РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.08.2025Справа № 910/7197/25

Господарський суд міста Києва в складі головуючого судді Блажівської О.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу №910/7197/25

Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (041122, місто Київ, вул. Теліги Олени, буд. 6-В; )

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» (03038, місто Київ, вул. Федорова Івана, буд. 32-А; )

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 828 952 грн 86 коп.

без виклику представників сторін,

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Стислий виклад позовних вимог.

До Господарського суду міста Києва звернулось Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» про стягнення страхового відшкодування в порядку суброгації у розмірі 828 952 грн 86 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УНІКА" та ОСОБА_2 (далі - Страхувальник) укладено сертифікат добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 826003/4615/0000065 від 28.09.2022 (далі - Договір), предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом «Lexus LX 570» д.н.з. НОМЕР_2 та прикріпленим до нього зовні та всередині додатковим обладнанням.

06.04.2023 р. на території Республіки Польща в м. Ланьцут, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Lexus LX 570» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 .

Згідно інформації про ДТП районного управління поліції в Ланьцуті від 21.11.2023 винуватцем ДТП є водій транспортного засобу «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_3 - ОСОБА_1 .

07.04.2023 ОСОБА_2 звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» із заявою № про подію з ознаками страхового випадку згідно договору КАСКО.

Позивачем здійснено розрахунок страхового відшкодування, відповідно до якого розмір страхового відшкодування становить 988 952,86 грн. (27 940,22 грн. + 961 012,64 грн.)

05.05.2023 позивачем було складено страховий акт №, відповідно до якого було вирішено здійснити виплату страхувальнику 988 952,86 грн. шляхом перерахування безготiвкових коштiв на рахунок клієнта ІBAN.

Відповідно до зазначеного вище страхового акту, позивачем виплачено страхове відшкодування на користь страхувальника у сумі 988 952,86 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 088823 від 12.05.2023. Таким чином Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА" виконало свої зобов`язання перед страхувальником згідно умов Договору.

На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 - власника автомобіля «Hyundai Elantra», номерний знак НОМЕР_3 , була застрахована в ПАТ «СК „УСГ"» на підставі міжнародного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (зелена карта) № НОМЕР_6, термін дії якого визначено з 13.08.2022 по 12.08.2023, страхова сума встановлена: на умовах країни відвідання.

ДТП сталася на території Республіки Польща у м. Ланьцут.

Оскільки цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом «Hyundai Elantra», номерний знак НОМЕР_3 , водій якого вчинив дорожньо-транспортну пригоду, була застрахована згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена карта" № НОМЕР_6, то особою, відповідальною за завдану шкоду є ПАТ «СК „УСГ"».

ПрАТ «СК «УНІКА» звернулося до ПАТ «СК „УСГ"» із заявою №33868 вих. № від 19.05.2023 про виплату 988 952,86 грн. страхового відшкодування.

ПАТ «СК „УСГ"» на підставі платіжної інструкції №54595 від 16.06.2023 сплатило на рахунок ПрАТ «СК «УНІКА» кошти в сумі 160 000,00 грн. з призначенням платежу: «Страхове відшкодування 17656424 в12.08.22 згідно акту №ЗКК4917, ПрАТ «СК «Уніка», регрес по 33868 Без ПДВ».

ПрАТ «СК «УНІКА» звернулося до ПАТ «СК „УСГ"» із заявою про перегляд рішення вих. №33868 від 22.01.2024, у якій просило здійснити доплату страхового відшкодування за заявою ПрАТ «СК «УНІКА» №33868 за вих. № від 19.05.2023 в розмірі 828 952,86 грн. та направити на адресу ПрАТ «СК «УНІКА» повідомлення про прийняте рішення.

Станом на дату подання позовної заяви (06.06.2025) Позивач не отримав від Відповідача відповідь про прийняте рішення.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує повністю з огляду на таке.

