ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"19" серпня 2025 р. Справа № 911/2367/25

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., перевіривши матеріали позовної заяви Приватного акціонерного товариства ДТЕК КИЇВСЬКІ РЕНІОНАЛЬНІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ

до Фізичної особи-підприємця Хуторянської Ніни Віталіївни

про стягнення 105 418,03 гривень

установив:

23.07.2025 з використанням підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" у формі електронного документа до Господарського суду Київської області подано позовну заяву Приватного акціонерного товариства ДТЕК КИЇВСЬКІ РЕНІОНАЛЬНІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ (далі позивач/ПрАТ ДТЕК КИЇВСЬКІ РЕНІОНАЛЬНІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ) до Фізичної особи-підприємця Хуторянської Ніни Віталіївни (далі відповідач) про стягнення 105 418,03 грн, у тому числі 24 351,33 грн 3% річних та 81 066,70 грн інфляційних за період з 03.02.2023 до 25.06.2025.

Вказані вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем грошового обов`язку в частині своєчасної оплати вартості не облікованої електричної енергії згідно акта про порушення №К045551 від 03.02.2022.

Господарський суд Київської області ухвалою від 23.07.2025 у справі №911/2367/25 позовну заяву ПрАТ ДТЕК КИЇВСЬКІ РЕНІОНАЛЬНІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі, постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання.

08.08.2025 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшли:

- клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін;

- клопотання про витребування та дослідження доказів в судовому засіданні, а саме: витребувати справу №911/3456/23 для дослідження доказів, які стали підставою для прийняття суду рішення, на яку посилається позивач.

Клопотання відповідачки про витребування доказів мотивовано тим, що вона не брала участі в судових засіданнях під час судового провадження у справі №911/3456/23 і тому дослідження такого доказу, як повідомлення про оплату за липень 2022 року в судовому засіданні не відбувалося, тоді як позивач у цій справі №911/2367/25, мотивує свої вимоги рішенням суду у справі №911/3456/23.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 81 ГПК України унормовано, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів);

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;

5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Отже, наведені приписи презюмують право, зокрема, відповідача подати клопотання про витребування доказів, яке має відповідати усім вимогам ч. 2 ст. 81 ГПК України, тобто заявник має довести як виконання ним усіх вимог зазначеної норми, так і дійсно об`єктивну неможливість самостійно отримати необхідні докази, які згідно ч. 2 ст. 73 ГПК України встановлюються такими засобами як:

- письмові, речові та електронні докази;

- висновки експертів;

- показання свідків.

Однак клопотання відповідачки про витребування доказів не відповідає означеним вище процесуальним вимогам, не містить передбачених такими нормами обґрунтувань, зокрема конкретних доказів, які заявниця просить витребувати, а також вчинення нею заходів самостійного отримання цих доказів.

Процесуальні норми не передбачають вчинення судом таких процесуальних дій, як витребування іншої справи та її дослідження у судовому засіданні в межах справи, яка перебуває у провадженні цього суду, тобто заявник має вказати про необхідність витребування певного виду документу, що відповідатиме наведеним засобам доказування, а не будь-якої інформації загалом та/або матеріалів іншої справи/документів з неї.

Суд звертає увагу на те, що незалежно від форми судочинства сторони наділені рівними та однаковими процесуальними правами, які вони можуть реалізувати у спосіб, порядок та строк, визначені відповідним нормами.

Зокрема стаття 80 ГПК України передбачає порядок та строк подання сторонами доказів разом із першими заявами по суті (позов/відзив), та, відповідно, випадки, коли вони не мають змоги реалізувати таке право, внаслідок чого повідомляють суд як те, які конкретні докази немає можливості подати, так і поважність причин неподання цих доказів.

Водночас стаття 81 ГПК України передбачає право учасника справи подати разом із першою заявою по суті клопотання про витребування доказів, у разі неможливості самостійно надати такі докази.

Звідси слідує, що не залежно від того, у спрощеному чи загальному провадженні розглядається справа, права, пов`язані з необхідністю подання та витребування конкретних, особа здатна реалізувати в процесі підготовки та подання до суду першої заяви по суті.

З огляду вказаного суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідачки про витребування доказів як процесуально безпідставного та необґрунтованого.

Стосовно ж клопотання відповідачки про призначення справи до розгляду у судовому засіданні слід зазначити таке.

Відповідно до частини 6 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Оскільки предметом позову у даній справі є вимога про стягнення 105 418,03 гривень, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тоді як відповідачка у власному клопотанні не навела жодних мотивів щодо того, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін, суд дійшов висновку про відсутність підстав для проведення розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відтак відмову у задоволенні відповідного клопотання.

У розрізі зроблених висновків суд звертає увагу на те, що сторона має не просто порушити певне процесуальне питання перед судом, але і й обґрунтувати необхідність вчинення тієї чи іншої процесуальної дії у розумінні відповідної норми права.

Саме ж лише бажання особи отримати певний результат не є тією достатньою процесуальною поведінкою, за якої судом можуть бути вчинені ті чи інші процесуальні дії.

Керуючись ст. ст. 80, 81, 234, 235, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Відмовити у задоволенні клопотання відповідачки про витребування та дослідження доказів в судовому засіданні.

2. Відмовити у задоволенні клопотання відповідачки про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає відповідно до ч. 2 ст. 254, ст. 255 ГПК України.

Суддя В.А. Ярема