2021 року відповідачу позивачем складено Акт №017431 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період грудень 2021 р. від 31 грудня 2021 року та рахунок №37/13/О12/24875 від 14.01.2022 на обсяг споживання електричної енергії - 10 442 кВт*год. на суму 69 259,78 грн (з ПДВ) та направлено відповідачу на його електронну адресу 17.01.2022;

- на підставі Звіту про фактичне споживання електричної енергії за січень 2022 року відповідачу позивачем складено Акт №020750 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період січень 2022 р. від 31 січня 2022 року та рахунок №37/13/О01/28234 від 23.03.2022 на обсяг споживання електричної енергії - 24 740 кВт*год. на суму 137 904,32 грн (з ПДВ) та направлено відповідачу на його електронну адресу 23.03.2022;

- на підставі Звіту про фактичне споживання електричної енергії за лютий 2022 року відповідачу позивачем складено Акт №023023 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період лютий 2022 р. від 28 лютого 2022 року та рахунок №37/13/О02/30508 від 25.04.2022 на обсяг споживання електричної енергії - 32 039 кВт*год. на суму 171 813,76 грн (з ПДВ) та направлено відповідачу на його електронну адресу 25.04.2022.

Отже, як зазначає позивач, він належним чином виконав свої зобов`язання в частині постачання електричної енергії за листопад - грудень 2021 р. та січень - лютий 2022 р.

Проте, в порушення умов п.2.1 глави 2 договору відповідач оплатив спожиту ним електричну енергію частково, що підтверджується виписками по рахунку від 30.12.2021 на загальну суму 175 438,38 грн та від 04.05.2022 на суму 137 904,32 грн та 171 813,76 грн.

При цьому, позивач зазначає, що відповідно до п. 4.5 Комерційної пропозиції №5 від 08.10.2021 платіж у сумі 171 813,76 грн від 04.05.2022 був частково зарахований в рахунок погашення заборгованості за минулий період, а саме грудень 2021 року в розмірі 69 259,78 грн, а залишок 102 553,98 грн за призначенням платежу: "За пост. електричної енергії за 02.2022; Акт №023023 від 04.05.2022, зг.Дог.№73 від 04.05.2022, д/у1 від 04.05.2022".

Таким чином, як зазначає позивач, заборгованість відповідача перед позивачем за спожиту електричну енергію станом на дату подання цього позову становить 69 259,78 грн.

Позивач також зазначає, що з метою досудового врегулювання спору на електронну адресу відповідача направлена вимога від 29.01.2025 № 44/11-570/ПОН про сплату боргу за спожиту електроенергію на суму 69 259,78 грн, у відповідь на яку відповідач листом від 20.02.2025 № 011/481 повідомив, що рахунок на суму 69 259,78 грн не може бути сплачений у зв`язку з неможливістю його реєстрації в органах казначейства внаслідок закінчення бюджетного періоду 2021 року, а також не погоджується із зарахуванням коштів, сплачених за Договором 2, на погашення заборгованості, що виникла за Договором 1, а саме за грудень 2021 року.

Враховуючи вищенаведене, позивач звертається з вимогою про стягнення вказаної заборгованості в судовому порядку.

З огляду на наведене, позивачем на підставі п.6.1, 7.4 Комерційної пропозиції №5 від 08.10.2021 нараховано відповідачу пеню у сумі 2 357,39 грн, інфляційні втрати у сумі 37 915,14 грн та 15% річних у сумі 36 562,77 грн.

При цьому, позивач зазначає, що ним взято до уваги постанову НКРЕКП від 26.04.2022 №413 та нараховано відповідачу пеню на суму основного боргу за період з 18.12.2021 до 23.02.2022. Оскільки відповідачем прострочено оплату електроенергії за лютий 2022 р. на 1 день, позивачем також нараховано пеню у сумі 94,14 грн.

Позивач також зауважує, що постанова НКРЕКП від 08.04.2020 №766 не застосовується до спірних правовідносин у справі №916/1832/25, оскільки Постановою НКРЕКП від 27.01.2021 № 93 "Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 08 квітня 2020 року № 766" виключено пункт 2 постанови від 08.04.2020 № 766 стосовно ненарахування пені на заборгованість з оплати електричної енергії. Тобто, встановлені вказаною постановою правила діяли в період з 08.04.2020 до 26.01.2021.

