ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2025 р. Справа №921/412/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Бонк Т.Б.,

Суддів Бойко С.М.,

Якімець Г.Г.,

секретар судового засідання Шатан Т.О.,

представники сторін:

прокурор: Лука Г.В.,

третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Яреха В.А.,

третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Довгопола К.А.,

відповідача: Шмигельський В.Я.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Керівника Тернопільської обласної прокуратури б/н від 10.04.2025 (вх. суду від 10.04.2025 № 01-05/1093/25)

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 10.03.2025 (повне рішення складено 21.03.2025, суддя Н.О. Андрусик)

у справі № 921/412/24

за позовом: Тернопільської обласної прокуратури в інтересах держави в особі третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Тернопільської обласної військової (державної) адміністрації, м.Тернопіль

до відповідача: Гусятинської селищної ради, смт. Гусятин, Тернопільської обл.

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" в особі філії «Подільський лісовий офіс», м. Чернівці

про: витребування земельних ділянок, скасування реєстрації земельних ділянок та повернення майна,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору та судових рішень суду першої інстанції:

У провадженні Господарського суду Тернопільської області перебувала справа № 921/660/23 за позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Чортківське лісове господарство" до Гусятинської селищної ради про витребування на користь ДП "ЛІСИ УКРАЇНИ" в особі філії "ЧОРТКІВСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО" ДП "ЛІСИ УКРАЇНИ" з незаконного володіння Гусятинської селищної ради земельних ділянок, площею 3,3142га з кадастровим номером :01:001:0700 та площею 0,6000га з кадастровим номером :01:016:0001, що знаходяться за межами села Сокоринці Чортківського району Тернопільської області.

Тернопільська обласна прокуратура звернулася до Господарського суду Тернопільської області з позовом в інтересах держави в особі третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Тернопільської обласної військової (державної) адміністрації до Гусятинської селищної ради, про: витребування з незаконного володіння Гусятинської селищної ради на користь держави в особі Тернопільської обласної державної адміністрації та у постійне користування Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" в особі філії "ЧОРТКІВСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО" земельних ділянок, площею 3,3142 га за кадастровим номером :01:001:0700 та площею 0,6000 га за кадастровим номером :01:016:0001; скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельних ділянок, площею 3,3142 га за кадастровим номером :01:001:0700 та площею 0,6000га за кадастровим номером :01:016:0001, з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо цих земельних ділянок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно із закриттям Розділу Державного реєстру прав та реєстраційної справи.

В обґрунтування позову прокурор вказав, що спірні земельні ділянки відносяться до земель лісогосподарського призначення та природно-заповідного фонду, котрі розташовані в межах кварталу 74 виділу 14, кварталу 60 виділу 7 Чортківського лісгоспу (Гусятинське лісництво та перебувають в постійному користуванні ДСГП "Ліси України" (як правонаступника ДП "Чортківське лісове господарство"), право розпорядження якими належить Тернопільській обласній державній адміністрації, яка набула статусу Тернопільської військової адміністрації.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 18 грудня 2023 року позовну заяву Тернопільської обласної прокуратури в інтересах держави в особі третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Тернопільської обласної військової (державної) адміністрації прийнято до спільного розгляду з первісним позовом у справі № 921/660/23.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 25.06.2024 постановлено роз`єднати позовні вимоги, які є предметом розгляду у справі № 921/660/23.

На підставі ухвали місцевого господарського суду від 25.06.2024 у самостійне провадження виділено матеріали справи, що стосуються позову Тернопільської обласної прокуратури в інтересах держави в особі третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Тернопільської обласної військової (державної) адміністрації до Гусятинської селищної ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Тернопільської обласної військової (державної) адміністрації - Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Чортківське лісове господарство", про витребування з чужого незаконного володіння земельних ділянок, скасування державної реєстрації земельних ділянок з одночасним припинення усіх речових прав.

Виділеним матеріалам присвоєно унікальний номер 921/412/24.

