номер провадження справи 22/102/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2025 Справа № 908/1165/25

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В.,

Розглянувши без виклику учасників справи матеріали справи № 908/1165/25

за позовом: Комунального підприємства Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7 (пр. Металургів, буд. 11, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69032)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Ященка Ігора Костянтиновича ( АДРЕСА_1 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Комунальне підприємство ГРАДПРОЕКТ (вул. Зелінського, буд. 3, м. Запоріжжя, 69126)

про стягнення 45 978,41 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заяви позивача

28.04.2025 до Господарського суду Запорізької області через систему Електронний суд надійшла позовна заява (вих. № б/н від 28.04.2025) Комунального підприємства Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7 до відповідача: Фізичної особи-підприємця Ященка Ігора Костянтиновича про стягнення заборгованості з оплати орендної плати у розмірі 38243,77 грн., 3% річних у розмірі 551,25 грн., інфляційних втрат у розмірі 2488,95 грн., штрафу у розмірі 1250,62 грн., що разом складає 42534,59 грн.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за договором оренди нежитлового приміщення від 26.02.2022 № 899.

Як зазначено у позовній заяві, між сторонами було укладено договір оренди нежитлового приміщення від 26.02.2022 № 899, згідно якого орендна плата має сплачуватися на рахунок позивача. У зв`язку з наявною заборгованістю по оплаті орендної плати за період з 01.10.2023 по 30.04.2024 позивач звертався до Господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення боргу (справа № 908/3088/24). 10.12.2024 до суду надійшла заява, у якій відповідач повідомив, що після подання позовної заяви повністю задовольнив позовні вимоги. У зв`язку з цим 31.01.2025 провадження у справі № 908/3088/24 було закрито за відсутністю предмету спору. 30.04.2024 згідно акту приймання-передачі № 15 об`єкт оренди вибув із господарського відання КП «ВРЕЖО № 7» та перейшов до господарського відання КП ГРАДПРОЕКТ. Був підготовлений проєкт додаткової угоди про зміну балансоутримувача та зміну реквізитів по сплаті орендної плати, визначено, що орендна плата, починаючи з 01.05.2024 перераховується орендарем на реквізити КП ГРАДПРОЕКТ. Орендар відмовився від підписання додаткової угоди. Отже, сторонами договору залишилися Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (орендодавець) та КП «ВРЕЖО № 7» (балансоутримувач). 30.10.2024 на адресу орендодавця надійшла заява орендаря про розірвання договору оренди. Листом від 04.11.2024 орендодавець повідомив орендаря та КП ГРАДПРОЕКТ, яке не є стороною договору, про необхідність виконання орендарем всіх фінансових зобов`язань. КП ГРАДПРОЕКТ підготувало проєкт додаткової угоди та проєкт акту приймання-передачі з орендного користування майна. В угоді було змінено балансоутримувача на КП ГРАДПРОЕКТ. 06.03.2025 відповідач прибув до позивача та відмовився від підписання додаткової угоди про розірвання договору та зміну балансоутримувача. Проте, без підписання додаткової угоди про розірвання договору оренди, підписав акт про повернення нежитлового приміщення з орендного користування та зазначив на ньому дату 30.10.2024, тобто дату, яка співпадає з датою написання орендарем заяви про розірвання договору. Фактично, договір оренди не є розірваним, оскільки відповідна додаткова угода не підписана. Тому орендна плата за перебування предмету оренди в орендному користуванні продовжує щомісячно нараховуватися. Станом на 01.04.2025 заборгованість зі сплати орендної плати за договором на користь позивача за період з 01.05.2024 по 28.02.2025 склала 38243,77 грн. У зв`язку з порушенням строків оплати орендної плати відповідачу були нараховані штраф, 3% річних та інфляційні втрати, які заявлені до стягнення.