Позивач також заперечує проти доводів відповідача та зазначає, що відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання, а відповідач міг звернутися у грудні 2021 р. до позивача з проханням надати рахунок на оплату електричної енергії за грудень 2021 р. за прогнозними обсягам споживання електроенергії. Отже, на думку позивача, відповідач повинен був вчинити всі належні дії задля виконання грошового зобов`язання, проте, своєчасно цього не зробив.

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" також зазначає про відсутність підстав для зменшення нарахованих штрафних санкцій, оскільки відповідач не надав жодних доказів на підтвердження підстав для такого зменшення, не надав доказів щодо відсутньої у нього можливості виконати зобов`язання за укладеним між сторонами договором та не підтвердив факт наявності його тяжкого фінансового стану.

При цьому, позивач звертає увагу суду на те, що підпунктом 3 пункту 91 Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 №483 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11 серпня 2021 р. №859) визначено, що після погашення постачальником "останньої надії" заборгованості із заробітної плати, яка виникла протягом 2022 року, надходження, отримані постачальником "останньої надії" у вигляді пені та штрафів, спрямовувати виключно на погашення податкового боргу, після чого - на погашення заборгованості перед оператором системи передачі за небаланси електричної енергії.

Таким чином, кошти, які отримує ДПЗД "Укрінтеренерго" як оплату за послуги із забезпечення безперебійного функціонування постачальника "останньої надії", та стягнуті пеня, 15% річних та інфляційні втрати із споживачів постачальника "останньої надії" мають цільовий характер використання, визначений Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до наказів Міністерства енергетики України від 11.08.2023 №238 та від 27.07.2024 №272 "Про визначення підприємств паливно-енергетичного комплексу критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період" ДПЗД "Укрінтеренерго" включене до переліку підприємств критично важливих для функціонування економіки забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Таким чином, ДПЗД "Укрінтеренерго" просить суд звернути увагу, що невчасні розрахунки за електричну енергію споживачів постачальника "останньої надії" унеможливлюють своєчасну оплату позивачем купованої електроенергії, послуг операторів системи розподілу та системи передачі, оплату підприємством податків, заробітної плати працівникам та інших обов`язкових платежів, що в свою чергу веде до накладання на підприємство штрафних санкцій, відкриття судових справ підприємствами, установами та організаціями, перед якими ДПЗД "Укрінтеренерго" не може виконати своєчасно договірні зобов`язання, а також збільшення податкового боргу.

3.2. Доводи Державної установи "Одеський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України".

Відповідач зазначає, що згідно з вимогами Бюджетного кодексу України та вищезазначеного Порядку №309, сплата коштів за придбання товару та або послуги, за будь-яким укладеним договором відбувається лише після реєстрації бюджетних зобов`язань та бюджетних фінансових зобов`язань щодо відповідних платежів в Державній казначейській службі України з наданням підтвердних документів (рахунки, акти, тощо).

Відповідно до п. 2 Статуту, ДУ "Одеський ОЦКПХ МОЗ" є державною бюджетною неприбутковою установою, тому положення про сплату коштів без рахунку не може бути застосовано у зв`язку з тим, що суперечить вищевказаним вимогам чинного законодавства.

Таким чином, відповідач зазначає, що фактично направлення позивачем рахунку грудень 2021 року на суму 69 259, 78 грн на електронну адресу ДУ "Одеський ОЦКПХ МОЗ" 17.01.2022 унеможливило його оплату у зв`язку з неможливістю його реєстрації в органах Казначейства внаслідок закінчення бюджетного періоду 2021 року.

Як зазначає відповідач, про вищевказані обставини ДУ "Одеський ОЦКПХ МОЗ" повідомляло ДПЗД "Укрінтеренерго" неодноразово, зокрема, листом від 17.05.2022 №08/732, водночас, позивач 3 роки не подавав позов про стягнення заборгованості за грудень 2021 року, знаючи про неможливість сплати відповідачем цієї суми, без належних підстав, з метою нарахування більших штрафних санкцій та збагачення за рахунок відповідача.