16.06.2023 ПАТ «СК «УСГ» здійснило виплату страхового відшкодування Позивачу в розмірі 160 000 грн 00 коп., що не заперечується Позивачем у позовній заяві. Відповідач у поданому відзиві зазначає, що відповідно до ст. 4 Конвенції про право, що застосовується до дорожньо-транспортних пригод, з урахуванням статті 5 стосовно положень статті 3 робляться такі винятки, а саме право держави реєстрації застосовується у випадках, коли був один учасник ДТП (транспортний засіб) зареєстрований в іншій державі, або коли таких транспортних засобів кілька, але вони всі зареєстровані в одній і тій же державі (іншій, ніж держава, де відбулася пригода). Порядок укладення, виконання та припиненні дії міжнародних договорів України з метою належного забезпечення національних інтересів, здійснення цілей, завдань і принципів зовнішньої політики України, закріплених у Конституції України та законодавстві України встановлює Закон України «Про міжнародні договори». Частиною 2 ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори» визначено, що якщо міжнародними договорами України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору. Відтак, оскільки обидва учасники ДТП (транспортні засоби) зареєстровані в Україні, тобто іншій країні, де сталася ДТП (Республіка Польша), застосування підлягає не право держави, де відбулася пригода, а право держави реєстрації транспортних засобів, а тому страхова виплата має здійснюватися за лімітами відповідальності встановленими правом України.

Також, Відповідач зазначив, що пред`явлення Позивачем вимоги про виплату страхового відшкодування в розмірі повної вартості відновлювального ремонту транспортного засобу без урахування коефіцієнта фізичного зносу є неправомірним. Відповідач вказав, що вимога Позивача щодо стягнення з ПАТ «СК «УСГ» витрат за доставку автомобіля є незаконною та безпідставною, оскільки відповідно до акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) вбачається, що доставка авто здійснювалася з Польші до сервісного центру Тойота Центр Львів «Діамант», а рахунок фактура наданий Позивачем з ТОВ «Львів Авто Преміум». Відтак, сервісний центр Тойота Центр Львів «Діамант» не є ані місцем проживання страхувальника Позивача ані місцем здійснення ремонту. У поданому відзиві, відповідач вказав на те, що наданий позивачем звіт №46839 від 01.05.2023 є недостовірним, необґрунтованим та складеним з порушенням методології та нормативно-правових акті, які регулюють оціночну діяльність, а також зазначив щодо відсутності правових підставі для відшкодування 20 % податку на додану вартість. Також надав свої заперечення щодо заявленої позивачем суми гонорару адвоката до стягнення, вказавши, що вона є значно завищеною, безпідставною.

Стислий виклад пояснень третьої особи.

Третя особа правом на подання пояснень щодо заявлених позовних вимог не скористалася та не надала.

Процесуальні дії у справі

14.06.2025 через систему «Електронний суд» від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» надійшла заява про долучення до матеріалів справи докази сплати судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Визнано справу №910/7197/25 малозначною. Розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. На підставі статті 50 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

26.06.2025 через систему «Електронний суд» від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» надійшло клопотання про продовження відповідачу процесуального строку для подання відзиву щодо позовної заяви та доказів по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2025 у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» про продовження процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву та доказів по справі відмовлено.

07.07.2025 через відділ документообігу суду від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» надійшов Відзив на позовну заяву.

09.07.2025 від Моторно (транспортного) страхового бюро України, на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 16.06.2025 надано до суду інформацію з єдиної централізованої бази даних (ЦБД) МТСБУ.

22.07.2025 через систему «Електронний суд» від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" надійшла заява про виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 16.06.2025.

29.07.2025 від третьої особи ОСОБА_1 надійшла заява про надання копії позовної заяви.

30.07.2025 від третьої особи ОСОБА_1 надійшла заява про надання копії позовної заяви.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

28.09.2022 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» (далі - Страховик) та ОСОБА_2 (далі - Страхувальник) укладено Сертифікат добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №826003/4615/0000065 . Цей Договір укладений шляхом пропозицій його укласти (індивідуальної оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Договір укладений в електронній формі, разом із Анкетою-опитувальником клієнта шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до умов п. 4 якого предметом Договору є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом та прикріпленим до нього зовні та всередині додатковими обладнанням. Страховик застрахував майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з експлуатацією транспортного засобу, зокрема автомобіля марки «LEXUS LX 570», 2019 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Страхова сума за договором визначена 3 250 000, 00 грн. Страховий тариф до Загальної страхової суми - 3, 59%. Загальний страховий платіж за Договором 116 675, 00 грн.