12.06.2025 через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив. Додаткова угода про дострокове розірвання договору оренди сторонами укладена не була. Акт приймання-передачі орендарем приміщення Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (орендодавець) та КП «ВРЕЖО № 7» не підписано, приміщення з орендного користування їм не повернуто. Договір оренди продовжує свою дію відповідно до п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України № 634 від 27.05.2022.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

2. Позиція (аргументи) відповідача. Заяви відповідача

11.06.2025 через систему «Електронний суд» надійшов відзив. Позовні вимоги вважає обґрунтованими частково, оскільки орендна плата за договором № 899 підлягає оплаті лише за період фактичного користування приміщенням до моменту передачі його орендодавцю (п. 3.10 договору). 30.10.2024 відповідач та орендодавець підписали акт про повернення нежитлового приміщення з орендного користування. Фактична передача приміщення відбулася раніше, після демобілізації відповідача з лав ЗСУ (був мобілізований з 26.02.2022 по 21.04.2024, тому діяльність як ФОП не могла відбуватися). Ані договором, ані законодавством не пов`язується момент повернення майна орендодавцю з моментом підписання угоди про розірвання договору. При цьому позивач не заперечує факту, що майно фактично та юридично передано орендодавцю. Відповідно до дати акту приймання-передачі майна відповідачем здійснено розрахунок заборгованості та штрафних санкцій, який додається до відзиву, та здійснено оплату позивачу суми заборгованості та штрафних санкцій у сумі 25522,72 грн. В іншій частині позов не визнається.

19.06.2025 через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення до відзиву. Згідно договору № 899 орендодавцем є Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, який підписав акт від 30.10.2025 прийому-передачі повернення майна з оренди. Балансоутримувач свідомо маніпулює фактами та намагається стягувати гроші за товар чи послуги, які відповідачу не надаються. Просив визнати договір оренди № 899 від 26.06.2022 таким, що втратив свою чинність 30.10.2024.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

3. Пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача

Пояснень від третьої особи щодо позову та/чи відзиву не надійшло.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

4. Процесуальні питання, вирішені судом

Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями від 28.04.2025 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/1165/25 та визначено до розгляду судді Ярешко О.В.

30.04.2025 через систему Електронний суд від позивача надійшла заява про усунення недоліків, згідно якої, з метою усунення недоліків позовної заяви, надав докази направлення позовних матеріалів відповідачу та довідку про відсутність у відповідача зареєстрованого кабінету в ЄСІТС.

Ухвалою суду від 05.05.2025 у справі № 908/1165/25 позовну заяву залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме: складення обґрунтованих розрахунків сум, що стягуються.

13.05.2025, у встановлений судом строк, до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Згідно цієї заяви, обґрунтовуючи ст. 46 ГПК України, виклав позовну вимогу в іншій редакції та просив стягнути з відповідача заборгованість із оплати орендної плати у розмірі 41687,59 грн., 3% річних у розмірі 551,25 грн., інфляційні втрати у розмірі 2488,95 грн., штраф у розмірі 1250,62 грн. До заяви додано розрахунок заборгованості суми 41687,59 грн., яка виникла у період з травня 2024 по лютий 2025.

У зв`язку з перебуванням судді Ярешко О.В. у відпустці з 12.05.2025 по 21.05.2025 та у відрядженні з 22.05.2025 по 23.05.2025, враховуючи, що 24 та 25.05.2025 були вихідними днями, заява позивача розглянута судом по суті 26.05.2025.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 26.05.2025 суддею Ярешко О.В. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1165/25 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами. Ухвалено розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі. Враховуючи предмет та підстави заявленого позову, оскільки об`єкт оренди у спірний період був переданий до господарського відання КП ГРАДПРОЕКТ, суд залучив вказану особу до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, оскільки рішення з цього спору може вплинути на права та обов`язки КП ГРАДПРОЕКТ. Заява позивача про збільшення розміру позовних вимог, що викладена у заяві про усунення недоліків, прийнята судом до розгляду.

Таким чином, предметом розгляду у цій справі є стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з оплати орендної плати у розмірі 41687,59 грн., 3% річних у розмірі 551,25 грн., інфляційних втрат у розмірі 2488,95 грн., штрафу у 1250,62 грн.

Ухвала про відкриття провадження в цій справі була доставлена до електронних кабінетів позивача та третьої особи 26.05.2025 о 18:49 год., що підтверджується відповідними довідками.