ДУ "Одеський ОЦКПХ МОЗ" не заперечує того, що рахунок за спожиту електроенергію за грудень 2021 року на суму 69 259, 78 грн не був сплачений, разом з цим, зазначає, що ця ситуація склалась за об`єктивних обставин, що не залежали від дій або бездіяльності відповідача, натомість, підставою виникнення таких обставин стали дії позивача - несвоєчасне направлення рахунку та затягування процесу подачі позову.

Щодо наданого позивачем розрахунку відсотків річних, пені та інфляційних витрат відповідач зазначає, що на виконання умов договору №73 відповідачем в повному обсязі сплачено за спожиту електричну енергію 309 718,08 грн, при цьому, оплата відбувалась у строки, визначені договором, водночас, позивачем об`єднано заборгованість за двома договорами, що спричинило збільшення суми штрафних санкцій та інфляційних втрат.

Таким чином, відповідач зазначає, що він не в повному обсязі виконав договірні зобов`язання перед позивачем з оплати спожитої електричної енергії, та не заперечує проти того, що вартість заборгованості складає 69 259,78 грн з ПДВ.

Водночас, відповідач просить суд зменшити розмір неустойки до 0 грн, виходячи з неспівмірності останньої з сумою основного боргу, а також з огляду на те, що наслідки невиконання відповідачем зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

На підтвердження виникнення між сторонами договірних відносин позивачем надано суду договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" від 28.12.2021 (а.с.9-13), а також договір №73 про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" від 4.05.2022 (а.с.20-23).

Цей договір укладається сторонами, керуючись ст.633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до цього договору на умовах визначених Законом України "Про ринок електричної енергії", Правилами роздрібного ринку електричної енергії та Комерційної пропозиції, що є додатком 1 до цього договору (пункт 1.1. договорів).

Пунктом 2.1. договорів визначено, що за цими договорами постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цих договорів, що зазначені в додатку 1 до договору (комерційна пропозиція).

Відповідно до пункту 2.2. договорів обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу/передачі електричної енергії.

Згідно з пунктом 3.1. договорів постачальник здійснює постачання електричної енергії споживачу з моменту припинення постачання електричної енергії споживачу діючим електропостачальником у випадках, зазначених у пункті 3.2 цієї глави.

Пунктом 3.4. договору визначено, що електрична енергія постачається до електроустановок споживача протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Якщо після закінчення зазначеного строку постачання електричної енергії споживач не розпочав процедуру зміни електропостачальником, постачання електричної енергії на об`єкт призупиняється.

У відповідності до п.3.6. договорів початок постачання електричної енергії споживачу починається з факту споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ.

Пунктом 3.7. договорів визначено, що у разі фактичного споживання електричної енергії за відсутності договору про постачання електричної енергії з іншим електропостачальником умови договору з постачальником "останньої надії" вважаються прийнятими споживачем.

Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з комерційною пропозицією з постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", яка є додатком до цього договору (пункт 5.1. договорів).

Відповідно до пункту 5.8. договорів розрахунковим періодом за цими договорами є календарний місяць.

Пунктом 5.9. договорів визначено, що розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання (далі - спецрахунок). При цьому, споживач не обмежується в праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника, та в інший не заборонений законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.

Згідно з пунктом 5.10. договорів оплата виставленого постачальником рахунка за цими договорами має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

За умовами п.5.11. договорів якщо споживач не здійснив оплату за цим договором в строк, передбачений комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ. У разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплати пені. Споживач має сплатити за вимогою постачальника пеню у розмірі, яка зазначається в комерційній пропозиції.

Відповідно до пункту 13.1. договорів, останні набирають чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 діб.

За умовами п.13.7. договорів усі повідомлення за цим договором вважаються зробленими належним чином, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, вручені кур`єром або особисто під підпис за зазначеними у цьому договорі адресами сторін.

