ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
05.08.2025 року м.Дніпро Справа № 904/6804/23
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)
суддів: Іванова О.Г., Паруснікова Ю.Б.,
секретар судового засідання Абадей М.О.
представники сторін:
заявник: ОСОБА_1
представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином
розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №904/6804/23
за позовом ОСОБА_1 , м. Дніпро
до Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Світлофор-1", м. Дніпро
про визнання недійсним рішення загальних зборів,-
Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2024 року у даній справі позов задоволено.

Визнано недійсним рішення загальних зборів Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Світлофор-1", оформлене протоколом від 16.07.2023 року.

Стягнуто з Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Світлофор-1" на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 684 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Обслуговуючий кооператив "Гаражно-будівельний кооператив "Світлофор-1" звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2024 року у справі №904/6804/23.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 10.03.2025 року апеляційну скаргу залишено без задоволення; рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2024 року у справі №904/6804/23 залишено без змін.

28.05.2025 року до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить ухвалити додаткове рішення, стягнути на його на користь судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Дана заява обґрунтована тим, що внаслідок подання апеляційних скарг на рішення та додаткове рішення суду позивач поніс додаткові витрати на професійну правничу допомогу внаслідок апеляційного перегляду справи. Розмір витрат складає 10 000,00 грн., які заявник просить стягнути з ОК "Гаражно-будівельний кооператив "Світлофор-1".

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.06.2025 року призначено до розгляду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №904/6804/23 на 05.08.2025 року на 09:50 год.

У судовому засіданні 05.08.2025 року був присутній заявник, представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №904/6804/23 та вважає необхідним звернути увагу на наступне:

Відповідно до ст.16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.124 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п.2 ч.4, ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в задоволенні позову - на позивача.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У даній справі заявником дотримано процесуальний порядок та строк зверненням з даним клопотанням та надання доказів понесення витрат на правничу допомогу. Згідно відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заявляв про фактично понесені ним витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції та надав відповідні докази.

Загальне правило розподілу судових витрат визначено в ч.4 ст.129 Кодексу. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначені критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Згідно з ч.5 ст.129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів ст. ст. 123 - 130 Господарського процесуального кодексу України.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

Крім того, у ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З урахуванням вищезазначених вимог закону, при визначені розміру правничої допомоги суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З матеріалів даної справи вбачається, що судом апеляційної інстанції здійснено апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції. За підсумками апеляційного перегляду справи відповідачу відмовлено в задоволенні апеляційної скарги.

Отже, в силу положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Згідно ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи вбачається, що 30.10.2024 року між ОСОБА_1 (надалі-клієнт) та адвокатом Зінчук Валерієм Дмитровичем (надалі- адвокат) укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №1 (т.2 а.с.114).

За змістом вказаного договору клієнт в порядку та на умовах, визначених цим договором, дає завдання-доручення, а адвокат зобов`язується відповідно до завдання-доручення клієнта надати йому за плату правову допомогу з приводу здійснення представництва і захисту прав та інтересів клієнта в органах державної влади та місцевого самоврядування, на підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, у судах загальної юрисдикції, адміністративних судах та господарських судах всіх інстанцій, правоохоронних органах у кримінальному провадженні тощо.

Пунктом 1.2. договору клієнт делегує адвокату наступні права:

- розробити правову позицію під час апеляційного перегляду справи № 904/6804/23 за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Світлофор-1» про визнання недійсним рішення загальних зборів та скласти відзив на апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Світлофор-1».

Частиною 3 даного договору передбачено:

3.1. клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар - винагороду за надання правничої допомоги клієнту у сумі 10000 (десять тисяч) гривень, шляхом оплати готівкою або в безготівковому порядку адвокату. Датою оплати гонорару є дата надходження готівкових фошових коштів або на банківський рахунок адвоката. Під годиною, витраченою адвокатом у даному пункті розуміється кожна розпочата година незалежно від кількості витрачених і ній хвилин.

3.2. При розрахунку розміру гонорару враховується час, витрачений адвокатом, який надає правову допомогу, передбачену умовами даного договору, клієнту в робочий час. Під робочим часом у цьому випадку розуміється, час: з 9-00 годин до 18-00 годин у робочі дні, визначені згідно чинного трудового законодавства України. У разі надання адвокатом правової допомоги, на вимогу клієнта, в неробочий час, святкові та вихідні дні оплата такої правової допомоги здійснюється у подвійному розмірі.