Ухвалою місцевого господарського суду від 28.06.2024 прийнято до розгляду позовну заяву прокурора в інтересах третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору та відкрито провадження у справі №921/412/24 за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 10.03.2025 у справі № 921/412/24 позов Тернопільської обласної прокуратури в інтересах держави в особі третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Тернопільської обласної військової (державної) адміністрації задоволено частково.

Витребувано з чужого незаконного володіння Гусятинської селищної ради (провулок Героїв Майдану, будинок, 1, селище міського типу Гусятин Тернопільської області, ідентифікаційний код 04396391) на користь держави в особі Тернопільської обласної державної адміністрації (вулиця Грушевського, будинок, 8, місто Тернопіль, ідентифікаційний код 00022622) земельну ділянку, площею 3,3142га за кадастровим номером :01:001:0700.

Скасовано у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки, площею 3,3142 га за кадастровим номером :01:001:0700 з цільовим призначенням 16.00 землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам», категорія земель - землі сільськогосподарського призначення).

В решті позову відмовлено.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:

Не погодившись з рішенням, Тернопільська обласна прокуратура звернулась до Західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 10.03.2025 у справі № 921/412/24 в частині відмови в задоволенні позовних вимог заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури, ухваливши нове рішення, яким:

-закрити провадження за позовними вимогами заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури щодо витребування земельних ділянок за кадастровими номерами :01:001:0700 та :01:016:0001 у постійне користування ДП «Ліси України»;

- задоволити позов заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Тернопільської обласної військової (державної) адміністрації в частині: припинення усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0700 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно із закриттям Розділу Державного реєстру прав та реєстраційної справи;

- витребування з чужого незаконного володіння Гусятинської селищної ради на користь власника - держави в особі Тернопільської обласної державної адміністрації земельної ділянки з кадастровим номером :01:016:0001 площею 0,6000 га;

- скасування у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером :01:016:0001 площею 0,6000 га за цільовим призначенням 16.00 землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичним особам), категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, з одночасним припинення усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:016:0001 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно із закриттям Розділу Державного реєстру прав та реєстраційної справи.

Прокурор вказує, що земельна ділянка за кадастровим номером :01:016:0001 у повній мірі входить у межі земельної ділянки лісогосподарського призначення державної форми власності, яка перебуває у постійному користуванні ДП «Ліси України» (правонаступник ДП «Чортківське лісове господарство»), оскільки на картосхемі, що складена у 2023 році ДП «Тернопільський інститут землеустрою» межі спірної земельної ділянки позначені червоною клітинкою та у повній мірі розміщені в межах кварталу 60, виділів 6 та 7 Гусятинського лісництва, позначених зеленими лініями. Окрім цього, судом досліджувались копія та у судовому засіданні 11.03.2024 оглянуто оригінал планшету № 6 (складеного на основі землевпорядкування 1950- 1952 рр, лісовпорядкування 1992 року та ортофотопланів 2007 року), на якому наочно зображено межі виділів 6 та 7 кварталу 60 Гусятинського лісництва ДП «Чортківський лісгосп», з яких вбачається, що в межах цього кварталу та виділів землі сільськогосподарського призначення відсутні, а його межа є прямою лінією.

Прокурор наголошує, що з дня набрання чинності Законом України «Про розмежування земель державної та комунальної власності» від 05.02.2004 № 1457-1V усі землі лісового фонду (землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю) за межами населених пунктів віднесено до земель державної форми власності.

Гусятинська селищна рада подала відзив на апеляційну скаргу, у якій просить апеляційну скаргу Тернопільської обласної прокуратури залишити без задоволення.

Відповідач зазначає, що жодних доказів порушення вимог законодавства державними кадастровими реєстраторам під час здійснення реєстрації спірних земельних ділянок прокуратурою не надано.