Згідно з пунктом 1.1. Комерційної пропозиції від 08.10.2021 №5 для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії" (Додаток 1 до Договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії") (надалі - Комерційна пропозиція) (а.с.13-17) ціна, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії", на електричну енергію формується згідно Порядку формування ціни, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії", затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018 №1179 (далі - Порядок). Розрахунковий період - календарний місяць, на який визначається ціна.

У пунктах 4.1. - 4.2. Комерційної пропозиції визначені спосіб (порядок) та строки оплати за постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", а саме: споживач сплачує 100% від орієнтовної вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку.

У разі неотримання рахунку споживач зобов`язується здійснити 100% оплату самостійно (без рахунку) на поточний рахунок постачальника, зазначений у Договорі, не пізніше ніж за 1 банківський (робочий) день до початку розрахункового періоду, виходячи з прогнозованого обсягу споживання електричної енергії у розрахунковому періоді та діючої у розрахунковому періоді ціни на електричну енергію.

Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому періоді здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ, або самостійно (без рахунку) не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду на поточний рахунок постачальника, зазначений у Договорі.

Відповідно до пункту 4.3. Комерційної пропозиції рахунки вважаються отриманими споживачем належним чином у разі їх направлення особистим врученням (нарочним), із застосуванням послуг пошти на адресу споживача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та/або на адресу, надану ОС або споживачем постачальнику або засобами електронної пошти, відповідно до пункту 16.2. цієї Комерційної пропозиції. Датою отримання таких рахунків буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача на рахунку або супровідному листі та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим або цінним листом). У разі направлення листів електронною поштою або із застосуванням інших засобів електронного зв`язку, датою отримання таких рахунків буде вважатися дата відправлення постачальником відповідного електронного повідомлення (лист, факт інше).

Пунктом 4.4. Комерційної пропозиції визначено, що акт купівлі-продажу електричної енергії складається на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії споживачем. Обсяг фактично спожитої електричної енергії споживачем визначається ОС, який виконує функції адміністратора комерційного обліку, в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії, а також Тимчасовим порядком визначення обсягів купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії електропостачальниками та операторами систем розподілу на перехідний період, затверджений постановою НКРЕКП від 28.12.2018 №2118.

Після завершення розрахункового періоду та отримання даних від ОС постачальник надсилає на адресу електронної пошти споживача скановану версію акту купівлі-продажу, підписаного зі свого боку.

Споживач в триденний термін після отримання сканованої версії Акту купівлі-продажу зі свого боку підписує його та направляє скановану версію Акту купівлі-продажу на адресу електронної пошти постачальника. Оригінал Акту купівлі-продажу у двох примірниках надсилається поштою на поштову адресу споживача. Підписаний з боку споживача один екземпляр оригіналу Акту купівлі-продажу в триденний термін повертається на поштову адресу постачальника.

Пунктом 6.1. комерційної пропозиції визначено, що за внесення передбачених умовами Договору платежів з порушенням термінів, визначених даною комерційною пропозицією, Постачальник має право нарахувати Споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Споживач зобов`язується сплатити пеню на підставі рахунку та/або вимоги (претензії) Постачальника. Нарахування пені та інших видів відповідальності, що визначені законом та цим договором (15 % річних, інфляція) за невиконання грошового зобов`язання на підставі отриманого споживачем рахунку, починається на наступний день після закінчення терміну, встановленого договором на оплату рахунку.

У разі відсутності доказу вручення рахунку споживачу, пеня та інші види відповідальності визначені законом та цим договором (15 % річних, інфляція) за невиконання грошового зобов`язання за цим Договором починають нараховуватися Постачальником з 21 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Згідно з п.7.4. комерційної пропозиції Споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу Постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.

Відповідно до п.15.1. комерційної пропозиції цей Договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ.

Цей Договір діє в частині розрахунків між Сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів.

