РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.08.2025Справа № 910/4922/25
за позовом Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-будівельна компанія «Стройка»

про стягнення пені у розмірі 68 000,00 грн,

Суддя Зеленіна Н.І.

Секретар судового засідання Солонюк К.Г.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-будівельна компанія «Стройка» про стягнення пені у розмірі 60 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем не виконано рішення Адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20.05.2024 №70/54-р/к у справі № 2/01-275-21 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2025 вирішено здійснювати розгляд справи №910/4922/25 за правилами загального позовного провадження та призначено справу у підготовче засідання на 23.07.2025.

Протокольною ухвалою суду від 23.07.2025 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду справи по суті на 20.08.2025.

Суд вказує, що ухвали суду направлялися Товариству з обмеженою відповідальністю «Промислово-будівельна компанія «Стройка» на адресу його місцезнаходження, а саме: 03110, місто Київ, вул. Солом`янська, будинок 3, проте з указаної адреси поштове відправлення повернулось з відміткою пошти про причини повернення - "за закінченням терміну зберігання".

Згідно з частинами 1, 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Згідно з частиною 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України, ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень", для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі №910/4922/25 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Судом, враховано, що в силу вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням пункту 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ухвалою суду від 18.06.2025, не подав до суду відзив на позов, а відтак, не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на наведене та з урахуванням того, що неявка представників сторін не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Суд дослідив зібрані в матеріалах справи докази, заслухав пояснення представників сторін, як щодо дослідження доказів, так і по суті позовних вимог та заперечень проти позову.

20.08.2025 у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

За результатами розгляду справи №2/01-275-21 про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «будівельно-інвестиційна компанія «Приазовье» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислово-будівельна компанія «Стройка» законодавства про захист економічної конкуренції адміністративною колегією Східного міжобласного територіального відділення антимонопольного комітету України прийнято рішення від 20.05.2024 № 70/54-р/к.

Пунктом 1 резолютивної частини рішення № 70/54-р/к визнано, що ТОВ «БІКОМ «Приазовье» та ТОВ «Промислово-будівельна компанія «Стройка» вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів шляхом погодження своєї поведінки під час підготовки тендерних пропозицій та участі у процедурі закупівлі проведеній Державним підприємством «Маріупольський морський торговельний порт» на закупівлю «Залишок робіт з будівництва об`єкту «Будівництво спеціалізованого перевантажувального комплексу зернових вантажів на території Маріупольського порту на пр. Луніна, 99 у Приморському районі м. Маріуполя» (код ДК 021:2015:45210000-2 - Будівництво будівель) (ідентифікатор закупівлі в системі «Prozorro» - UA-2020-12-30-002281-c).

За вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції, вказане в пункті 1 резолютивної частини рішення № 70/54-р/к, згідно з пунктом 3 резолютивної частини рішення № 70/54-р/к на ТОВ «Промислово-будівельна компанія «Стройка» накладено штраф у розмірі 68 000 (шістдесят вісім тисяч) грн.

Копію рішення № 70/54-р/к було направлено відділенням супровідним листом від 20.05.2024 № 70-02/1030е на адресу ТОВ «Промислово-будівельна компанія «Стройка», що була зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на дату складання листа: вул. Солом`янська, буд. 3, м. Київ, 03110.

Копію рішення №70/54-р/к, направленого до ТОВ «Промислово-будівельна компанія «Стройка», рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, було повернуто до відділення з позначкою на конверті повертається «за закінченням терміну зберігання».

Інформацію про прийняте рішення № 70/54-р/к було оприлюднено в друкованому виданні Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» № 132 (7792) від 29.06.2024, а відтак копія рішення №70/54-р/к вважається врученою відповідачу 09.07.2024.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», рішення № 70/54-р/к є законним та відповідно до статті 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» обов`язковим до виконання.

Згідно з ч. 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» особа, на яку накладено штраф рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Отже, штраф, накладений рішенням № 70/54-р/к на відповідача, підлягав сплаті з урахуванням положень ст. 62 Закону України «Про захист економічної конкуренції» до 09.09.2024 (включно), а тому нарахування пені починається з 10.09.2024.