Відповідач ухвалу отримав 29.03.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно ч. 1 ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі, крім випадку, передбаченого частиною другою цієї статті.

Відповідно ч. 2 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Таким чином, розгляд справи по суті у цій справі розпочався з 26.06.2025.

Оскільки розгляд справи здійснювався без виклику представників сторін, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України не проводилося.

У зв`язку з перебуванням судді Ярешко О.В. у відпустці з 04.07.2025 по 17.08.2025 включно, рішення по суті ухвалено судом 18.08.2025.

5. Обставини справи, встановлені судом, та докази що їх підтверджують

26.06.2002 між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (орендодавець за договором у редакції додаткової угоди від 01.06.2011), Комунальним підприємством Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7 (балансоутримувач у редакції додаткової угоди від 01.10.2018) та Фізичною особою-підприємцем Ященком Ігорем Костянтиновичем (орендар, відповідач) укладено договір № 899 оренди нежитлового приміщення по пр. Соборному, 95.

Додатковою угодою від 24.10.2017 договір оренди викладений у новій редакції. За умовами п. 1.1 договору, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування комунальне майно нежитлове приміщення підвалу (літ. А-5) площею 17,55 кв.м по пр. Соборному, 95, яке перебуває на балансі Комунального підприємства Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7.

Майно використовується орендарем на правах оренди під місця загального користування (п. 1.2).

Відповідно п. 3.4 договору у редакції додаткової угоди від 01.03.2022, орендна плата розраховується та спрямовується орендарем: 100% розміру орендної плати (з додатковим нарахуванням ПДВ) за кожний місяць балансоутримувачу на його розрахунковий рахунок. Розрахунок орендної плати, у тому числі нарахування ПДВ на суму орендної плати, здійснюється орендарем самостійно та сплачується щомісячно не пізніше останнього числа місяця, наступного за звітним.

Орендар, згідно п. 5.2 договору, зобов`язався своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату з урахуванням її індексації незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Згідно п. 3.7, у випадку порушення строків оплати та обсягу платежу, орендар зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 3% від місячного розміру орендного платежу щодо якого було допущено відповідне порушення. Обов`язок щодо нарахування вказаних платежів покладається на орендаря. В разі нездійснення орендарем сплати платежів, нарахування та стягнення штрафу виконує балансоутримувач у встановленому нормативно-правовими актами порядку.

У випадку закінчення дії цього договору або його дострокового припинення орендна плата перераховується орендарем по добу фактичної здачі комунального майна по акту приймання-передачі (п. 3.10).

За умовами п. 2.4, у разі закінчення строку дії цього договору або його дострокового розірвання орендар передає комунальне майно орендодавцю, балансоутримувачу одночасно із підписанням акту приймання-передачі вказаного майна у 10-ти добовий термін у порядку, передбаченому чинними нормативно-правовими актами з цього питання.

Обов`язок по складанню акта приймання-передачі покладається на сторону, яка передає майно іншій стороні за договором (п. 2.5).

Згідно п. 11.4, цей договір може бути розірвано за погодженням сторін.

Додатковою угодою від 15.08.2019 термін дії договору продовжено на 2 роки 11 місяців до 26.05.2022.

Відповідно акту приймання-передачі № 15 від 30.04.2024 об`єкт нерухомого майна частина нежитлового приміщення № 59 підвального поверху (літ. А-5) площею 17,55 кв.м по пр. Соборному, 95, передано з господарського відання Комунального підприємства Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7 у господарське відання Комунального підприємства ГРАДПРОЕКТ згідно рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 05.10.2023 № 9.

30.10.2024 ФОП Ященко І.К. звернувся до Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради з листом про розірвання договору оренди № 899 від 26.06.2002.

У відповідь на цей лист Департамент надіслав лист від 04.11.2024 № 139/01/01-07/282 на адресу ФОП Ященка І.К. та КП ГРАДПРОЕКТ, в якому зазначив, що заборгованість по орендній платі станом на 31.10.2024 перед балансоутримувачем складає 45783,91 грн. Орендарю слід виконати всі фінансові зобов`язання, передбачені договором, а балансоутримувачу здійснити контроль щодо сплати орендарем орендної плати по дату передачі об`єкта за актом приймання-передачі (включно).

