ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" серпня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/1201/25

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСКО ЮА» (03191, м. Київ, вул. Ломоносова, буд. 56, кв. 52, )

До відповідача: Управління освіти Херсонської міської ради (73000, м. Херсон, вул. Воронцовська, буд. 15-А, , e-mail: )

За участю Херсонської окружної прокуратури (54000, м. Миколаїв, Корабельний район, проспект Богоявленський, 314, код ЄДРПОУ )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Коротков С.О.

Представники сторін:

Від позивача: Єресько О.С. - на підставі ордера серії АА №1579575 від 19.05.2025р.

Від відповідача: Журженко Н.С. - в порядку самопредставництва;

Від прокуратури: Бурова В.В. - на підставі посвідчення №073616 від 01.03.2023р.; Гончарова О.В. - на підставі посвідчення

В засіданні брали участь:

Від позивача: Єресько О.С. - на підставі ордера серії АА №1579575 від 19.05.2025р.

Від відповідача: не з`явився;

Від прокуратури: Гончарова О.В. - на підставі посвідчення

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "ЕСКО ЮА" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Управління освіти Херсонської міської ради про стягнення заборгованості зі сплати наданих послуг енергосервісу у розмірі 114 568 грн 90 коп., пені у розмірі 111 824 грн 80 коп., 3% річних у розмірі 10 838 грн 54 коп., інфляційних втрат у розмірі 50 471 грн 03 коп. та несплаченої частини ціни договору внаслідок його розірвання у розмірі 368 526 грн 44 коп..

Ухвалою суду від 31.03.2025р. позовну заяву залишено без руху.

03 квітня 2025р. на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 07.04.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №916/1201/25, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 01.05.2025р. Ухвалою суду від 01.05.2025р. судове засідання відкладено на 22.05.2025р.

09 травня 2025р. від Херсонської окружної прокуратури надійшла заява про вступ прокурора до розгляду справи № 916/1197/25.

У судовому засіданні від 22.05.2025р. судом було повідомлено сторони у справі про вступ Херсонської окружної прокуратури у справу № 916/1197/25 та відкладено засідання на 29.05.2025р. Протокольною ухвалою від 22.05.2025р. відкладено судове засідання на 29.05.2025р. Протокольною ухвалою від 29.05.2025р. відкладено судове засідання на 10.07.2025р. Протокольною ухвалою від 10.07.2025р. відкладено судове засідання на 22.07.2025р. 22 липня 2025 року у судовому засіданні було оголошено перерву до 01.08.2025 року. Протокольною ухвалою у судовому засіданні від 01.08.2025р. відкладено судове засідання на 12.08.2025р. Протокольною ухвалою від 12.08.2025р судове засідання відкладено на 18.08.2025р.

Суд вважає за необхідне також зауважити, що ч. 4 ст.11 ГПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Закон України Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово у своїх рішеннях указував на необхідність дотримання судами держав - учасниць Конвенції принципу розгляду справи судами впродовж розумного строку. Практика ЄСПЛ із цього питання є різноманітною й залежною від багатьох критеріїв, серед яких складність прави, поведінка заявника, судових та інших державних органів, важливість предмета розгляду та ступінь ризику терміну розгляду для заявника тощо (пункт 124 рішення у справі «Kudla v. Poland» заява №30210/96, пункт 30 рішення у справі «Vernillo v. France» заява №11889/85, пункт 45 рішення у справі «Frydlender v. France» заява №30979/96, пункт 43 рішення у справі «Wierciszewska v. Poland» заява №41431/98, пункт 23 рішення в справі «Capuano v. Italy» заява №9381/81 та ін.).

Зокрема, у пункті 45 рішення у справі Frydlender v. France (заява №30979/96) ЄСПЛ зробив висновок, згідно з яким «Договірні держави повинні організувати свої правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати кожному право на остаточне рішення протягом розумного строку при визначенні його цивільних прав та обов`язків.

У ГПК України своєчасність розгляду справи означає дотримання встановлених процесуальним законом строків або дотримання «розумного строку», під яким розуміється встановлений судом строк, який передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Таким чином, у процесуальному законодавстві поняття «розумний строк» та «своєчасний розгляд» застосовуються у тотожному значенні, зокрема, у розумінні найкоротшого із строків, протягом якого можливо розглянути справу, повно та всебічно дослідити подані сторонами докази, прийняти законне та обґрунтоване рішення. Поняття «розумний строк» вживається не лише у відношенні до дій, що здійснюються судом (розгляд справи, врегулювання спору за участю судді), але й також для учасників справи.

При цьому, вимогу стосовно розумності строку розгляду справи не можна ототожнити з вимогою швидкості розгляду справи, адже поспішний розгляд справи призведе до його поверховості, що не відповідатиме меті запровадження поняття «розумний строк».

Враховуючи викладене, матеріали справи, суд вважає, що у даному випадку справу було розглянуто у розумні строки.

Позивач - ТОВ "ЕСКО ЮА", просить задовольнити позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві, відповіді на відзив, яка надійшла до суду 01.05.2025р., додаткових поясненнях, які надійшли до суду 10.07.2025р. та 07.08.2025р.

Відповідач - Управління освіти Херсонської міської ради, проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 23.04.2025р., запереченнях, які надійшли до суду 09.05.2025р., додаткових поясненнях, які надійшли до суду 22.07.2025р.

