ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

26.08.2025м. Дніпро№ 908/2260/25

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Іванова Т.В., розглянувши

заяву Великобілозерської сільської військової адміністрації Василівського району Запорізької області (69107, Запорізька область, місто Запоріжжя, проспект Соборний, будинок 164; ідентифікаційний код 45057811)

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" (49600, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Мандриківська, будинок 47, офіс 206/2; ідентифікаційний код 39821153)

про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за договором поставки нафтопродуктів №СК25/126 від 24.11.2022 у загальному розмірі 185 704,02 грн.

ВСТАНОВИЛА:

До Господарського суду Запорізької області 24.07.2025 від Великобілозерської сільської військової адміністрації Василівського району Запорізької області надійшла заява про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за договором поставки нафтопродуктів №СК25/126 від 24.11.2022 у загальному розмірі 185 704,02 грн.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 01.08.2025 у справі №908/2260/25 постановлено матеріали заяви про видачу судового наказу у справі №908/2260/25 передати до Господарського суду Дніпропетровської області за територіальною підсудністю.

Супровідним листом Господарського суду Запорізької області №908/2260/25 від 20.08.2025 справу №908/2260/25 в 1-му томі направлено на адресу Господарського суду Дніпропетровської області.

До Господарського суду Дніпропетровської області справа №908/2260/25 заява Великобілозерської сільської військової адміністрації Василівського району Запорізької області про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за договором поставки нафтопродуктів №СК25/126 від 24.11.2022 у загальному розмірі 185 704,02 грн., надійшла 25.08.2025.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2025 справу №908/2260/25 передано на розгляд судді Івановій Т.В.

Судом перевірено зазначене в заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. За результатами такої перевірки встановлено, що заява про видачу судового наказу підсудна Господарському суду Дніпропетровської області.

Водночас суд доходить висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу з огляду на таке.

Частиною другою статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги (пункт 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 № 14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження").

Отже, Господарський процесуальний кодекс України передбачає можливість задоволення заяви про видачу судового наказу лише за умови безспірності вимог. Відповідно заявник, крім іншого, має додати документи, що вказують на правильність та безспірність грошових сум.

Згідно з пунктами 1, 8 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до частини другої статті 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, зокрема: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються (пункт 4); перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги (пункт 5).

За змістом заяви Великобілозерської сільської військової адміністрації Василівського району Запорізької області про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості у загальному розмірі 185 704,02 грн за договором поставки нафтопродуктів №СК25/126 від 24.11.2022 (далі договір) боржник зобов`язався передати (поставити) у власність заявника товари, а покупець (заявник) зобов`язався прийняти та оплатити товар згідно накладних.

Згідно із пунктами 4.1.-4.3 договору поставки господарським судом встановлено наступний порядок оплати товару за договором.

Оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника в день виписки рахунку на товар. Ціна одного літру товару вказується у рахунку-фактурі та дійсна протягом дня його виписки. Датою оплати вважається дата та час зарахування коштів на рахунок постачальника.

Оплата товару здійснюється покупцем шляхом перерахування коштів на вказані в рахунку-фактурі реквізити постачальника.

Постачальник звільняється від своїх обов`язків стосовно партії товару оплата якої здійснена на інші реквізити.

При ненадходженні оплати у термін, вказаний в п.4.1 договору, постачальник здійснює поставку товару за цінами, які діють в день зарахування коштів за Товар на розрахунковий рахунок постачальника з наступним переоформленням відповідного рахунку-фактури на оплату. У разі відмови покупця отримати товар за новими цінами, постачальник повертає отримані кошти на розрахунковий рахунок покупця, а договір з такої дати вважається розірваним.

Відповідно до пунктів 5.1-5.4 договору поставки, господарським судом встановлено наступний порядок поставки за договором.

Після погодження Сторонами асортименту, кількості та ціни Товару (товарної партії) відповідно до п.1.1. Договору та проведення оплати відповідно до п.4.1. та п.4.2.

Строк поставки товарів - до закінчення дії довірчого документу (скретч-картки).

Місце поставки (передачі) товарів:

- передача покупцю товару за цим договором здійснюється Постачальником на АЗС шляхом заправки автомобілів Покупця при пред`явленні довіреними особами скретч-карт.

- скретч-карта є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скретч-картах вважаються виконаними, при цьому Постачальник не може передати Покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в скретч-карті.

Умови постачання Товару самовивезення. Покупець зобов`язується отримати Товар на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу який зазначений на довірчому документі.

Постачальник не несе ніякої відповідальності у разі неотримання Покупцем товару на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений на довірчому документі.

Заявником вказано, що постачальник частково виконав свої зобов`язання та відповідно до інформації щодо залишків талонів на дизельне паливо та бензину А-95 станом на червень 2025 не поставив товар - дизельне паливо у кількості 255 літрів та бензин А-95 у кількості 905 літрів на загальну суму 81 400,00 грн.

Проте, стверджуючи про зазначене, заявник не надав жодних доказів на підтвердження того, що ним використано лише частина з придбаних 290 шт скретч-карток, а решта паливних талонів на 1160 літрів є невикористаними (нереалізованими заявником), а також, що всі АЗС боржника дійсно не функціонують й отримання палива 1160 літрів пального у вигляді дизельного палива та бензину А-95 є неможливим. Не доведений і сам факт звернення на АЗС довірених осіб замовника з метою заправки автотранспортних засобів заявника відповідно до умов договору.

Згідно із пунктом 10.1. договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін.

Даний договір укладений терміном до 30.12.2022 року.

Докази припинення дії договору відсутні, також як і докази його пролонгації.

Згідно зі статтею 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Господарський суд констатує, що заявником не наведено точної кількості використаних скретч-карток, що унеможливлює перевірити за якими саме скретч-картками заявник просить стягнутими заборгованість.

Господарський суд зазначає, що заявником до поданої заяви не долучено належним чином засвідчених копій (оригіналів) касових (фіскальних чеків) за результатами отримання товару на АЗС, що підтверджує заявником отримання за договором частини з придбаних 290 шт скретч-карток пального та наявність у заявника нереалізованих паливних талонів на 1160 літрів пального у вигляді дизельного палива та бензину А-95.

Отже, суд позбавлений можливості перевірити обставини, вказані в заяві про видачу судового наказу, встановити строк поставки товару, кількість поставленого та непоставленого товару.

Суд зазначає, що невиконання постачальником своїх безпосередніх обов`язків з поставки товару за умов його оплати не трансформує автоматично ці зобов`язання у грошові, а отже вимоги заявника грунтуються на нормах закону, а не на нормах договору (як це передбачено у наказному провадженні).

Отже, до заяви про видачу судового наказу не додано всіх доказів, що підтверджують обставини, якими обґрунтовано заявлені вимоги, а з наданих доказів не вбачається виникнення й порушення права, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу таким чином відсутня обов`язкова складова наказного провадження - факт безспірності вимог заявника (тобто вимоги заявника є спірними).

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 21 8, 9 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення недоліків (частина 1 статті 153 Господарського процесуального кодексу України).

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (частина 2 статті 151 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 150, 152-154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Великобілозерській сільській військовій адміністрації Василівського району Запорізької області у видачі судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" про стягнення заборгованості за договором поставки №СК25/126 від 24.11.2022 у загальному розмірі 185 704,02 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 26.08.2025 та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.В. Іванова