КП ГРАДПРОЕКТ надіслано Департаменту лист від 28.01.2025 № 212, яким повідомлено про підготування та відповідь на звернення ФОП Ященка І.К. проєкту додаткової угоди про розірвання договору оренди від 26.06.2002 № 899 та акту приймання-передачі об`єкту оренди.

На цей лист Департамент листом від 31.01.2025 № 11/01/01-07/18 повернув КП ГРАДПРОЕКТ підписаний зі своєї сторони проєкт додаткової угоди до договору оренди від 26.06.2002 № 899. Просив після підписання цієї угоди орендарем повернути її примірник до Департаменту.

30.10.2024 між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, КП ГРАДПРОЕКТ та ФОП Ященком І.К. підписаний акт прийому-передачі, за яким ФОП Ященко І.К. передав, а Департамент, КП ГРАДПРОЕКТ прийняли комунальне майно, а саме: частину нежитлового приміщення № 59 підвалу (літ. А-5) загальною площею 17,55 кв.м за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 95.

25.03.2025 Комунальне підприємство Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7 поштою (поштове відправлення № 789 з описом вкладення) надіслало відповідачу лист від 25.03.2025 № 113, в якому зазначено про надходження 30.10.2024 на адресу орендодавця заяви орендаря від 30.10.2024 про розірвання договору оренди № 899. Запропоновано орендарю особисто з`явитися до КП «ВРЕЖО № 7» для підписання підготовленої орендодавцем додаткової угоди про розірвання договору та узгодження дати повернення орендованого майна.

27.03.2025 відповідач поштою надіслав позивачу лист від 27.03.2025 (поштове відправлення № 680, яке отримано представником позивача за довіреністю 08.04.2025) «Щодо розірвання договору оренди». У листі вказав про підписання акту прийому-передачі майна з оренди 30.10.2024; зазначив, що більше не має доступу до раніше орендованого приміщення; просив надати розрахунок та реквізити для погашення заборгованості по орендній платі на дату підписання акту прийому-передачі майна.

Як встановлено судом, ухвалою Господарського суду Запорізької області від 31.01.2025 у справі № 908/3088/24 провадження у справі № 908/3088/24 за позовною заявою Комунального підприємства Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7 до Фізичної особи-підприємця Ященка Ігоря Костянтиновича про стягнення заборгованості за договором оренди державного нерухомого майна, що знаходиться на балансі ВАТ ЗЕРЗ від 26.06.02 № 899 у розмірі 29087,57 грн., а саме: 25643,75 грн. основного боргу, 2058,71 грн. інфляційних втрат, 572,58 грн. 3 % річних та 812,53 грн. пені закрито відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, за відсутності предмету спору.

Як вказав позивач та не заперечив відповідач, заборгованість по оплаті орендної плати, яка була предметом розгляду у справі № 908/3088/24, виникла за період з 01.10.2023 по 30.04.2024.

6. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при ухваленні рішення

Відповідно частини 1 статті 174 Господарського кодексу України, господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Згідно приписів статей 6, 627, 628 Цивільного кодексу України, сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За своєю правовою природою договір оренди № 899 від 26.06.2002, укладений між сторонами, є договором найму комунального майна.

Відповідно ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

Судом встановлено, що об`єктом оренди є майно, яке належить до комунальної власності та на час розгляду справи в суді передано у господарське відання КП "ГРАДПРОЕКТ" (третя особа у справі), тому на спірні правовідносини поширюються також положення Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Під час укладення договору оренди сторони керувалися Законом України від 10.04.1992 № 2269-XII "Про оренду державного та комунального майна".

27.12.2019 набрав чинності Закон України від 03.10.2019 № 157-ІХ "Про оренду державного та комунального майна", який введено в дію 01.02.2020, та відповідно до пункту 2 Перехідних положень якого на правовідносини щодо продовження договору оренди після 01.07.2020 поширюється дія саме цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 763 ЦК України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 4 ст. 284 ГК України, строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Додатковою угодою від 15.08.2019 термін дії договору № 899 було продовжено на 2 роки 11 місяців - до 26.05.2022.

