05 серпня 2025 рокуСправа № 921/322/25
Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Гевка В.Л.
розглянувши заяву без номера від 28.07.2025 (вх.№5464 від 28.07.2025), подану через систему "Електронний суд", представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 921/322/25
За участі учасників та їх представників:
Позивача: Козак Тарас Ігорович (присутній до оголошення судом перерви);
Відповідача: не з`явився.
ВСТАНОВИВ: У травні 2025 року через систему "Електронний суд" Товариство з обмеженою відповідальністю "Тернопіль - ВМП" звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Лопушненської сільської ради Кременецького району Тернопільської області про стягнення 96 627 грн боргу.
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 14.07.2025 (суддя Шумський І.П.) позов задоволено. Стягнуто з Лопушненської сільської ради Кременецького району Тернопільської області (47054, Тернопільська область, Кременецький район, с. Лопушне, вул. Шевченка Т., будинок 12, ідентифікаційний код 04395716) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопіль - ВМП" (46008, м. Тернопіль, вул. Руська, 16/3, ідентифікаційний код 41681223) 96627 (дев`яносто шість тисяч шістсот двадцять сім) грн боргу, 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн - судового збору в повернення сплачених судових витрат.

28.07.2025 на адресу суду надійшла заява без номера від 28.07.2025 (вх. №5464 від 28.07.2025), подану через систему "Електронний суд", представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 921/322/25.

У цій заяві просить суд ухвалити додаткове рішення по справі №921/322/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопіль - ВМП" до Лопушненської сільської ради Кременецького району Тернопільської області згідно якого стягнути з Лопушненської сільської ради () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопіль - ВМП» () понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок) згідно з Актом здачі-приймання наданих послуг від 27.05.2025.

Відповідно до розпорядження заступника керівника апарату Господарського суду Тернопільської області від 28.07.2025, у зв`язку із перебуванням судді Шумського І.П. з 04.08.25 по 12.08.25 у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл у справі для розгляду заяви.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2025 для розгляду заяви визначено суддю Гевка В.Л.

Ухвалою суду від 31.07.2025 прийнято заяву без номера від 28.07.2025 (вх.№5464 від 28.07.2025), подану через систему "Електронний суд", представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 921/322/25 та призначено судове засідання для вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 921/322/25 на 05.08.2025 о 11 год. 30 хв.

Представник заявника, в судовому засіданні 05.08.2025, підтримав подану ним заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

В судовому засіданні 05.08.2025 судом оголошувалась перерва.

Суд, у судовому засіданні 05.08.2025 ухвалив скорочену (вступну та резолютивну) частину рішення.

2.Аргументи сторін.

2.1. Правова позиція заявника (позивача у справі).

У поданій суду заяві без номера від 28.04.2025 (вх.№5464 від 28.07.2024) про ухвалення додаткового рішення, представник позивачки просить ухвалити додаткове рішення у справі №921/322/25 щодо покладення на відповідача витрат на правову допомогу адвоката в сумі 15 000,00 грн.

У заяві, заявником зазначено, що 14 липня 2025 року Господарський суд Тернопільської області по справі №921/322/25 вирішив стягнути з Лопушненської сільської ради Кременецького району Тернопільської області (47054, Тернопільська область, Кременецький район, с. Лопушне, вул. Шевченка Т., будинок 12, ідентифікаційний код 04395716) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопіль - ВМП" (46008, м. Тернопіль, вул. Руська, 16/3, ідентифікаційний код 41681223) 96627 (дев`яносто шість тисяч шістсот двадцять сім) грн боргу, 3028 (три тисячі двадцять вісім)грн - судового збору в повернення сплачених судових витрат (повне рішення складено 21 липня 2025 року).

Однак Господарським судом Тернопільської області не вирішено питання про стягнення з Лопушненської сільської ради () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопіль - ВМП» () понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок) згідно з Актом здачі-приймання наданих послуг від 27.05.2025.

2.2. Правова позиція відповідача у справі.

Відповідач Лопушненської сільської ради Кременецького району Тернопільської області участі повноважного представника у призначеному судовому засіданні не забезпечив, будь-яких заперечень, щодо заяви без номера від 28.04.2025 (вх.№5464 від 28.07.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопіль - ВМП", не надав.

3. Норми права, законодавство, судова практика, які застосував суд, ухвалюючи додаткове рішення. Фактичні обставини, встановлені судом у розгляді заяви про ухвалення додаткового рішення. Мотивована оцінка судом аргументів, наведених учасниками справи.

Згідно статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частина 1 статті 124 ГПК України встановлює, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Стаття 161 ГПК України визначає, що заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

У позовній заяві позивачем наведено, що витрати на надання правової допомоги 15000,00 грн, які підтверджується копією договору про надання правової допомоги № 05/05 від 05.05.2025, додатковою угодою № 2 здачі - приймання наданих послуг від 27 травня 2025 року.

У заяві про ухвалення додаткового рішення позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до частин 3, 4 статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно зі статтею 26 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом статті 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

З матеріалів справи вбачається, що 05.05.2025 між Адвокатом Козак Тарас Ігорович (Адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тернопіль - ВМП" (Клієнт) укладено договір про надання правової допомоги (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору Адвокат бере на себе зобов`язання по наданню правової допомоги щодо захисту прав та інтересів Клієнта, а Клієнт зобов`язується виплатити Адвокату винагороду за надання правової допомоги у відповідно до умов даного Договору.