Строк дії Договору з 00 год. 00 хв. 29.09.2022 до 24 год. 00 хв. 28.08.2023.

Пунктом 15 Договору визначено Особливі умови страхування КАСКО, а саме: - варіант розрахунку суми страхового відшкодування - СТО офіційного дилера марки ТЗ; відшкодування збитків без урахування зносу деталей, що замінюються при ремонті - без урахуванням зносу; відшкодування збитків внаслідок Грубих порушень ПДВ - грубі порушення ПДР покриваються.

Умови добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» (редакція від 01.07.2022) є Додатком №1 до Сертифікату добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №826003/4615/0000065 від 28.09.2022.

06.04.2023 о 00:04 у Республіці Польща на міжнародній трасі А4 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля - «Lexus LX570», д.н.з. НОМЕР_5 , власником та водієм якого є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та автомобіля «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження та пошкоджене дорожнє обладнання.

Згідно Інформаційної записки про дорожню пригоду від 06.04.2023 №R-1512/23 виданої першим заступником коменданта районного управління поліції в Ланьцуті, винуватцем події визнано ОСОБА_4 водія автомобіля «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_3 .

07.04.2023 ОСОБА_2 подав ПрАТ «СК «УНІКА» Заяву № про подію з ознаками страхового випадку згідно Договору «КАСКО» №826003/4615/0000065/1, у якій повідомлено, що 06.04.2023 о 00:04 за межами кордонів України в Польщі, Ланьцют, Траса А-4 40 км до кордону Україна-Польша внаслідок ДТП автомобіль марки «Lexus LX570», д.н.з. НОМЕР_5 зазнав пошкоджень.

10.04.2023 ФОП Равлик Т.М. виставлено рахунок-фактура №СФ-0000001, згідно якого здійснено доставку автомобіля «Lexus LX570», д.н.з. НОМЕР_5 з Польші на сервісний центр Тойота Центр Львів «Діамант». Вартість послуги становить 27 940, 22 грн.

Факт виконання послуг з доставки автомобіля підтверджується складеним Актом №ОУ-0000001 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 10.04.2023 на суму 27 940, 22 грн.

10.04.2023 оцінювачем Войтик Т.М. складено Акт огляду транспортного засобу №, у якому зафіксовано виявлені пошкодження частин та деталей автомобіля марки «Lexus LX570», д.н.з. НОМЕР_5 .

ТОВ «Львів Авто Преміум» виставило рахунок-фактору №АП00001318 від 13.04.2023 ОСОБА_2 на загальну суму 1 269 458, 74 коп.

Відповідно до звіту №46839 від 01.05.2023, складеним оцінювачем Войтик Т.В. про оцінку автомобіля «Lexus LX570», д.н.з. НОМЕР_5 , встановлено вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ (Свр) складає 961 012, 64 грн. Вартість відновлювального ремонту з урахування значення коефіцієнта фізичного зносу автомобіля складає 644 079, 15 грн. Ринкова вартість автомобіля складає 3 772 386, 00 грн.

Згідно платіжної інструкції №088823 від 12.05.2023 ПрАТ «СК «УНІКА» перерахувала на рахунок ОСОБА_2 суму страхового відшкодування зг. Дог. 826003/4615/0000065 від 28.09.2022, без ПДВ - 988 952, 86 грн.

На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 , яка керувала транспортним засобом «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_3 була застрахована в ПАТ «СК «УСГ» на підставі міжнародного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (зелена карта) №17656424, термін дії якого діючий на 06.04.2023, та дія поширюється, зокрема і в Республіці Польща.

Тому, 19.05.2023 ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» звернулося до ПАТ «СК «Українська Страхова Група» із заявою №33868 про необхідність сплати страхового відшкодування у розмірі 988 952, 86 грн. В додатках до заяви долучено заяву про подію, пояснення до заяви, Договір страхування, посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію ТЗ, довідка поліції, Звіт, Страховий акт, платіжне доручення, довіреність представника.