Херсонська окружна прокуратура повністю підтримує позицію відповідача та просить відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у додаткових поясненнях, які надійшли до суду 28.05.2025р., 10.07.2025р., 22.07.2025р.

Позивач у справі зазначає, що 29.03.2019 року між ТОВ «ЕСКО ЮА» та Управлінням освіти Херсонської міської ради укладено енергосервісний договір №1153 (далі - Енергосервісний договір).

Предметом даного Енергосервісного договору №1153 відповідно до п.1.1. є здійснення енергосервісу будівлі Херсонської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №44 Херсонської міської ради за адресою: м. Херсон, вул. Академіка Є. В. Тарле, 10, оплата якого здійснюється за рахунок досягнутого в результаті здійснення енергосервісу скорочення замовником споживання теплової енергії порівняно із споживанням (витратами) за відсутності енергосервісу. Енергосервісом є комплекс технічних та організаційних енергозберігаючих (енергоефективних) та інших заходів енирі осервісу, перелік яких наведено у Додатку 1. Договір розроблено відповідно до вимог Примірного енергосервісного договору, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015р. №845.

Позивач зазначає, що Енергосервісний договір (ЕСКО-договір) - це договір, за яким енергосервісна компанія (ЕСКО) за власні кошти впроваджує енергоефективні заходи в будівлях замовника (зазвичай бюджетної установи), а оплата здійснюється виключно за рахунок досягнутої економії на енергоносіях.

Ключові характеристики ЕСКО-договору: Замовник не здійснює попередніх витрат; Виконавець енергосервісу несе інвестиційні ризики; Оплата здійснюється за рахунок суми, зекономленої на енергоносіях, порівняно з тим, що було б витрачено до впровадження енергоефективних заходів; Договір припиняється достроково, якщо сума виплат досягає загальної ціни договору.

Таким чином, механізм ЕСКО-договору є самоокупним, не створює додаткового навантаження на бюджет, а також передбачає чіткий причинно-наслідковий зв`язок: послуга - економія - оплата.

Як зазначає позивач, згідно з пунктом 2.1 Енергосервісного договору №1153 ціна Договору становить 971 537 грн 20 коп., у тому числі ПДВ 161 922 грн 87 коп.

На твердження позивача, розділом 7 Енергосервісного договору визначено порядок оплати за надані послуги.

Зокрема, п. 7.1. Енергосервісного договору передбачено, що оплата за Договором здійснюється Замовником за рахунок скорочення споживання та/або витрат Замовника на оплату теплової енергії порівняно із споживанням та/або витратами на оплату теплової енергії за відсутності таких заходів (відповідно до статті 5 Закону України «Про запровадження нових інвестиційних можливостей, гарантування прав та законних інтересів суб`єктів підприємницької діяльності для проведення масштабної енергомодернізації») за відповідний період на підставі тарифів, що діяли у період, за який здійснюється оплата.

Відповідно до п.7.3 Енергосервісного договору оплата за Договорим здійснюється щомісяця ( розрахунковий період).

Позивач відмітив, що згідно з п.7.6 Енергосервісного договору фіксований відсоток суми скорочення витрат Замовника на оплату теплової енергії, що підлягає до сплати Виконавцю за Договором становить 80 відсотків.

Відповідно до п. 7.7. Енергосервісного договору оплата за договором здійснюється Замовником протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати підписання акту про виконання зобов`язань відповідно до пункту 8.6 Договору, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця.

Пункт 8.3 Енергосервісного договору передбачає такий механізм: щомісяця до 10:00 ранку 1-го числа нового місяця Замовник мав би надсилати Виконавцю показник лічильника, знятий станом на 24:00 останнього дня попереднього місяця. Якщо на об`єкті встановлена автоматизована система обліку - дані беруться безпосередньо з неї. Якщо такої системи немає - Замовник надсилає фото дисплея лічильника, зроблене 1- го числа о 09:00. Також пункт передбачає, що у разі потреби Виконавець має право самостійно знімати показники.

Як зазначає позивач, на об`єкті за адресою надання послуг - м. Херсон, вул. Академіка Є. Тарле, 10, де розташована Херсонська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №44 Херсонської міської ради, була впроваджена автоматизована система управління та обліку. Саме вона забезпечувала: автоматичне зняття показників приладу обліку теплової енергії; цілодобовий моніторинг роботи ІТП; збереження статистичних даних щодо температури подачі та зворотного теплоносія, витрати теплоносія, часу роботи тощо.

Також, позивач звертає увагу суду, що у відповідності до п.8.4 Енергосервісного договору зазначено, що для перевірки та підтвердження фактичного скорочення рівня споживання теплової енергії та/або витрат в результаті впровадження енергосервісу за розрахунковий період Виконавець протягом п`яти робочих днів після закінчення розрахункового періоду (в разі самостійного зняття показників приладу обліку теплової енергії об`єкту енергосервісу), або протягом п`яти робочих днів після отримання від замовника показників приладу обліку теплової енергії відповідно до пункту 8.3 Договору, надсилає Замовникові акт про виконання зобов`язань та протокол розрахунків скорочення рівня споживання теплової енергії за формою ЗГІДНО 3 Додатками 9, 10.

Позивач зазначає, що згідно з п.8.5 Енергосервісного договору Замовник розглядає і підписує акт про виконання зобов`язань протягом трьох робочих днів з дня його надходження.