Відповідно до пункту 16.2. Комерційної пропозиції у випадку надсилання повідомлень і документів електронною поштою сторони Договору використовують наступні адреси електронної пошти: - постачальника - ; - споживача - зазначена на вебсайті споживача та/або надана постачальнику споживачем у будь-який спосіб (офіційним листом, в довільній формі на адресу постачальника, телефонограмою), та/або надана постачальнику оператором системи розподілу(передачі). Такі документи вважаються направленими однією стороною та офіційно отриманими іншою стороною без додаткового оформлення на паперовому носії.

В матеріалах справи наявні додаткові угоди до договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" від 28.12.2021 та від 4.05.2022 (а.с.18, 28), якими доповнено договір пунктами 2.3, 2.4, 5.17, 5.18, 5.19 договору; доповнено п.12.5 договору.

Крім того, додатковою угодою до договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" від 28.12.2021 викладено п.13.1 договору в новій редакції: "цей договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії відповідно до ч.3 ст.631 ЦК України з 17.11.2021 та діє до 31.12.2021, а в частині постачання електричної енергії до 31.01.2021 (включно), але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором".

Додатковою угодою до договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" від 4.05.2022 викладено п.13.1 договору в новій редакції: "цей договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії відповідно до ч.3 ст.631 ЦК України з 1.01.2022 та діє до 31.12.2022, а в частині постачання електричної енергії до 31.01.2022 (включно), але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором".

Інші умови договору залишаються незмінними та є обов`язковими для сторін (п.5 додаткових угод).

Матеріали справи містять протоколи проведення переговорів щодо закупівлі електричної енергії на умовах постачальника "останньої надії" (а.с.19, 29).

Як встановлено судом, на підставі Звіту про фактичне споживання електричної енергії за листопад 2021 року позивачем складено Акт №015730 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період листопад 2021 р. від 30 листопада 2021 року та рахунок №37/13/О11/23574 від 09.12.2021 на обсяг споживання електричної енергії - 30 543 кВт*год. на суму 175 438,38 грн (з ПДВ) та направлено відповідачу на його електронну адресу 10.12.2021; на підставі Звіту про фактичне споживання електричної енергії за грудень 2021 року позивачем складено Акт №017431 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період грудень 2021 р. від 31 грудня 2021 року та рахунок №37/13/О12/24875 від 14.01.2022 на обсяг споживання електричної енергії - 10 442 кВт*год. на суму 69 259,78 грн (з ПДВ) та направлено відповідачу на його електронну адресу 17.01.2022; на підставі Звіту про фактичне споживання електричної енергії за січень 2022 року позивачем складено Акт №020750 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період січень 2022 р. від 31 січня 2022 року та рахунок №37/13/О01/28234 від 23.03.2022 на обсяг споживання електричної енергії - 24 740 кВт*год. на суму 137 904,32 грн (з ПДВ) та направлено відповідачу на його електронну адресу 23.03.2022; на підставі Звіту про фактичне споживання електричної енергії за лютий 2022 року позивачем складено Акт №023023 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період лютий 2022 р. від 28 лютого 2022 року та рахунок №37/13/О02/30508 від 25.04.2022 на обсяг споживання електричної енергії - 32 039 кВт*год. на суму 171 813,76 грн (з ПДВ) та направлено відповідачу на його електронну адресу 25.04.2022 (а.с.30-49).

Матеріали справи містять банківські виписки по рахунку позивача (а.с.51-54), з яких вбачається, що 29.12.2021 відповідачем було сплачено 71 541,83 грн та 103 896,55 грн за листопад 2021 р.; а також 4.05.2022 було сплачено 137 904,32 грн за січень 2022 р. та 171 813,76 грн за лютий 2022 р.

Відповідачем надані суду платіжні доручення №769 від 29.12.2021 на суму 103 896,55 грн, №1004 від 29.12.2021 на суму 71 541,83 грн, №1132 від 4.05.2022 на суму 137 904,32 грн, №1133 від 4.05.2022 на суму 171 813,76 грн (а.с.93-96).

Позивачем також надано суду розрахунок заборгованості (а.с.50), відповідно до якого обсяг відпущеної енергії становить 174 665 кВт*год вартістю 861 859,50 грн. При цьому, відповідачем було сплачено 792 599,72 грн. Таким чином, заборгованість з оплати поставленої електричної енергії становить 69 259,78 грн.