Частиною 13 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що протягом п`яти днів з дня сплати штрафу та пені суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу, пені.

Відповідно до ч. 8 та 9 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції»:

- у разі якщо протягом строку, встановленого абз. 1 ч. 3 цієї статті (двомісячний строк для сплати штрафу), рішення органу Антимонопольного комітету України не виконується, голова територіального відділення Антимонопольного комітету України видає наказ про примусове виконання рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу;

- наказ голови територіального відділення Антимонопольного комітету України про примусове виконання рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу, є виконавчим документом, який пред`являється до органів державної виконавчої служби для примусового виконання в порядку, визначеному законом.

З метою примусового виконання рішення № 70/54-р/к до Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) було направлено заяву Східного МТВ АМКУ від 18.09.2024 №70- 02/юр-2151про примусове виконання рішення та наказ в.о. голови відділення від 18.09.2024№ 70/35-юр про примусове виконання рішення щодо стягнення з ТОВ «Промислово-будівельна компанія «Стройка» штрафу, накладеного рішенням №70/54-р/ку розмірі 68000 грн.

Постановою Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) від 09.12.2024 відкрито виконавче провадження № 76725028.

Вказане слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом про примусове стягнення пені з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-будівельна компанія «Стройка» у розмірі 68 000 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 8 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п`яти днів з дня сплати штрафу, суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати до комітету документи, що підтверджують сплату штрафу.

Позивач зазначає, що станом на день подання позовної заяви не отримав інформації та копій платіжних документів, що підтверджують сплату штрафу відповідно до рішення від 20.05.2024 № 70/54-р/к.

Суд також вказує, що доказів сплати штрафу матеріали справи не містять.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Позивач нараховує відповідачеві пеню у розмірі 68 000,00 грн за наступним розрахунком.

Сума штрафу, накладеного рішенням відповідача складає 68 000,00 гривень.

Періоди нарахування пені за прострочення сплати штрафу з 10.09.2024 (наступний день після закінчення строку для добровільної сплати штрафу, накладеного рішенням №70/54-р/к) по 18.03.2025 включно (станом на дату розрахунку).

Загальна кількість днів прострочення сплати штрафу складає - 190 днів.

Розмір пені за один день прострочення сплати штрафу складає: 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень 00 копійок(розмір штрафу накладений рішенням № 70/54-р/к): 100 х 1,5(відсоток від суми штрафу відповідно до ч.5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції») = 1 020 гривень 00 копійок.

За 190 днів прострочення сплати штрафу, сума пені складає: 1 020 гривень 00 копійок х 190 днів = 193800 (сто дев`яносто три тисячі вісімсот) гривень 00 копійок.

Згідно з ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Отже, розмір пені складає 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень 00 копійок.

Станом на день розгляду спору штраф та пеня не сплачені, доказів на підтвердження їх оплати відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення пені у розмірі 68 000,00 грн є обґрунтованими, такими, що підтверджуються матеріалами справи, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Частинами 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як вказано в статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено що, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

В статті 79 Господарського процесуального кодексу України вказано, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку про задоволення позову Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України повністю та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-будівельна компанія «Стройка» пені у розмірі 68 000,00 грн.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача у зв`язку з задоволенням позову.

Керуючись ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-будівельна компанія «Стройка» (03110, м. Київ, вул. Солом`янська, буд. 3, ) пеню у розмірі 68 000 (шістдесят вісім тисяч) грн із зарахуванням зазначеної суми до Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-будівельна компанія «Стройка» (03110, м. Київ, вул. Солом`янська, буд. 3, ) на користь Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 6 під`їзд, 1 поверх; код ЄДРПОУ - 22630473; р/р UA 0011358, банк одержувача - Державна казначейська служба України, м. Київ) 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення буде складено 25.08.2025.

Суддя Н.І. Зеленіна