Пунктом 8.6 Енергосервісного договору передбачено, що акт про виконання зобов`язань підписується Сторонами та скріплюється печаткою (за наявності). Такий акт є підставою для здійснення платежів за Договором.

Як відмічено позивачем, в п. 8.7 Енергосервісного договору зазначено, що у випадку, якщо Замовник протягом 3 (трьох) робочих днів з дня надходження Акту про виконання зобов`язань, безпідставно, (без вказівки в письмовому вигляді причин, які не дозволяють фактично або юридично здійснити підписання Акту про виконання зобов`язань) не підпише Акт про виконання зобов`язань, то такий Акт про виконання зобов`язань вважається погодженим та підписаним Замовником, а платіж за відповідний розрахунковий період повинен бути сплачений Виконавцю протягом 5 (п`яти) робочих днів на підставі рахунку Виконавця.

Відповідно до п. 10.1 Енергосервісного договору сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань згідно з Договором.

Позивач стверджує, що належним чином виконав свої зобов`язання відповідно до умов Енергосервісного договору, адже, у межах виконання Енергосервісного договору за грудень 2021 досягнуто наступний обсяг скорочення рівня споживання теплової енергії та витрат на оплату теплової енергії: фактична економія - 36,96 Гкал, скорочення витрат - 143 211 грн 13 коп.

Як зазначає позивач, листом від 19.01.2022р. за №19/01/2022-1 «Про фінансування договору» він направив на адресу відповідача акти про виконання зобов`язання та протоколи розрахунку скорочення рівня споживання теплової енергії за грудень 2021 року на суму 114 568 грн 90 коп.

Позивач повідомляє, що відповідач отримав зазначені документи 21.01.2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу №610, однак, не підписав акти про виконання зобов`язань та не здійснив оплату.

За таких обставин, позивач вважає, що оскільки відповідачу 21.01.2022 року було вручено акти про виконання зобов`язання та протоколи розрахунку скорочення рівня споживання теплової енергії за грудень 2021, то в силу вимог п. 8.7 Енергосервісного договору початком настання заборгованості слід вважати 28.01.2022 року.

Позивач також повідомив, що рішенням Господарського суду Херсонської області від 08.11.2021 р. у справі № 923/1144/21 стягнуто з Управління освіти Херсонської міської ради на користь позивача - 205 836 грн. 69 коп. основної заборгованості, 11 856 грн. 94 коп. пені, 2 390 грн. 01 коп. 3% річних, 4 366 грн. 39 коп. інфляційних втрат, 3 366 грн. 75 коп. судового збору. Рішення суду набрало законної сили 30.11.2021 р.

Позивач звертає увагу, що даним рішенням суду встановлено факт затримання відповідачем платежів понад 30 робочих днів.

Відповідно до п. 11.3 Енергосервісного договору договір може бути розірвано в односторонньому порядку з ініціативи Виконавця у разі затримання платежів Виконавцю більш ніж на 30 (тридцять) робочих днів.

За умовами п. 11.5 Енергосервісного договору за ініціативою Замовника та/або Виконавця, у випадках передбачених п. 11.3, Замовник повинен виплатити протягом 30 (тридцять) робочих днів Виконавцю несплачену частину ціни Договору. Після виплати Виконавцю ціни Договору Херсонська міська рада набуває право власності без додаткової плати на все майно, утворене (встановлене)за Договором.

Як зазначає позивач, згідно з п. 1.1. Договору безоплатного зберігання майна №2 від 24.09.2019 року, укладеного між позивачем та відповідачем, останньому було передано майно (за переліком).

Згідно п. 1.3. Договору безоплатного зберігання майна №2 від 24.09.2019р. приймання майна на безоплатне зберігання та повернення його з безоплатного зберігання здійснюється сторонами за актами приймання-передачі майна, які є невідємною частиною Договору.

На виконання п.1.3. цього Договору між позивачем та відповідачем 24.09.2019р. було підписано Акт №1 приймання-передачі майна до Договору безоплатного зберігання майна №2 від 24.09.2019р., яким підтверджена передача майна згідно п. 1.1. вказаного Договору.

Відповідно до п.1.5. Договору безоплатного зберігання майна №2 від 24.09.2019р. після закінчення строку дії Договору держава (в особі Херсонської міської ради) у встановленому порядку набуває право власності без додаткової плати на майно, відповідно до умов п.12.5. Енергосервісного договору №1153 від 29.03.2019р..

Таким чином, на твердження позивача, відповідно до положень п. 12.3 та п. 12.5 Енергосервісного договору, а також умов Договору безоплатного зберігання майна №2 від 24.09.2019р. та Акта приймання-передачі майна, відповідачу було передано належне позивачеві майно, утворене в результаті виконання умов Енергосервісного договору, з визначенням адреси зберігання та підтвердженням факту передачі.

Як зазначає позивач, 31.01.2025 р. він направив на адресу відповідача повідомлення про розірвання Енергосервісного договору в односторонньому порядку та рахунок №1 від 31.01.2025 р. про сплату частини Договору у звязку із достроковим його розірванням на загальну суму 483 095 грн 34 коп.

За даними позивача, 04.02.2025 р. відповідач отримав повідомлення про розірвання Енергосервісного договору, що підтверджується відміткою в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу 830.