Відтак, до спірних правовідносин при вирішенні питання продовження договору оренди підлягають застосуванню норми Закону № 157-ІХ.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України № 157-IX «Про оренду державного та комунального майна», який набрав чинності з 01.02.2020, договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його укладено.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, строк якого у подальшому був неодноразово продовжений Указами Президента України та діє до теперішнього часу.

Таким чином, закінчення строку договору оренди (26.05.2022) припало на час дії воєнного стану в Україні.

Водночас, у зв`язку з запровадженням воєнного стану в Україні, Верховною Радою Законом від 01.04.2022 № 2181-IX внесено зміни до Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 157-ІХ та доповнено пунктом 6-1, яким унормовано, що під час дії воєнного стану Кабінет Міністрів України може встановити інші правила передачі в оренду державного та комунального майна, ніж ті, що передбачені цим Законом, зокрема щодо: продовження договору оренди, шляхом запровадження можливості автоматичного продовження договорів оренди, строк дії яких закінчується під час дії воєнного стану, на строк до припинення чи скасування та на чотири місяці після припинення чи скасування воєнного стану.

Позивач посилається на пункт 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» у такій редакції (у первинній редакції цієї Постанови): «Договори оренди державного та комунального майна, строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану, крім випадку, коли балансоутримувач з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, за 30 календарних днів до дати закінчення договору оренди повідомив орендодавцю та орендарю про непродовження договору оренди з підстав, визначених статтею 19 Закону. Норма щодо продовження договору, встановлена цим пунктом, не застосовується до договорів, щодо яких рішення про їх продовження прийнято на аукціоні і аукціон оголошено до дати набрання чинності цією постановою. Для продовження договору оренди на строк, передбачений цим пунктом, заява орендаря та окреме рішення орендодавця не вимагаються».

При цьому, пунктом 5 цієї Постанови визначено: якщо сторони договору позбавлені можливості підписати акт повернення майна з оренди, майно вважається повернутим з моменту настання такої події: отримання орендодавцем заяви орендаря про дострокове припинення договору.

Вказана Постанова Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» набрала чинності 01.06.2022, тобто після закінчення терміну дії договору № 899 - 26.05.2022.

Разом з тим, відповідно пункту 16 вказаної Постанови, орендодавцям державного та комунального майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови, а також продовження та припинення договорів оренди відповідно до пункту 5 цієї постанови починаючи з 24 лютого 2022 року.

Правовий аналіз наведених нормативних приписів вказаної Постанови дає підстави для висновку, що автоматичне продовження договорів оренди державного та комунального майна, строк дії яких закінчується під час дії воєнного стану, починається з 24.02.2022, за таких умов: - строк дії відповідних договорів завершується у період воєнного стану; - відсутнє повідомлення балансоутримувача, з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, направленого за 30 календарних днів до дати закінчення договору оренди, орендодавцю та орендарю про не продовження договору оренди з підстав, визначених статтею 19 Закону № 157-ІХ.

Отже, вказаними положеннями нормативно-правового акта, який набув чинності 01.06.2022, на орендодавця державного та комунального майна покладено обов`язок забезпечити продовження та припинення договорів оренди відповідно до пункту 5 цієї Постанови, починаючи з 24.02.2022.

У постанові Верховного Суду від 12.04.2023 у справі № 917/565/22 щодо дії Постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 викладено таку правову позицію: «Має місце надання зворотної сили нормативно-правовому акту в часі (ретроактивна дія) шляхом прямої вказівки про це в такому нормативно-правовому акті, і такий темпоральний прояв не суперечить принципу, вираженому в статті 58 Конституції України, оскільки ретроактивна дія вказаної Постанови уточнює початкові наміри законодавця забезпечити правову визначеність орендаря в умовах воєнного стану, який запроваджено в Україні з 24.02.2022».

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що договір оренди від 26.06.2002 № 899 продовжив свою дію на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану, в силу імперативних приписів пунктів 5, 16 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634, без заяви орендаря та окремого рішення орендодавця.

Сторони цю обставину не заперечували.