Позивачем надано суду розрахунок пені, % річних та інфляційних втрат, згідно з яким сума пені становить 2 357,39 грн, інфляційних втрат - 37 915,14 грн, 15% річних - 36 562,77 грн (а.с.55).

В матеріалах справи наявна вимога від 29.01.2025 № 44/11-570/ПОН про сплату боргу за спожиту електроенергію на суму 69 259,78 грн, у відповідь на яку відповідач листом від 20.02.2025 № 011/481 повідомив, що рахунок на суму 69 259,78 грн не може бути сплачений у зв`язку з неможливістю його реєстрації в органах казначейства внаслідок закінчення бюджетного періоду 2021 року, а також не погоджується із зарахуванням коштів, сплачених за договором 2, на погашення заборгованості, що виникла за договором 1, а саме за грудень 2021 року (а.с.58-60).

Доказів оплати спожитої відповідачем у спірний період електричної енергії матеріали справи не містять.

5. Позиція суду.

5.1. Щодо основного боргу.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема, договір ро постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (пункт 16).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який за обставин, встановлених цим Законом, не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1023-р від 12.12.2018 (з подальшими змінами та доповненнями) Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" визначено постачальником "останньої надії" з 1 січня 2019 р. до 30 червня 2024 р.

За приписами ч.1 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" надає послуги з постачання електричної енергії споживачам у разі, зокрема, необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником; в інших випадках, передбачених правилами роздрібного ринку.

Відповідно до п. 5 ст.64 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" зобов`язаний постачати електричну енергію споживачам за ціною, що формується ним відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, та включає, зокрема, ціну купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії, ціну (тариф) на послуги постачальника "останньої надії" та ціну (тариф) на послуги оператора системи передачі. Постачальник "останньої надії" зобов`язаний повідомляти споживача на своєму веб-сайті або через засоби масової інформації про зміни тарифів (цін) у строки, визначені порядком формування ціни, за якою здійснює постачання електричної енергії споживачам постачальник "останньої надії". Споживачі постачальника "останньої надії" оплачують послуги з передачі та розподілу електричної енергії оператору системи передачі та оператору системи розподілу згідно з умовами укладених договорів про надання відповідних послуг.

Для забезпечення постачання електричної енергії споживачам постачальник "останньої надії" здійснює купівлю-продаж електричної енергії на ринку електричної енергії за вільними цінами. Методика (порядок) розрахунку ціни електричної енергії, що застосовується постачальником "останньої надії" при формуванні ціни постачання електричної енергії споживачам, затверджується Регулятором.

Ціни, за якими здійснюється постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", мають бути економічно обґрунтованими, прозорими та недискримінаційними і не повинні перешкоджати конкуренції на ринку електричної енергії.

Згідно з ч.6 ст.64 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник "останньої надії" оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті.

Постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

Постачальник "останньої надії" постачає електричну енергію споживачу протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник "останньої надії" припиняє електропостачання споживачу (частини 8 та 9 ст.64 названого Закону).

Відповідно до п. 3.4.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії (надалі Правила), (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

Отже, аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що у разі настання обставин, визначених у ч.1 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", постачальник "останньої надії" надає послуги з постачання електричної енергії та відповідно до пункту 66 частини першої статті 1 цього Закону не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу, а факт приєднання споживача до публічного договору постачання електричної енергії від постачальника "останньої надії" відбувається по факту споживання електричної енергії без укладення договору з іншим електропостачальником.

У відповідності до п.6.2.3.-6.2.4. Правил початком постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" вважається дата припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

Початком постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" є дата припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником, яка визначається відповідно до вимог пунктів 6.2.2 та 6.2.3 цієї глави.

З урахуванням наведеного, суд вказує, що між сторонами у справі виникли договірні правовідносини на умовах договорів постачання електричної енергії постачальника "останньої надії" (договір б/н від 28.12.2021 на період з 17.11.2021 до 31.12.2021 та договір №73 від 04.05.2022 на період з 01.01.2022 до 14.02.2022) та комерційної пропозиції, які розроблені з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та у відповідності до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312.