Відтак, позивач вважає, що починаючи з 05.02.2025 р. у Управління освіти Херсонської міської ради виник обов`язок сплатити на користь позивача несплаченої частини ціни Енергосервісного договору.

Також, посилаючись на п. 10.4. Енергосервісного договору, позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 111 824 грн 80 коп. та, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу - 3% річних у розмірі 10 838 грн 54 коп., інфляційні втрати у розмірі 50 471 грн 03 коп.

Крім того, позивач звернув увагу суду на те, що Порядок пересилання поштових відправлень, на який посилається відповідач у своїх запереченнях, втратив чинність з 01.12.2017 р. на підставі Наказу ПАТ «Укрпошта» № 773 від 19.06.2017р.

Щодо неодержання відповідачем листа від 19.01.2022р. за №19/01/2022-1, позивач відмітив, що беручи до уваги рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу в якому: стоїть штамп Укрпошти ДКД Херсон з датою 21.02.2022р., стоїть власноруч написана дата одержання 21.01.2022р. та підпис одержувача, можна зробити висновок, що лист до позивача не повертався та належним чином був вручений відповідачу, а твердження відповідача «не можна стверджувати, що відправлення дійсно було вручено відповідачу» не відповідає дійсності.

Щодо встановлення особи одержувача та зазначення на бланку повідомлення інформації, яка дозволяє ідентифікувати особу отримувача, позивач зазначив, що згідно п. 91 Правил саме оператор поштового зв`язку визначає порядок вручення реєстрованого поштового відправлення у разі пред`явлення адресатом (одержувачем) документа, що посвідчує особу згідно із законодавством, а отже лист був належно вручений відповідачу.

Щодо строків позовної давності, позивач відмітив, що вони є продовженими у період дії воєнного стану в Україні.

У зв`язку із наведеним вище, посилаючись на норми Цивільного та Господарського кодексу України, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість зі сплати наданих послуг енергосервісу у розмірі 114 568 грн 90 коп., пеню у розмірі 111 824 грн 80 коп., 3% річних у розмірі 10 838 грн 54 коп., інфляційні втрати у розмірі 50 471 грн 03 коп. та несплачену частину ціни договору внаслідок його розірвання у розмірі 368 526 грн 44 коп.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що позивач не надавав відповідачу та не долучив, як доказ до позовної заяви, акти про виконання зобов`язань та протокол розрахунків скорочення рівня споживання теплової енергії.

Таким чином, на думку відповідача, стверджувати, що ТОВ «ЕСКО ЮА» належно виконувало свої зобов`язання, за які повинен був заплатити відповідач, але не зробив цього, в жодному випадку не можна, адже немає жодних документів, що підтверджують це, тому вимога про стягнення заборгованості зі сплати наданих послуг енергосервісу в розмірі 114 568 грн 90 коп. є безпідставною та необгрунтованою.

Також, відповідач стверджує, що поштове повідомлення, яким було направлено претензію від 15.07.2021р. №15/07-21 з вимогою сплатити заборгованість, не відповідає вимогам положень Правил надання поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. №270, у звязку із тим, що у повідомленні зазначено неповне найменування отримувача, інший індекс, неправильно оформлений опис вкладення у цінний лист. За таких обставин, на думку відповідача, стверджувати про отримання даного відправлення саме Управлінням не можна.

Відповідач також зазначає, що позивачем не було надано опис вкладення до листа №610, а за вказаним на тій же сторінці додатку до позовної заяви описом не можливо ідентифікувати до якого саме відправлення належить цей опис, адже у графі «Вкладення до» вказано лише «К 52» замість номеру поштового відправлення.

На підставі вищенаведеного та враховуючи порушення в заповнені рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №610, відповідач вважає, що лист від 19.01.2022р. №19/01/2022-1 «Про фінансування договору» фактично не було ним отримано, адже позивачем не було надано належних та допустимих доказів такого вручення.

Щодо вимоги про оплату несплаченої частини Енергосервісного договору відповідач зазначає, що оскільки позивачем не було надано належних доказів надсилання та отриманння відповідачем актів, що підтверджують виконання договору, у Управління був відсутній обов`язок їх оплачувати. Таким чином, на твердження відповідача, дострокове розірвання Енергосервісного договору позивачем відбулося незаконно та безпідставно.

Також, відповідач відмітив, що строк для звернення позивачем до суду з вимогою про захист свого права минув 28.01.2025 р. Проте, позовну заяву, згідно відомостей у підсистемі «Електронний суд», було подано 26.03.2025 р., тому вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Посилаючись на ст. 232 Господарського кодексу України відповідач також зазначив, що нарахування пені припинилось ще 28.07.2022 р., а подальший період взагалі не може включатись до розрахункового періоду.

На підставі вищезазначеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Херсонська окружна прокуратура, зазначає, що пункт 8.7 Енергосервісного договору прямо встановлює, що акт підписується сторонами та скріплюється печатками (за наявності). Такий акт - єдина договірна підстава для оплати.

Додатками 9 та 10 до Енергосервісного договору затверджена форма акту про виконання зобов`язань та протоколу розрахунків скорочення рівня споживання теплової енергії, які містять обов`язкові реквізити такі, як «підпис Виконавця», завірений печаткою.