Відповідач вважає, що подані прокурором на підтвердження позовних вимог планово-картографічні матеріали лісовпорядкування 2003, 2014 мають суттєві недоліки, а саме:

-таксаційний опис Гусятинського лісництва Чортківського держлісгоспу Тернопільської області (інвентарний помер Л - 65) 2003 року не містить власне самого підпису інженера таксатора, та немає відомостей про затвердження даного опису Державним комітетом лісового господарства чи будь ким іншим;

-таксаційний опис Гусятинського лісництва Чортківського держлісгоспу Тернопільської області (інвентарний помер 131/01) 2014 року засвідчений не гербовою печаткою, а звичайною печаткою «для документів»;

- у викопіюваннях з планшетів №4, 6 та № 7 містяться неправдиві відомості, а саме вказівки на неіснуючі органи місцевого самоврядування такі як Шидлівецька сільська рада і Гусятинська міська рада (планшет №4, 2003 рік, планшет №6, 2014 рік.), відсутнє вказівка на фактичного суміжного землекористувача Сокиринецьку сільську раду (планшет №7, 2013).

- на планшетах №4, 6 та № 7 відсутнє погодження меж начальником Держкомзему у Чортківському районі.

Рух справи в суді апеляційної інстанції:

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2025 справу № 921/412/24 розподілено колегії суддів у складі: головуючого судді Бонк Т.Б., суддів Бойко С.М., Якімець Г.Г.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 25.04.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Тернопільської обласної прокуратури б/н від 10.04.2025 (вх. суду від 10.04.2025 № 01-05/1093/25) на рішення Господарського суду Тернопільської області від 10.03.2025 у справі № 921/412/24.

Ухвалою суду від 05.06.2025 призначено справу № 921/412/24 до розгляду у судовому засіданні на 01.07.2025.

Ухвалою суду від 01.07.2025, за згодою представників сторін, відкладено судове засідання на 12.08.2025.

Скаржник у судовому засіданні 12.08.2025 підтримав доводи апеляційної скарги, треті особи підтримали правову позицію скаржника, відповідач заперечив доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див. рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

При перегляді рішення місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась таким:

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Частинами 1, 3 ст. 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частинами 1, 3, 4 статті 45 ГПК України передбачено, що сторонами в судовому процесі позивачами і відповідачами можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Відповідно до статті 47 ГПК України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо іншої сторони діє в судовому процесі самостійно.

Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права або обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Як слідує з оскаржуваного у цій справі рішення, Тернопільська обласна прокуратура звернулася до Господарського суду Тернопільської області з позовом в інтересах держави в особі третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Тернопільської обласної військової (державної) адміністрації до Гусятинської селищної ради, про: витребування з незаконного володіння Гусятинської селищної ради на користь держави в особі Тернопільської обласної державної адміністрації та у постійне користування Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" в особі філії "ЧОРТКІВСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО" земельних ділянок, площею 3,3142 га за кадастровим номером :01:001:0700 та площею 0,6000 га за кадастровим номером :01:016:0001; скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельних ділянок, площею 3,3142 га за кадастровим номером :01:001:0700 та площею 0,6000га за кадастровим номером :01:016:0001, з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо цих земельних ділянок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно із закриттям Розділу Державного реєстру прав та реєстраційної справи.

Колегія суддів наголошує на тому, що прокурор звернувся у справі не як самостійний позивач, а в інтересах держави в особі третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Тернопільської обласної військової (державної) адміністрації.

При цьому, Тернопільська обласна військова (державна) адміністрація, в інтересах якої звернувся прокурор до суду, заявляла самостійні вимоги щодо предмету спору у справі № 921/660/23.

Відповідно до статті 49 ГПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

Верховний Суд неодноразово та послідовно вказував на те, що передбачене статтею 49 ГПК України право особи вступити у справу шляхом подання позову до однієї або декількох сторін не є абсолютним. Таке право можна реалізувати лише за умови дотримання вимог процесуального законодавства.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.06.2019 у справі № 916/542/18 вказала, що позовна заява третьої особи відповідно до положень частини першої статті 49 ГПК України має містити самостійні вимоги саме на предмет спору у справі. При цьому як предмет спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем. Отже, вимога третьої особи, спрямована на будь-що поза предметом спору між позивачем та відповідачем, не може бути визнана вимогою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Суд акцентує, що предмет спору це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Водночас підстава позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстава. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування, є гарантією прав відповідача на захист проти позову.