Відповідно до платіжної інструкції №54595 від 16.06.2023, ПАТ «СК «УСГ» на рахунок ПРАТ «СК «УНІКА» перерахувало суму страхового відшкодування 160 000, 00 грн, в «призначення платежу» зазначено - Страхове відшкодування 17656424 від 12.08.22 згідно акту №ЗКК4917, ПрАТ «СК «УНІКА», регрес по 33868, без ПДВ.

З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «СК «УНІКА» зверталося до ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УСГ» з заявою про перегляд рішення за вих.. №33868 від 22.01.2024, в якому просило здійснити доплату страхового відшкодування за заявою ПрАТ «СК «УНІКА» №33868 за вих. № від 19.05.2023 в розмірі 828 952, 86 грн, оскільки вважають безпідставним зменшення ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УСГ» страхової суми встановленої сертифікатом «Зелена карта» №17656424. Відповідно до умов Договору про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка» №17656424 діє на умовах країни відвідування, зокрема, в Польщі, і страхова сума визначається також на умовах країни відвідування. Станом на дату ДТП - 06.04.2023, ліміт відповідальності за шкоду майна в Польщі складає 1 000 000 Євро, що складає 40 015 200, 00 грн (курс НБУ станом на 06.0.2023: 1 євро - 40, 0152 грн).

Розмір страхового відшкодування, який не виплачений Позивачу становить 828 952, 86 грн (988 952, 86 грн - 160 000, 000 часткове відшкодування ПрАТ «СК «УСГ»).

Оскільки Відповідач зазначену суму не відшкодував, наведені обставини стали підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Судом під час розгляду справи по суті було досліджено наступні докази, якими позивач та відповідач обґрунтовував свої доводи та заперечення, а саме копії: Сертифікату добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №826003/4615/0000065 від 28.09.2022, Додатку №1 до Сертифікату добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №826003/4615/0000065 від 28.09.2022, анкети-опитувальника клієнта-фізично особи, заяви № про подію з ознаками страхового випадку згідно Договору «КАСКО» №826003/4615/0000065, картки реквізитів для проведення операції поповнення карткового рахунку ОСОБА_2 , посвідчення водія ОСОБА_2 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, інформаційної довідки про дорожню пригоду від 21.11.2023, звіту 346839 про оцінку автомобіля, акту огляду транспортного засобу № від 10.04.2023, платіжної інструкції №088823 від 12.05.2023, полісу зеленої картки №17656424, заяви №33868 на виплату страхового відшкодування, платіжної інструкції №54595 від 16.06.2023, відповіді на адвокатський запит №б/н від 19.01.2024, полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка» №UA/102/17656424, акту №ОУ-0000001 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 10.04.2023, рахунку-фактури №СФ-0000001 від 10.04.2023, заяви про перегляд рішення від 22.01.2024, договору №1/20ю про надання правової допомоги від 31.12.2020, додаткової угоди №4 від 07.01.2025 до Договору про надання правової допомоги №1/20ю від 31.12.2020, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АБ «ЛисоВ2856 «ЕКВІТ», додатку №1 від 15.05.2025 до Договору про надання правової допомоги, розрахунку витрат на правову допомогу від 15.05.2025, рахунку №114 від 15.05.2025, платіжної інструкції №439 від 21.05.2025, акту надання послуг №114 від 06.06.2025, постанови апеляційного Господарського суду від 07.07.2016, рахунку-фактури №АП00001318 від 13.04.2023, відповідь на адвокатський запит від 18.01.2024, інформації з єдиної централізованої бази даних МТСБУ додаток до відповіді на ухвалу від 16.06.2025, постанови Рівненського апеляційного суду від 17.12.2024, постанови Верховного Суду від 16.05.2018, постанови Волинського апеляційного суду від 31.12.2021, фото пошкодження транспортного засобу, судом надано оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