Враховуючи вищевикладене, на думку прокурора, непідписаний акт про виконання зобов`язань не відповідає формі, визначеній Додатком 9 до договору та не запускає обов`язку Замовника підписати його або відмовити в його підписанні; не може розглядатись як юридично значимий документ, що підтверджує факт належного виконання зобов`язань за договором.

Таким чином, прокурор вважає, що відсутність підпису Виконавця на надісланих акті про виконання зобов`язань та протоколі розрахунків скорочення споживання теплової енергії позбавляє документ правової сили, як доказу надання послуг чи виконання зобов`язань.

Інші доводи Херсонської окружної прокуратури, викладені у додаткових поясненнях, є аналогічними з доводами відповідача - Управління освіти Херсонської міської ради.

Також, прокурор надав обґрунтування наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави.

Розглянув матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, суд дійшов наступних висновків.

29 березня 2019 року між ТОВ «ЕСКО ЮА» (Виконавець) та Управлінням освіти Херсонської міської ради (Замовник) укладено Енергосервісний договір №1153 (далі - Енергосервісний договір), згідно з п. 1.1. якого предметом договору є здійснення енергосервісу будівлі Херсонської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №44 Херсонської міської ради за адресою: м. Херсон, вул. Академіка Є. В. Тарле, 10 (далі - енергосервіс), оплата якого здійснюється за рахунок досягнутого в результаті здійснення енергосервісу скорочення замовником споживання теплової енергії порівняно із споживанням (витратами) за відсутності енергосервісу. Енергосервісом є комплекс технічних та організаційних енергозберігаючих (енергоефективних) та інших заходів енирі осервісу, перелік яких наведено у Додатку 1. Договір розроблено відповідно до вимог Примірного енергосервісного договору, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №845.

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Господарський суд зазначає, що Енергосервісний договір містить ознаки Договору про надання послуг, у зв`язку з чим між сторонами у справі склалися правовідносини щодо надання послуг.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 6.1. Енергосервісного договору строк дії Договору становить 6 років 160 днів.

У Додатку 1 до Енергосервісного договору наведений перелік енергоефективних заходів енергосервісу, а саме: модернізація системи автоматичного регулювання теплового потоку та надання послуг з енергосерввісу (забезпечення рівня скорочення споживання та витрат на теплову енергію).

Відповідно до п. 2.1. Енергосервісного договору ціна Договору становить 971 537 грн 29 коп., у тому числі податок на додану вартість 161 922 грн 87 коп.

У розділі 7 Енергосервісного договору сторони погодили порядок оплати енергосервісу за договором.

Зокрема, п. 7.1. Енергосервісного договору передбачено, що оплата за Договором здійснюється Замовником за рахунок скорочення споживання та/або витрат Замовника на оплату теплової енергії порівняно із споживанням та/або витратами на оплату теплової енергії за відсутності таких заходів (відповідно до ст. 5 Закону України «Про запровадження нових інвестиційних можливостей, гарантування прав та законних інтересів суб`єктів підприємницької діяльності для проведення масштабної енергомодернізації») за відповідний період на підставі тарифів, що діяли у період, за який здійснюється оплата.

Сума скорочення витрат Замовника визначається як різниця між базовим рівнем споживання теплової енергії, та фактичним рівнем споживання теплової енергії, скорегованим із врахуванням зміни факторів, що впливають на обсяг теплоспоживанняиомножена на тариф на оплату теплової енергії, що діяв на період, за який здійснюється оплата (п. 7.2. Енергосервісного договору).

Відповідно до п.7.3 Енергосервісного договору оплата за Договорим здійснюється щомісяця (розрахунковий період).

Згідно з п.7.6 Енергосервісного договору фіксований відсоток суми скорочення витрат Замовника на оплату теплової енергії, що підлягає до сплати Виконавцю за Договором становить 80 відсотків.

Відповідно до п. 7.7. Енергосервісного договору оплата за договором здійснюється Замовником протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати підписання акту про виконання зобов`язань відповідно до пункту 8.6 Договору, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця.

Розділом 8 Енергосервісного договору сторони визначили порядок коригування визначення та розрахунку результату здійснення енергосервісу, порядок та методи вимірювання, перевірки фактичною скорочення рівня споживання та/або витрат теплової енерії.

Згідно з п. 8.2. Енергосервісного договору результат фактичного скорочення рівня споживання теплової енері її - це різниця між базовим рівнем споживання теплової енергії та фактичним рівнем споживання теплової енергії, скоригованим із врахуванням зміни факторів, що впливають на обсяг теплоспоживанняв натуральних показниках.

Пункт 8.3 Енергосервісного договору передбачає такий механізм: Замовник, не пізніше 10:00 ранку 1-го числа нового місяця, що наступає за розрахунковим місяцем, надсилає Виконавцеві показник приладу обліку теплової енергії об`єкту енергосервісу станом на 24:00 годину останнього дня розрахункового місяця, зафіксованого за допомогою спеціальної автоматизованої системи.

В разі відсутності спеціальної автоматизованої системи фіксування показників обліку теплової енергії. Замовник, у термін визначений абзацом І пункту 8.3. Договору, надсилає Виконавцеві показник приладу обліку теплової енергії об`єкту енергосервісу станом на 09:00 годину першого числа місяця, що наступає за розрахунковим місяцем, з підтвердженням у вигляді цифрового фотознімку безпосередньо з дисплею приладу обліку теплової енергії. В даному випадку вказаний показник використовується для розрахунку, передбаченого розділом 7 Договору.