Згідно з п. 4.1 договору за надання правової допомоги Клієнт зобов`язується здійснити оплату наданих Адвокатом послуг шляхом виплати винагороди (гонорару) Адвокату згідно умов даного Договору.

Відповідно до п. 4.2 договору за результатами надання правової допомоги Сторонами складається Акт здачі-приймання наданих послуг, який підписується кожною зі Сторін. Розмір винагороди (гонорару), а також перелік наданої правової допомоги зазначаються сторонами за Актами приймання-передачі наданих послуг. Оплата Клієнтом винагороди (гонорару) за даним Договором здійснюється не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання Сторонами Акта здачі-прийому наданих послуг.

27.05.2025 між Клієнтом та Адвокатом підписано акт № 2 яким засвідчено, що Адвокатом надано послуги з надання правової допомоги (надалі - послуги) у травні 2025 року, а Клієнтом прийнято послуги. Враховуючи наведене вище, узгоджена сторонами винагорода Гонорар Адвоката складає 15 000,00грн (п`ятнадцять тисяч гривень). Підписанням цього Акта № 2 Сторони підтверджують та визнають, що послуги надані Адвокатом належним чином, в обсягах та на умовах, обумовлених Договором про надання правової допомоги № 05/05 від 05 травня 2025 року, а Клієнтом сплачено винагороду Адвокатові за надані послуги, в розмірі, визначеному п.2 даного Акту №2.

На представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРНОПІЛЬ-ВМП» за договором № 05/05 про надання професійної правової допомоги від 05.05.2025 адвокатом Козаком Т.І. видано ордер серії ВО № 1061682.

Підтвердженням того, що Козак Тарас Ігорович є адвокатом свідчить свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ТР № 000492 від 06.05.2022.

Відповідно до частин 5, 6 статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката не подано; не співмірність витрат не доведено.

За змістом пунктом 4 частини 1 статті 1 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі також - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 статті 901 ЦК України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 "Послуги. Загальні положення" підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з частиною 1 статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також, за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож, домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Верховний Суд у постанові від 09.04.2019 р. у справі № 826/2689/15 зазначив, зокрема, що чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості, а тому сторона не повинна надавати докази на підтвердження обґрунтованості ринкової вартості послуг.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Відповідна позиція наведена у постанові Верховного Суду від 20.11.2020 № 910/13071/19.

Вирішуючи питання щодо можливості стягнення витрат на професійну правничу допомогу, яка є "гонораром успіху", суд виходить з такого.

Велика Палата Верховного Суду зазначала про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.05.2020 зі справи № 904/4507/18 зауважила, що за наявності угод, які передбачають "гонорар успіху", ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями у присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22.02.2005 у справі "Пакдемірлі проти Туреччини" (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала "гонорар успіху" у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70- 72).

З урахуванням наведеного не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Центренергозбут" заявило до стягнення 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу - "гонорар успіху".

Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення "гонорару успіху", у справі яка розглядається, є розумність заявлених витрат. Тобто, розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат. Стягнення заявленої суми має співвідноситися із виконаною роботою щодо представництва інтересів у суді та досягнення обумовленого між сторонами успішного результату.

У зв`язку із цим суд бере до уваги, що вчинені представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопіль-ВМП" дії, які можуть бути співвіднесені з досягненням успішного результату, були актуальні під час звернення із позовною заявою та розгляду її в суді першої інстанції, за результатами якого винесено рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Отже, суд вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопіль-ВМП" щодо розподілу витрат на професійну (правничу) допомогу в загальному розмірі 15 000,00грн "гонорару успіху", відповідає критерію розумності, такі витрати мають характеру необхідних, співрозмірні із виконаною роботою в суді першої інстанції.

З урахуванням наявних у матеріалах справи фактичних даних, суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правову допомогу були фактичними та неминучими, а їх розмір - обґрунтований.

Відповідачем не доведено надмірності понесених ТОВ "Тернопіль-ВМП" витрат на правову допомогу та не надано доказів про наявність підстав зменшити розмір таких витрат.

Як вбачається з рішення Господарського суду Тернопільської від 14.07.2025, позовні вимоги задоволено повністю, а тому й витрати на професійну правову допомогу мають бути відшкодовані позивачу відповідачем повністю в розмірі 15 000,00 грн.

Керуючись статтями 129, 232, 234, 235, 244, з 253 по 259 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Ухвалити у справі №921/322/25 додаткове рішення.

2. Заяву без номера від 28.07.2025 (вх. №5464 від 28.07.2025), подану через систему "Електронний суд", представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 921/322/25, задовольнити.

3. Стягнути з Лопушненської сільської ради Кременецького району Тернопільської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопіль - ВМП" 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Тернопіль - ВМП" (46008, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Руська, 16/3, );

Боржник - Лопушненська сільська рада Кременецького району Тернопільської області (47054, Тернопільська область, Кременецький район, с. Лопушне, вул. Шевченка, будинок 12, ).

Додаткове рішення набирає законної сили з моменту його підписання суддею (суддями) та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статті з 253 по 259 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено - 13.08.2025.

Повний текст додаткового рішення надіслати учасникам справи до їх електронних кабінетів в електронній формі із застосуванням ЄСІТС в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб -порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя В.Л. Гевко