01 січня 2025 року вступив в дію новий закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №3720-IX (далі Закон №3720-IX). Відповідно до п.6 розділу VI Розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону №3720-IX дія положень цього Закону поширюється виключно на страхові випадки, які настали за договорами страхування, що набрали чинності після введення в дію цього Закону. Жодне положення цього Закону не може збільшувати будь-які зобов`язання за будь-якими випадками, що мають ознаки страхових випадків за договорами страхування цивільно-правової відповідальності, укладеними відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

А отже, при вирішенні даного позову по суті застосуванню підлягають положення Закону, який діяв на час виникнення спірних правовідносин (Закон №1961-IV ).

За ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

При цьому, ч. 1 ст. 999 ЦК України визначено, що законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

Згідно з ч. 2 ст. 999 ЦК України, до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Так, відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено поняття страхового випадку, яким є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Такий висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постановах від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) зазначено, що «Велика Палата Верховного Суду в постановах від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18), від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/І5-ц (провадження № 14-316цс18) неодноразово звертала увагу на те, що у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик.

Отже, принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у ст. 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень ст. 1194 цього Кодексу, яка, як зазначалось вище, передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, в такому випадку підстави для покладення відповідальності на страхувальника відсутні».

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Розміри страхових сум переглядаються Уповноваженим органом відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін.

Постановою правління НБУ від 30 травня 2022 року N 109 «Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинної на момент укладення договору та настання страхового випадку) затверджено розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цією постановою: за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 160000 гривень на одного потерпілого.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» укладаються такі види договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності: - внутрішній договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (далі - внутрішній договір страхування); - договір міжнародного обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (далі - договір міжнародного страхування).

Внутрішні договори страхування діють виключно на території України.

Договори міжнародного страхування діють на території країн, зазначених у таких договорах. Договори міжнародного страхування, які діють на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка», посвідчуються відповідним уніфікованим сертифікатом «Зелена картка», що визнається і діє в цих країнах.

З матеріалів справи вбачається, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 була застрахована відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка» №UA/102/17656424, термін дії якого визначено з 13.08.2022 до 12.08.2023.

Згідно із п. 1.11. ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховий сертифікат «Зелена картка» це страховий сертифікат єдиної форми, що застосовується в країнах - членах міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка», які зазначені і не викреслені у такому сертифікаті.

Так, Держава Україна є членом вказаної системи міжнародного автомобільного страхування та представлена Моторним (транспортним) страховим бюро України.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Сторонами не заперечувалось, що 06.04.2023 на території Респубілка Польща в м. Ланьцут сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Лексус», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та дорожнє покриття.

Винуватцем вказаної дорожньо-транспортної пригоди визнаний водій ОСОБА_5 , яка керувала транспортним засобом «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_3 .

Позивач у позовній заяві зазначає, що відповідно п. 5 статті 2 Конвенції про право, що застосовується до дорожньо-транспортних пригод, ця Конвенція не застосовується до зворотних вимог та суброгації настільки, наскільки це стосується страхових компаній, суд оцінює критично.

Так, 15 червня 2011 року держава Україна приєдналася до Конвенції про право, що застосовується до дорожньо-транспортних пригод, вчиненої 04 травня 1971 року в м. Гаазі.

Держави, які підписали цю Конвенцію, бажаючи встановити спільні положення про право, що застосовується до цивільної недоговірної відповідальності, яка виникає внаслідок дорожньо-транспортних пригод, вирішили укласти із цією метою Конвенцію й домовилися про таке, зокрема, те, що ця Конвенція визначає право, що застосовується до цивільної недоговірної відповідальності, яка виникає внаслідок дорожньо-транспортних пригод, незалежно від того, який вид провадження використовується для забезпечення цієї відповідальності.

Для цілей цієї Конвенції дорожньо-транспортна пригода означає пригоду, до якої причетні один чи більше транспортних засобів, незалежно від того, чи є вони моторними, чи ні, та яка пов`язана з рухом на дорогах загального користування, територіях, відкритих для громадськості, або приватних територіях, право доступу до яких мають окремі особи (ст. 1 Конвенції).