Показники приладу обліку теплової енергії об`єкту снергосервісу Замовник надсилає Виконавцеві па електронну алресу:с.

Виконавець має право без будь-яких перешкод зняти показники приладу обліку теплової енергії об`єкту енергосервісу самостійно.

У відповідності до п.8.4 Енергосервісного договору для перевірки та підтвердження фактичного скорочення рівня споживання теплової енергії та/або витрат в результаті впровадження енергосервісу за розрахунковий період Виконавець протягом п`яти робочих днів після закінчення розрахункового періоду (в разі самостійного зняття показників приладу обліку теплової енергії об`єкту енергосервісу), або протягом п`яти робочих днів після отримання від замовника показників приладу обліку теплової енергії відповідно до пункту 8.3 Договору, надсилає Замовникові акт про виконання зобов`язань та протокол розрахунків скорочення рівня споживання теплової енергії за формою згідно з Додатками 9, 10.

Згідно з п.8.5 Енергосервісного договору Замовник розглядає і підписує акт про виконання зобов`язань протягом трьох робочих днів з дня його надходження.

Пунктом 8.6 Енергосервісного договору передбачено, що акт про виконання зобов`язань підписується сторонами та скріплюється печаткою (за наявності). Такий акт є підставою для здійснення платежів за Договором.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно Акту про виконання зобовязань за грудень 2021р. від 19.01.2022р. базовий рівень споживання теплової енергії становить 109,27 Гкал, фактичний рівень споживання склав 88,18 Гкал, фактичний рівень споживання, скоригований до фактичних кліматичних умов склав 72,31 Гкал, фактична економія становить 36,96 Гкал, скорочення витрат склало 143 211 грн. 13 коп.

Отже, платіж Виконавцю за Енергосервісним договором становить 114 568 грн 90 коп. (відповідно до п. 7.6. договору).

Матеріали справи містять лист ТОВ «ЕСКО ЮА» від 19.01.2022р. №19/01/2022-1 «Про фінансування договору», який разом з актом про виконання зобов`язання за грудень 2021р. та протоколом розрахунку скорочення рівня споживання теплової енергії за грудень 2021 року на суму 114 568 грн 90 коп. був направлений на адресу Управління освіти Херсонської міської ради цінним листом з описом вкладення, який містить відбиток печатки Укрпошти та підпис відправника та працівника поштового зв`язку.

Вищезазначені документи були отримані представником відповідача 21.01.2022р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №610.

Господарський суд не приймає доводів відповідача щодо неотримання цього листа, із посиланням на неможливість встановити особу одержувача, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 78 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України

від 5 березня 2009 р. № 270 (далі - Правила) поштові відправлення, адресовані юридичним особам, можуть видаватися їх представникам, уповноваженим в установленому законодавством порядку на одержання поштових відправлень.

Згідно з положеннями п. 91 Правил під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник об`єкта поштового зв`язку на підставі пред`явленого адресатом (одержувачем) документа, що посвідчує особу згідно із законодавством, робить відповідну відмітку про вручення у порядку, визначеному оператором поштового зв`язку.

Пунктом 93 Правил передбачено, що поштові відправлення з позначкою "З описом" та поштові відправлення, щодо яких складено відповідний акт, розкриваються працівником об`єкта поштового зв`язку у присутності адресата (одержувача) за його згодою. У разі коли під час розкриття таких поштових відправлень нестачу, пошкодження, зіпсуття чи заміну вкладення не виявлено, видача їх проводиться в установленому порядку. У разі виявлення нестачі, заміни, повного або часткового пошкодження чи зіпсуття вкладення працівник об`єкта поштового зв`язку складає акт, один примірник якого видається адресату (одержувачу) або надсилається технічними засобами на його електронну пошту відповідно до правил, установлених оператором поштового зв`язку.

У разі відмови адресата (одержувача) від одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом поштове відправлення, поштовий переказ не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертається відправнику (крім випадків, коли відправником надано розпорядження "не повертати"). Таке відправлення вручається відправнику за умови оплати ним плати за пересилання відправлення. Такі поштові відправлення, поштові перекази не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертаються за зворотною адресою (п. 99 Правил).

Як вбачається із вищенаведених пунктів Правил, поштові повідомлення адресовані юридичним особам, можуть видаватися їх представникам тільки після встановлення особи представника та підтвердження її повноважень щодо отримання відправлення.

Рекомендоване повідомленням про вручення поштового відправлення №610 містить прізвище та ініціали уповноваженої особи та її підпис, а також відбиток печатки Укрпошти.

З огляду на зазначене вище, суд не вбачає підстав для сумнівів щодо отримання Управлінням освіти Херсонської міської ради листа від 19.01.2022р. №19/01/2022-1 «Про фінансування договору», акту про виконання зобов`язання за грудень 2021р. та протоколу розрахунку скорочення рівня споживання теплової енергії за грудень 2021 року на суму 114 568 грн 90 коп., у зв`язку з чим, вони вважаються отриманими 21.01.2022р.

Крім того, відповідачем не надано доказів, що особа, яка отримала поштове повідомлення, не є уповноваженим представником Управління освіти Херсонської міської ради.

Щодо неточностей у заповненні поштових документів, на які посилається відповідач, суд зазначає, що вказані дефекти не є підставою для визнання їх недійсними.