Разом з тим самостійність вимог полягає в тому, що саме третя особа перебуває у правовідносинах із відповідачем, і що саме її право порушене. Тобто третя особа із самостійними вимогами заперечує / частково заперечує вимогу(ги) позивача і переслідує мету вирішити спір не на користь позивача, а на свою користь.

Колегія суддів зазначає, що суд попередньої інстанції у разі встановлення, що позов третьої особи спрямований на предмет спору між позивачем та відповідачем та визнавши такий позов вимогою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, мав обов`язок розглядати таку справу в межах одного провадження.

У разі встановлення протилежного, позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору підлягає поверненню.

Верховний Суд відзначав, що вказане не є недоступом до правосуддя та / або порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 4 ГПК України, адже особа може подати вказаний позов в порядку, передбаченому ГПК України, як окремий позов, за яким за умови дотримання всіх вимог ГПК України буде відкрито провадження у справі та розглянуто спір (постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 916/3245/17, від 12.06.2019 у справі № 916/542/18 та постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 916/7943/18, від 11.06.2019 у справі № 904/8926/17, від 20.05.2019 у справі № 916/1302/18).

В той же час, суд попередньої інстанції у даній справі (№ 921/412/24) за відсутності позивача, розглянув позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у іншій справі № 921/660/23.

Поряд з тим, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип диспозитивності, відповідно до якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 14 ГПК України).

Слід зазначити, в матеріалах даної справи відсутні заперечення прокурора та Тернопільської обласної військової (державної) адміністрації щодо роз`єднання судом першої інстанції позовних вимог, в усних поясненнях суду апеляційної інстанції прокурор та третя особа не повідомляли про те, що такі заперечення були заявлені ними у справі № 921/660/23.

При цьому, беручи до уваги принцип диспозитивності, суб`єктний склад учасників у цій справі, колегія суддів вважає, що прокурор та Тернопільська обласна військова (державна) адміністрація не були позбавлені права заявити суду першої інстанції клопотання про приведення позову у відповідність до норм ГПК України, позаяк сторонами в судовому процесі є позивач та відповідач.

Таким чином, Господарським судом Тернопільської області в порушення норм процесуального закону постановлено ухвалу від 28.06.2024, якою відкрито провадження, прийнято рішення у справі № 921/412/24 за позовною заявою прокурора в інтересах держави в особі третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у справі № 921/660/23.

Згідно з п.8 ч.1 ст.226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Враховуючи те, що у даній справі відсутній позивач та суд, в порушення статті 173 ГПК України роз`єднав позовні вимоги та розглянув у даній справі позов третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору у справі № 921/660/23, що не заперечувалось ні прокурором, ні третьою особою, позов прокурора в інтересах третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору слід залишити без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з ч. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного, враховуючи порушення судом попередньої інстанції норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, рішення Господарського суду Тернопільської області від 10.03.2025 у справі № 921/412/24 підлягає скасуванню, а позов керівника Тернопільської обласної прокуратури в інтересах держави в особі третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Тернопільської обласної військової (державної) адміністрації підлягає залишенню без розгляду.

На підставі ст. 129 ГПК України сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 173, 226, 236, 269, 270, 275, 277, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Тернопільської обласної прокуратури б/н від 10.04.2025 (вх. суду від 10.04.2025 № 01-05/1093/25) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 10.03.2025 у справі № 921/412/24 скасувати. Прийняти нове судове рішення.

Позов Тернопільської обласної прокуратури в інтересах держави в особі третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Тернопільської обласної військової (державної) адміністрації до відповідача Гусятинської селищної ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" в особі філії «Подільський лісовий офіс», про витребування земельних ділянок, скасування реєстрації земельних ділянок та повернення майна залишити без розгляду.

3. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Повну постанову складено 25.08.2025.

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

суддя С.М. Бойко

суддя Г.Г. Якімець