Заразом, у вказаній Конвенції, у статті 3, значиться, що правом, що застосовується, є внутрішнє право Держави, у якій відбулася пригода.

Проте, як визначено у ст. 4 Конвенції, з урахуванням статті 5 стосовно положень статті 3 робляться такі винятки:

a) У випадках, коли до пригоди причетний лише один транспортний засіб і його зареєстровано в Державі, іншій ніж та, у якій відбулася пригода, застосовується внутрішнє право Держави реєстрації для визначення відповідальності:

- стосовно водія, власника чи будь-якої іншої особи, яка має контроль над транспортним засобом або речове право на нього, незалежно від їхнього постійного місця проживання;

- стосовно потерпілого, який є пасажиром і постійне місце проживання якого знаходиться в Державі, іншій, ніж та, у якій відбулася пригода;

- стосовно потерпілого, який перебуває поза транспортним засобом на місці пригоди й постійне місце проживання якого знаходиться в Державі реєстрації.

У випадках, коли є два чи більше потерпілих, право, що застосовується, визначається окремо для кожного з них.

b) У випадках, коли до пригоди причетні два чи більше транспортних засобів, положення пункт "a" застосовуються лише тоді, коли всі транспортні засоби зареєстровано в одній і тій самій Державі.

c) У випадках, коли одна чи більше осіб, які перебували поза транспортним засобом або транспортними засобами на місці пригоди, причетні до пригоди й можуть нести відповідальність, положення пунктів "a" та "b" застосовуються лише тоді, коли всі ці особи мають постійне місце проживання в Державі реєстрації. Це саме застосовується, навіть якщо ці особи є також потерпілими в пригоді.

У відповідності до ст. 8 Конвенції, право, що застосовується, визначає, зокрема:

1) підставу й обсяг відповідальності;

2) підстави для звільнення від відповідальності, будь-якого обмеження відповідальності й будь-якого розподілу відповідальності;

3) наявність і види шкоди чи збитків, які можуть підлягати відшкодуванню;

4) види та обсяг збитків;

5) можливість переходу права на відшкодування;

6) осіб, яким завдано збитків та які можуть вимагати їхнього відшкодування від свого імені;

7) відповідальність довірителя за дії свого агента чи роботодавця за дії свого працівника;

8) строки давності, у тому числі норми стосовно початку перебігу строків давності й переривання та зупинення цих строків.

Особи, яким завдано шкоди чи збитків, мають право звернутися безпосередньо до страховика особи, яка несе відповідальність, якщо вони мають таке право за правом, що застосовується відповідно до статей 3, 4 чи 5 (ч. 1 ст. 9 Конвенції).

Згідно міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка», страхова сума визначається за законодавством країни настання страхового випадку. Однак, винятки, встановлені у ст. 4 Конвенції, передбачають, що право держави реєстрації застосовується у випадках, коли був один учасник ДТП (транспортний засіб) зареєстрований в іншій державі, або коли таких транспортних засобів кілька, але вони всі зареєстровані в одній і тій же державі (іншій, ніж держава, де відбулася пригода).

Порядок укладення, виконання та припинення дії міжнародних договорів України з метою належного забезпечення національних інтересів, здійснення цілей, завдань і принципів зовнішньої політики України, закріплених у Конституції України та законодавстві України встановлює Закон України «Про міжнародні договори», частиною 2 ст. 19 якого визначено, що якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Виходячи з наведеного, зважаючи на вказані норми Закону та положення Конвенції, та враховуючи, що обидва учасники ДТП (транспортні засоби) зареєстровані в Україні, тобто іншій країні, де сталася ДТП (Республіка Польща), застосуванню підлягає не право держави, де відбулася пригода, а право держави реєстрації транспортних засобів.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).

Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст.129 ГПК України, відповідно до яких, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача, у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-242, 254, 255, 0256, 257 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» - відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки відповідно до приписів статей 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення складено та підписано 19.08.2025, з урахуванням перебування судді Блажівської О.Є. у відпустці.

Суддя Оксана БЛАЖІВСЬКА