Господарський суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів підписання відповідачем Акту про виконання зобов`язань.

Разом з тим, в п. 8.7 Енергосервісного договору зазначено, що у випадку, якщо Замовник протягом 3 (трьох) робочих днів з дня надходження Акту про виконання зобов`язань, безпідставно, (без вказівки в письмовому вигляді причин, які не дозволяють фактично або юридично здійснити підписання Акту про виконання зобов`язань) не підпише Акт про виконання зобов`язань, то такий Акт про виконання зобов`язань вважається погодженим та підписаним Замовником, а платіж за відповідний розрахунковий період повинен бути сплачений Виконавцю протягом 5 (п`яти) робочих днів на підставі рахунку Виконавця.

Керуючись строками, передбаченими п. 8.7 Енергосервісного договору, обов`язок Управління освіти Херсонської міської ради виконати свої зобов`язання за договором щодо оплати за грудень 2021р. настав 28.01.2022р.

За приписами ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлений договором.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Разом з тим, господарський суд зазначає, що відповідачем не надано доказів, які б спростовували скорочення споживання теплової енергії за грудень 2021р., а отже позивач виконав свої зобов`язання за Енергосервісним договором у повному обсязі.

За таких обставин, беручи до уваги факт отриманих послуг за Енергосервісним договором відповідачем, обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 114 568 грн 90 коп.

Згідно з пунктом 10.1 Енергосервісного договору, сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань згідно з Договором.

За приписами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наданий позивачем до матеріалів справи розрахунок 3% річних та інфляційних втрат судом встановлено, що він є правильним і стягненню з відповідача підлягає 3% річних у розмірі 10 838 грн 54 коп. та інфляційні втрати у розмірі 50 471 грн 03 коп.

Відповідно до п. 10.4 Енергосервісного договору у разі несвоєчасного виконання Замовником зобов`язань щодо оплати за Договором Замовник сплачує на користь Виконавця пеню у розмірі 0,1 відсотка суми прострочення за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку, що діяла у період, за який нараховувалася пеня.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно із п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Господарський суд зазначає, що сторонами не погоджувався інший термін щодо нарахування пені, а тому до спірних правовідносин застосовуються умови ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Перевірив наданий позивачем розрахунок пені, судом встановлено, що він є не правильний. Здійснивши власний розрахунок судом встановлено, що стягненню з відповідача підлягає пеня у розмірі 20 851 грн 54 коп.

Щодо стягнення несплаченої частини ціни Енергосервісного договору внаслідок його розірвання у розмірі 368 526 грн 44 коп. суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до пункту 11.3 Енергосервісного договору договір може бути розірвано в односторонньому порядку з ініціативи Виконавця у разі затримання платежів Виконавцю більш ніж на 30 (тридцять) робочих днів.

Як було зазначено вище, станом на теперішній час, відповідач не оплатив послуги з енергосервісу за грудень 2021р.

Крім того, рішенням Господарського суду Херсонської області від 08.11.2021 р. по справі № 923/1144/21 стягнуто з Управління освіти Херсонської міської ради на користь ТОВ «ЕСКО ЮА» - 205 836 грн. 69 коп. основної заборгованості за Енергосервісним договором №1153 від 29.03.2019р., 11 856 грн. 94 коп. пені, 2 390 грн. 01 коп. 3% річних, 4 366 грн. 39 коп. інфляційних втрат, 3 366 грн. 75 коп. судового збору. Рішення суду набрало законної сили 30 листопада 2021 року.

Вищезазначеним рішенням суду також встановлено факт затримання відповідачем платежів за Енергосервісним договором №1153 від 29.03.2019р. понад 30 робочих днів.

Законодавчі вимоги щодо застосування преюдиції у господарському процесі передбачені ч. 5 ст. 75 ГПК України, згідно з якою обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 23.05.2018 по справі №910/9823/17.

Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

У пунктах 60, 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ющенко та інші проти України» (заяви №№ 73990/01, 7364/02, 15185/02 і 11117/05) констатовано: «… право на справедливий судовий розгляд, яке передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції та розтлумачене в контексті принципів верховенства права та юридичної визначеності, містить вимогу непіддання сумніву рішення суду, коли він остаточно вирішив питання (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], № 28342/95, п. 61)»; за відсутності будь-яких ознак того, що в іншому судовому провадженні мали місце якісь вади, Суд вважає, що нове вирішення тих самих питань може звести нанівець завершене раніше провадження, а це несумісно з принципом юридичної визначеності.

Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи. Вказану правову позицію викладено у постанові від 03.07.2018 Великої палати Верховного Суду по справі №917/1345/17.

При цьому суд зазначає, що преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також рішеннями Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України» та від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. рішення Суду у справах Христов проти України, no. 24465/04, від 19.02.2009, Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008).

З огляду на зазначене вище, господарський суд приходить до висновку про систематичне невиконання відповідачем своїх обовязків за Енергосервісним договором №1153 від 29.03.2019р. щодо оплати послуг у 30-денний термін.

У відповідності до п. 11.5 Енергосервісного договору за ініціативою Замовника та/або Виконавця, у випадках передбачених п.11.3, Замовник повинен виплатити протягом 30 (тридцять) робочих днів Виконавцю несплачену частину ціни Договору. Після виплати Виконавцю ціни Договору Херсонська міська рада набуває право власності без додаткової плати на все майно, утворене (встановлене) за Договором.