З урахуванням означеного, суд вважає правомірним надання позивачем послуг з постачання електричної енергії відповідачу за листопад - грудень 2021 р. та січень - лютий 2022 р.

Згідно зі ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Враховуючи доведення матеріалами справи обставини постачання позивачем відповідачу електричної енергії у спірний період, а також відсутність в матеріалах справи доказів оплати спожитого відповідачем обсягу електричної енергії, враховуючи також те, що відповідач підтверджує наявність заборгованості у сумі 69 259,78 грн, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення заборгованості у сумі 69 259,78 грн.

5.2. Щодо вимог про стягнення пені, відсотків річних та інфляційних втрат.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 Цивільного кодексу України).

За приписами частини першої статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Враховуючи положення п.4.1-4.3 Комерційної пропозиції, за якими споживач сплачує 100% від орієнтовної вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку, при цьому, у разі направлення листів електронною поштою або із застосуванням інших засобів електронного зв`язку, датою отримання таких рахунків вважається дата відправлення постачальником відповідного електронного повідомлення, а також те, що відповідачем було сплачено рахунок №37/13/О11/23574 від 09.12.2021 (отриманий відповідачем 10.12.2021) на суму 175 438,38 грн - 29.12.2021, рахунок №37/13/О01/28234 від 23.03.2022 (отриманий відповідачем 23.03.2022) на суму 137 904,32 грн - 4.05.2022, рахунок №37/13/О02/30508 від 25.04.2022 (отриманий відповідачем 25.04.2022) на суму 171 813,76 грн - 4.05.2022, а рахунок №37/13/О12/24875 від 14.01.2022 (отриманий відповідачем 17.01.2022) на суму 69 259,78 грн не був оплачений, суд доходить висновку про порушення відповідачем взятих на себе за укладеними договорами зобов`язань у частині повної та своєчасної оплати поставленої електричної енергії, та, відповідно, правомірність нарахування позивачем пені за прострочення виконання грошового зобов`язання за укладеними договорами.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок пені, суд встановив його помилковість у частині визначення періоду нарахування пені на суму 175 438,38 грн до 30.12.2021 з огляду на сплату відповідачем вказаної заборгованості 29.12.2021, з урахуванням чого судом, за допомогою системи "Ліга закон", було зроблено власний розрахунок сумі пені за визначені позивачем періоди з урахуванням вищенаведеного, за яким сума пені становить 2 270,87 грн.

Сума боргуПеріод заборгованостіКількість днів прострочкиРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за весь період прострочення
175 438,3818.12.2021 - 29.12.2021129,000.0491 038,21
69 259,7825.01.2022 - 23.02.20223010,000.0551 138,52
171 813,7603.05.2022 - 03.05.2022110,000.05594,14

З огляду на наведене, позовні вимоги у частині стягнення з відповідача пені підлягають частковому задоволенню у сумі 2 270,87 грн.

Частина 2 ст.625 Цивільного кодексу України визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи доведення матеріалами справи обставини порушення відповідачем грошового зобов`язання, а також встановлення у комерційній пропозиції іншого розміру відсотків річних, суд зазначає про обґрунтованість вимог позивача про стягнення 15% річних та інфляційних втрат.

Перевіривши наведений позивачем у позовній заяві розрахунок інфляційних втрат, суд вважає його правильним, а вимоги в частині стягнення інфляційних втрат у сумі 37 915,14 грн такими, що підлягають задоволенню.

Водночас, здійснюючи перевірку розрахунку 15% річних, судом було встановлено його помилковість у частині визначення періоду нарахування пені на суму 175 438,38 грн до 29.12.2021, яка є датою сплати відповідачем вказаної заборгованості, з огляду на що судом, за допомогою системи "Ліга закон", було зроблено власний розрахунок сумі 15% річних за визначені позивачем періоди з урахуванням вищенаведеного, за яким сума 15% річних становить 36 490,67 грн.

Період прострочення грошового зобов`язання:Кількість днів у періодіСума
з 18/12/2021 до 28/12/2021 175 438,38 x 15 % x 11 : 365 : 10011793,08 грн.
з 25/01/2022 до 31/12/2023 69 259,78 x 15 % x 706 : 365 : 10070620 094,82 грн.
з 01/01/2024 до 31/12/2024 69 259,78 x 15 % x 366 : 366 : 10036610 388,97 грн.
з 01/01/2025 до 23/04/2025 69 259,78 x 15 % x 113 : 365 : 1001133 216,31 грн.
з 31/03/2022 до 03/05/2022 137 904,32 x 15 % x 34 : 365 : 100341 926,88 грн.
з 03/05/2022 до 03/05/2022 171 813,76 x 15 % x 1 : 365 : 100170,61 грн.

В той же час суд зауважує, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово та послідовно звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц та інших.

Відповідно до частини першої статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Суд також зауважує, що у пункті 8.38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі №902/417/18 викладена правова позиція, щодо права суду зменшувати розмір процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України. Так, у вище вказаному пункті зазначене таке: "з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності, передбачених статтею 625 ЦК України у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника".

Отже, суд звертає увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд, може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Суд враховує, що відсотки річних, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника, та не можуть розглядатися як спосіб отримання кредитором доходів.

Вирішуючи питання щодо можливості зменшення відсотків річних, суд враховує, що відповідач є бюджетною установою. При цьому, останнім в повному обсязі було сплачено заборгованість за поставлену електричну енергію за період листопаду 2021 р. та січня-лютого 2022 р.

Суд також враховує, що під час розгляду справи відповідач фактично визнав заборгованість за грудень 2021 року у сумі 69 259,78 грн.

З урахуванням наведеного у сукупності, суд вважає справедливим покладення на відповідача відповідальності у вигляді 3% річних замість 15%.

Необхідно зауважити, що, зменшуючи розмір процентів річних, суд вважає, що стягнення вказаних процентів річних виконує компенсаційну функцію для кредитора, але не є надмірним для боржника.

Таким чином, суд зазначає про задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача відсотків річних у сумі 7 298,13 грн.

Період прострочення грошового зобов`язання:Кількість днів у періодіСума
з 18/12/2021 до 28/12/2021 175 438,38 x 3 % x 11 : 365 : 10011158,62 грн.
з 25/01/2022 до 03/05/2022 69 259,78 x 3 % x 99 : 365 : 10099563,57 грн.
з 31/03/2022 до 03/05/2022 137 904,32 x 3 % x 34 : 365 : 10034385,38 грн.
з 04/05/2022 до 31/12/2023 69 259,78 x 3 % x 607 : 365 : ,40 грн.
з 01/01/2024 до 31/12/2024 69 259,78 x 3 % x 366 : 366 : 1003662 077,79 грн.
з 01/01/2025 до 23/04/2025 69 259,78 x 3 % x 113 : 365 : 100113643,26 грн.
з 03/05/2022 до 03/05/2022 171 813,76 x 3 % x 1 : 365 : 100114,12 грн.

При цьому, суд також бере до уваги, що відсотки річних не є основною заборгованістю і, відповідно, при зменшенні її розміру кредитор не несе значного негативного наслідку в своєму фінансовому становищі, з урахуванням задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат та пені, які становлять 58% від суми основного боргу.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно без урахування зменшення розміру відсотків річних судом з власної ініціативи.

Керуючись ст.129,130,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державної установи "Одеський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України" (65074, Одеська обл., місто Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, будинок 5А, ) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 85, ) заборгованість у сумі 69 259 /шістдесят дев`ять тисяч двісті п`ятдесят дев`ять/ грн 78 коп., пеню у сумі 2 270 /дві тисячі двісті сімдесят/ грн 87 коп., інфляційні втрати у сумі 37 915 /тридцять сім тисяч дев`ятсот п`ятнадцять/ грн 14 коп., відсотки річних у сумі 7 298 /сім тисяч двісті дев`яносто вісім/ грн 13 коп., судовий збір у сумі 2 419 /дві тисячі чотириста дев`ятнадцять/ грн 77 коп.

3. В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ю.М. Щавинська