За приписами ч. 2 ст. 327 ЦК України, управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Суд зазначає, що саме власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (частина 1 статті 317 Цивільного кодексу України), які він може реалізовувати на власний розсуд. Тобто лише власник має право визначати юридичну долю свого майна, у тому числі й шляхом надання майна іншим особам, а також повернення (вилучення) цього майна від відповідних суб`єктів.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 910/12224/17 та у постанові Верховного Суду від 01.10.2019 у справі № 910/4446/16.

Судом встановлено, що 30.10.2024 між відповідачем, як орендарем, та Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, яке виступало від імені Територіальної громади м. Запоріжжя як власника орендованого майна, та було орендодавцем за договором № 899, а також КП ГРАДПРОЕКТ, у господарському віданні якого перебуває об`єкт оренди, було підписано акт прийому-передачі з орендного користування майна відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 795 ЦК України, повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Як визначено у пункті 3.10 договору № 899, у випадку закінчення дії цього договору або його дострокового припинення орендна плата перераховується орендарем по добу фактичної здачі комунального майна по акту приймання-передачі (п. 3.10).

Обов`язок орендаря сплачувати орендну плату за користування орендованим майном зберігається до припинення Договору, оскільки орендна плата є платою орендаря за користування належним орендодавцю майном та відповідає суті орендних правовідносин, що полягають у строковому користуванні орендарем об`єктом оренди на платній основі.

Твердження позивача щодо того, що об`єкт оренди не був переданий за актом саме КП «ВРЕЖО № 7», як стороні договору, та між сторонами договору не було підписано угоди про його розірвання, внаслідок чого договір є діючим, судом спростовується наведеними вище положеннями законодавства.

Суд враховує, що відповідач звернувся до орендодавця, який виступає від імені власника майна, з заявою щодо дострокового розірвання договору оренди, орендодавець проти такого розірвання не заперечив, прийняв від орендаря об`єкт оренди за актом. Акт приймання-передачі об`єкта з оренди також підписаний фактичним балансоутримувачем нерухомого майна.

Тобто, власником майна та його балансоутримувачем вчинені дії на припинення договору оренди № 899, орендований об`єкт прийнятий від орендаря без зауважень.

Балансоутримувач об`єкта оренди (КП «ГРАДПРОЕКТ», третя особа у справі) не заявив, що майно перебуває у фактичному користуванні відповідача.

Позивач не є фактичним балансоутримувачем об`єкта оренди, що зазначено ним також у позовній заяві.

Отже, стягнення з відповідача орендної плати після повернення з орендного користування об`єкта оренди, тобто після 30.10.2024, є неправомірним.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно ч.ч. 1, 4 ст. 286 ГК України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно розрахунку позивача за період з травня по жовтень 2024 заборгованість по орендній платі складає 24322,53 грн.

Відповідач надав контррозрахунок заборгованості, з якого слідує, що відповідач заборгованість із орендної плати у сумі 24322,53 грн. визнав.

Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума 24322,53 грн. заборгованості з орендної плати. У стягненні 17365,06 грн. заборгованості з орендної плати судом відмовляється у зв`язку з необґрунтованістю позову в цій частині.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19, зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (пункт 43 мотивувальної частини постанови).

Згідно п. 3.4 договору № 899, розрахунок орендної плати, у тому числі нарахування ПДВ на суму орендної плати, здійснюється орендарем самостійно та сплачується щомісячно не пізніше останнього числа місяця, наступного за звітним.

Відповідно наданих позивачем розрахунку заборгованості та контррозрахунку відповідача, останнім було порушено строки внесення орендної плати.

Позивач нарахував інфляційні втрати за період з липня 2024 по березень 2025.

Згідно контррозрахунку відповідача, останній нараховує інфляційні втрати за період з липня по жовтень 2024, що є неправильним, оскільки межі розрахунку визначає позивач та вони визнані судом обґрунтованими; доказів того, що сума боргу з орендної плати перестала існувати на 31.10.2024 (межі розрахунку інфляційних втрат відповідачем) суду не надано.