Як вбачається з матеріалів справи, листом №31.1-01 від 31.01.2025р. позивач, посилаючись на п. 11.3. Енергосервісного договору, повідомив відповідача про розірвання в односторонньому порядку Енергосервісного договору №1153 від 29.03.2019р. з моменту отримання замовником цього листа, а також повторно повідомив про наявність заборгованості за Актом про виконання зобов`язання за грудень 2021р. у розмірі 114 568 грн. 90 коп.

Даний лист було направлено поштовим повідомлення з описом вкладення 830, який міститься в матеріалах справи на а.с.78-79, том 1.

Крім того, разом з вищезазначеним листом, позивач направив рахунок №1 від 31.01.2025р. щодо сплати частини Договору у разі дострокового його розірвання на суму 483 095 грн 34 коп. (включивши в цю суму заборгованість по Акту про виконання зобов`язання за грудень 2021р. у розмірі 114 568 грн. 90 коп.).

Як вбачається з матеріалів справи, представником відповідача отримані вищезазначені документи 04.02.2025р. під підпис, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 830.

З огляду на зазначене вище, суд приходить до висновку, що Енергосервісний договір №1153 від 29.03.2019р. було розірвано 04.02.2025р., у зв`язку з чим у відповідача виник обовязок виплатити протягом 30 (тридцять) робочих днів Виконавцю несплачену частину ціни договору.

Господарський суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження виплати Управлінням освіти Херсонської міської ради несплаченої частини ціни Енергосервісного договору №1153 від 29.03.2019р.

На підставі зазначеного вище, стягненню з відповідача підлягає несплачена частина ціни договору внаслідок його розірвання у розмірі 368 526 грн 44 коп.

Щодо застосування строків позовної давності суд вважає за необхідне зауважити, що порядок відліку позовної давності наведено в ст. 261 Цивільного кодексу України. Зокрема, відповідно до ч.1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Із 12 березня 2020 року на усій території України установлений карантин із подальшим продовженням відповідними постановами його строку до 30 червня 2023 року (п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»).

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк дії такого карантину (п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України в редакції Закону № 540-ІХ, який набрав чинності 02.04.2020 р.).

Карантин на території України скасований з 30 червня 2023 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 р. № 651.

Згідно із Законом України від 15.03.2022 р. № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», що набрав чинності 17.03. 2022р., Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України доповнено п.19, відповідно до якого ( в редакції Закону № 3450-IX від 08.11.2023р.) у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Враховуючи все викладене вище, відсутні підстави для застосування строку позовної давності.

Беручи до уваги все зазначене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Щодо участі прокурора у даній справі, суд вважає за необхідне зазначити, що Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначене конституційне положення встановлює обов`язок органам державної влади, органам місцевого самоврядування та їх посадовим особам дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень.

Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 01.04.2008 №4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Відповідно до п. 3 ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про прокуратуру», прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави.

Суд вважає за необхідне зауважити, що відповідно до положень ч.3 ст.53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті.

Абзацом 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» визначений вичерпний перелік підстав для здійснення прокуратурою представництва інтересів держави в суді.

Так, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Як вбачається з матеріалів справи, прокурор вступив у справу згідно заяви, що надійшла до суду 09.05.2025р., у якій зазначив про необхідність захисту інтересів держави в особі Херсонської міської ради, враховуючи пасивну позицію відповідача, Управління освіти Херсонської міської ради.

Але, з матеріалів справи вбачається, що відповідач - Управління освіти Херсонської міської ради активно брав участь в розгляді справи, навів свою позицію, надавав докази тощо.

Суд звертає увагу, що наведені відповідачем заперечення на позовну заяву фактично повністю дублюються у поясненнях прокурора.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. (постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №826/13768/16, від 05.03.2020 у справі №9901/511/19, від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, від 06.07.2021 у справі №911/2169/20, від 21.06.2023 у справі №905/1907/21).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у даному випадку, прокурор перебрав на себе роль відповідача у справі, що є неприпустимим.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010р. у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28.10.2010р.) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст. ст. 123, 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСКО ЮА" до Управління освіти Херсонської міської ради про стягнення заборгованості зі сплати наданих послуг енергосервісу у розмірі 114 568 грн 90 коп., пені у розмірі 111 824 грн 80 коп., 3% річних у розмірі 10 838 грн 54 коп., інфляційних втрат у розмірі 50 471 грн 03 коп. та несплачену частину ціни договору внаслідок його розірвання у розмірі 368 526 грн 44 коп. - задовольнити частково.

2. Стягнути з Управління освіти Херсонської міської ради (73000, м. Херсон, вул. Воронцовська, буд. 15-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСКО ЮА" (03191, м. Київ, вул. Ломоносова, буд. 56, кв. 52, ) заборгованість зі сплати наданих послуг енергосервісу у розмірі 114 568 грн 90 коп., пеню у розмірі 20 851 грн 54 коп., 3% річних у розмірі 10 838 грн 54 коп., інфляційні втрати у розмірі 50 471 грн 03 коп., несплачену частину ціни договору внаслідок його розірвання у розмірі 368 526 грн 44 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 9 843 грн 45 коп.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 22 серпня 2025 р.

Суддя Н.В. Рога