3.3. Окрім гонорару клієнт здійснює оплату адвокату додаткових витрат, що пов`язані з виконанням завдання-доручення та не були включені до гонорару.

3.4. За результатами надання правової допомоги складається Акт про надання правової допомоги, який підписується повноважними представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатом правової допомоги і її вартість. Акт надається клієнту особисто, або надсилається нарочним, факсимільним зв`язком, електронною поштою або поштою. На письмову вимогу клієнта адвокат може надавати Акти про надання правової допомоги, в яких буде вказано перелік наданої юридичної допомоги із ідентифікацією наданих послуг.

3.5. Акт про надання правової допомоги вважається підписаним, якщо протягом 5 днів з моменту його отримання клієнтом, останній не надав адвокату письмові аргументовані заперечення на акт.

3.7. В Акті про надання правової допомоги сторони можуть визначити інший порядок оплати та/чи розмір гонорару. В цьому випадку в питаннях щодо розміру гонорару та порядку його оплати сторони керуються умовами Акта про надання правової допомоги.

3.8. Право адвоката на отримання невнесеного (недовнесеного) гонорару не залежить від результату виконання доручення клієнта.

З матеріалів справи вбачається, що представництво заявника у даній справі в суді апеляційної інстанції здійснювалось адвокатом Зінчуком Валерієм Дмитровичем (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2770 від 22.11.2013 року).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат позивачем надано Акт про надання правової допомоги договором № 1 про надання правничої (правової) допомоги від 30 жовтня 2024 року на загальну суму 10 000,00 грн. (т.2 а.с. 116).

З даного Акту вбачається, що адвокатом в період 30.10.2024 року-08.11.2024 року було надано позивачу наступну правничу допомогу:

- вивчення, попереднє опрацювання та правовий аналіз матеріалів, наданих клієнтом щодо предмету спору з Обслуговуючим кооперативом «Гаражно-будівельний кооператив «Світлофор-1»;

- вивчення та правовий аналіз рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2024 року по справі № 904/6804/23;

- підготовка, складання та оформлення відзиву клієнта на апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Світлофор-1» на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2024 року по справі № 904/6804/23.

Загальна вартість послуг складає - 10 00,00 грн.

В Акті зазначено, що претензій одна до іншої сторони не мають.

Доказом оплати заявником професійної правничої (правової) допомоги, є квитанція до прибуткового касового ордеру№1 від 08.11.2024 року на суму 10 000,00 грн (т.2 а.с. 115).

Отже, наведені докази підтверджують, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивач отримав правничу допомогу зазначену в акті про надання правової допомоги договором № 1 про надання правничої (правової) допомоги від 30 жовтня 2024 року.

Таким чином розмір витрат на правову допомогу, понесених заявником в суді апеляційної інстанції за розгляд даної справи в сумі 10 000,00 грн., є підтвердженим.

Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідач не надав своїх заперечень щодо заяви позивача.

Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції дослідив надані до заяви відповідні докази, вважає суму витрат співмірною зі складністю справи, такою, що відповідає критеріям реальності, розумності розміру витрат.

Факт надання професійної правничої допомоги адвокатом позивача (обсяг наданих послуг і виконаних робіт, їх вартість) відповідачем не спростовано.

Підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що заявник згідно з положеннями ст. 74 Господарського процесуального кодексу України довів надання йому адвокатом Зінчуком Валерієм Дмитровичем під час апеляційного розгляду справи №904/68074/23 зазначених послуг та їх обґрунтовану вартість.

Колегія суддів вважає за необхідне задовольнити заяву позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених заявником в розмірі 10 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 221, 236 242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №904/6804/23 3 задовольнити.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Світлофор-1" (місце реєстрації: вул. Миколи Руденка, буд. 67, м. Дніпро, 49000; ідентифікаційний код: 24241381) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_1 витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 10 000,00 грн. Видати наказ.

Видачу наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст додаткової постанови складено 21.08.2025 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя О.Г. Іванов

Суддя Ю.Б. Парусніков