Перевіривши розрахунок позивача інфляційних втрат, зроблений на суму боргу з орендної плати у розмірі 24322,53 грн., суд визнає його правильним. Інфляційні втрати, нараховані за загальний період з липня 2024 по березень 2025 складають загальну суму 2172,58 грн., яка належить до стягнення з відповідача.

З підстав, що наведені вище, у стягненні 316,37 грн. інфляційних втрат судом відмовляється.

Відповідач у контррозрахунку 3% річних допустився аналогічної помилки, визначивши період нарахування річних по 31.10.2024, тоді як позивач правомірно нарахував 3% річних за загальний період по 28.04.2025. Також відповідач безпідставно не зробив нарахування 3% річних на суму боргу 4182,37 грн., що виникла за жовтень 2024.

Перевіривши зроблений позивачем розрахунок 3% річних суд встановив, що він містить арифметичні помилки у визначенні початку періоду для нарахування. Так, орендна плата за травень 2024 мала бути сплачена відповідачем не пізніше останнього числа місяця, наступного за звітним, тобто 01.07.2024, оскільки 30.06.2024 є вихідним днем (неділя). Відтак, 3% річних на суму боргу 3936,94 грн. (за травень 2024) слід нараховувати з 02.07.2024, а не з 01.07.2024, як визначено позивачем. Аналогічна помилка допущена позивачем при розрахунку 3% річних на заборгованість за липень та жовтень 2024.

Згідно перерахунку суду, загальна сума 3% річних, нарахованих за загальний період із 02.07.2024 по 28.04.2025 (у межах заявленого позивачем періоду), становить 446,03 грн., яка належить до стягнення з відповідача.

З підстав, що наведені вище, у стягненні 105,22 грн. 3% річних судом відмовляється.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 2 ст. 551 ЦК України встановлено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановленої законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом.

У пункті 3.7 договору сторони встановили, що у випадку порушення строків оплати та обсягу платежу, орендар зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 3% від місячного розміру орендного платежу щодо якого було допущено відповідне порушення.

Згідно позовної заяви штраф нараховано із такого розрахунку: 41687,59 грн. * 3% = 1250,62 грн.

Тобто, позивачем нараховано штраф, виходячи з усієї суми боргу орендної плати, що була заявлена позивачем за період з травня 2024 по лютий 2025, що не відповідає умовам договору.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 1250,62 грн. у зв`язку з необґрунтованістю на недоведеністю позову у цій частині.

Згідно наданої відповідачем платіжної інструкції № 3399 від 10.06.2025, останнім на рахунок позивача було перераховано загальну суму 25522,72 грн., із якої за розрахунком відповідача орендна плата складає 24322,53 грн., інфляційні втрати 1051,87 грн., 3% річних 148,32 грн.

Відтак, відповідачем після відкриття провадження у справі здійснено оплату на користь позивача у загальній сумі 25522,72 грн.

Позивач цієї обставини не заперечив та не спростував.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки відповідачем після відкриття провадження у цій справі здійснено оплату 25522,72 грн. загальної заборгованості, провадження у справі за вимогою по стягненню 24322,53 грн. боргу з орендної плати, за вимогою по стягненню 754,16 грн. інфляційних втрат та 446,03 грн. 3% річних слід закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Таким чином, з відповідача на користь позивача стягується 1418,42 грн. інфляційних втрат.

З огляду на викладене, позов у цілому задовольняється частково.

6. Судові витрати

Згідно п. 2 ч. 1, п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст. 129 ГПК України, судовий збір у сумі 74,73 грн. стягується з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи, що провадження у справі у частині стягнення 25522,72 грн. заборгованості закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, суд вважає за необхідне, у разі надходження відповідного клопотання позивача, повернути останньому із державного бюджету 1344,68 грн. судового збору.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Ященка Ігора Костянтиновича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7» (пр. Металургів, буд. 11, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69032, ) 1418 (одна тисяча чотириста вісімнадцять) грн. 42 коп. інфляційних втрат, 74 (сімдесят чотири) грн. 73 коп. судового збору.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Провадження у справі у частині стягнення 25522 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот двадцять дві) грн. 72 коп. заборгованості закрити у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано 18 серпня 2025.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко