ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" серпня 2025 р. Справа № 924/592/25

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., з участю секретаря судового засідання Тлустої У.О., розглянувши справу у залі судового засідання № 305

за позовом Кам`янець-Подільської міської ради, м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області

до фізичної особи-підприємця Бондаря Олександра Павловича, м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області

про стягнення 44955,65 грн безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою,

представники сторін:

позивача: Тифанюк А.І. - представник згідно виписки

відповідача: не з`явився.

У судовому засіданні 19.08.2025 відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 16.06.2025 відкрито провадження у справі № 924/592/25 в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 05.08.2025 закрито підготовче провадження у справі № 924/592/25 та призначено справу до судового розгляду по суті.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Кам`янець-Подільська міська рада звернулася з позовом до суду, у якому просить стягнути з фізичної особи-підприємця Бондаря Олександра Павловича 44955,65 грн безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,0095 га, яка розташована за адресою: м. Кам`янець-Подільський, вул. Соборна, 5 Д, кадастровий номер земельної ділянки :01:006:0070. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що відповідач згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з 11.08.2017 є власником нежитлових приміщень (приміщення вбиральні) загальною площею 30,8 кв.м за адресою: м. Кам`янець-Подільський, вул. Соборна, будинок 5 Д, на підставі договору купівлі-продажу від 12 липня 2017 року № 597. Земельна ділянка, на якій знаходиться вказане нежитлове приміщення з кадастровим номером :01:006:0070 та площею 0,0095 га, з цільовим призначенням 03.07 Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, перебуває у власності Кам`янець-Подільської міської ради, тобто є комунальною власністю. Правовою підставою, як стверджує позивач, для користування спірною земельною ділянкою має бути договір оренди земельної ділянки комунальної власності. Проте, на даний час відповідач з міською радою договір оренди не уклав, право користування (оренди) спірною земельною ділянкою у відповідності до вимог законодавства не оформив. Крім того, позивач зазначив, що відповідно до акту комісії із визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, яка створена при Кам`янець-Подільській міській раді, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 26.12.2024 № 1134, розмір безпідставно збережених коштів фізичною особою-підприємцем Бондарем Олександром Павловичем у зв`язку з використанням земельної ділянки комунальної власності, з кадастровим номером :01:006:0070 та площею 0,0095 га, без належного оформлення документів та сплати коштів за користування земельної ділянкою за період з 01.12.2021 по 30.11.2024 становить 44955,65 грн.

Представником позивача подано до суду додаткові пояснення, у яких зазначив, що згідно з пунктом 18 додатку 3 Положення про плату за землю (затвердженого рішення міської ради від 05.06.2018 № 2/56) відповідачу встановлено плату за землю в розмірі 4,8 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за відповідний рік (2021-2023), а згідно з додатком 2 Положення про плату за землю (затвердженого рішенням міської ради від 31.05.2024 № 114/29) відповідачу встановлено плату за землю в розмірі 6 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за 2024 рік.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позицію, викладену в заяві по суті справи.

У відзиві на позов відповідач з огляду на обставини введеного в Україні карантину та воєнного стану наполягає на застосуванні строку позовної давності та визнає заборгованість за період з 01.07.2022 по 30.11.2024 в сумі 37787,05 грн.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причин суду не повідомив.

Перелік обставин, які є предметом доказування; та доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність даних обставин.

Відповідно до рішення 56 сесії VII скликання Кам`янець-Подільської міської ради від 5 червня 2018 року № 2/56 «Про затвердження Положень про місцеві податки та збори у м. Кам`янці-Подільському», затверджено положення про плату за землю (додаток 3).

Пунктом 18 додатку 3 вказаного вище положення визначено розміри орендної плати за землю у м. Кам`янці-Подільському, а саме: для будівництва, обслуговування магазину, кафе, бару, їдальні, більярдної, аквапарку, кінотеатру, дискотеки, нічного клубу, прибудов з ганками до них 4,8 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Рішенням Кам`янець-Подільської міської ради від 26.12.2024 № 1134 затверджено акт про визначення та відшкодування безпідставно збережених коштів / збитків власникам землі та землекористувачам на території Кам`янець-Подільської міської територіальної громади Хмельницької області від 02.12.2024 на фізичну особу-підприємця Бондаря О.П., яким встановлено, зокрема: земельна ділянка площею 0,0095 га, знаходиться: вул. Соборна, 5 Д (кадастровий номер земельної ділянки :01:006:0070); земельна ділянка використовується фізичною особою-підприємцем Бондарем О.П.; нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає: на 2021 рік 235810,31 грн, на 2022 рік 259391,34 грн, на 2023 рік 298300,04 грн, на 2024 рік 313513,34 грн; період, за який визначено розмір безпідставно збережених коштів: з 01.12.2021 по 30.11.2024; цільове (функціональне) використання земельної ділянки: цільове призначення 03.07 «Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі»; розмір безпідставно збережених коштів: 44955,65 грн.

Заступник міського голови О. Шевчук звернувся до фізичної особи-підприємця Бондаря Олександра Павловича із претензією, у якій просив останнього перерахувати 44955,65 грн плати за користування землею.

Відповідно до розрахунку позивача розмір орендної плати за землю в межах трирічного строку (за період з 01.12.2021 по 30.11.2024) за земельну ділянку, розташовану за адресою: вул. Соборна, 5 Д, становить 44955,65 грн (за грудень 2021 року 943,24 грн; за 2022 рік 12450,78 грн; за 2023 рік 14318,40 грн; за 2024 рік 17243,23 грн)

Відповідно до рішення 29 сесії VIIІ скликання Кам`янець-Подільської міської ради від 31 травня 2024 року № 114/29 «Про затвердження Положень про місцеві податки та збори на території Кам`янець-Подільської міської територіальної громади затверджено положення про плату за землю (додаток 2).

Додатком 2 вказаного вище положення визначено ставки орендної плати (відсотків нормативної грошової оцінки), а саме: 03.07. Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі 6,0 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно з витягом із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 31.10.2024 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0070 становить 313513,34 грн.

Відповідно до інформаційної довідки від 31.10.2024 № 401650944 Бондарю О.П. на праві власності з 11.08.2017 належить приміщення вбиральні площею 30,8 кв.м, що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., м. Кам`янець-Подільський, вул. Соборна, 5 Д.

Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 14.11.2024 зазначено відомості про земельну ділянку: кадастровий номер земельної ділянки - :01:006:0070; цільове призначення 03.07. Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі; категорія земель землі житлової та громадської забудови; вид використання для комерційного використання; площа земельної ділянки 0,0095 га; місце розташування Хмельницька обл., м. Кам`янець-Подільський, вул. Соборна, 5 Д.

Згідно з листом від 22.11.2024 № 3/02-13-2253 фізичну особу-підприємця Бондаря О.П. запрошено до участі у роботі комісії з визначення та відшкодування безпідставно збережених коштів власникам землі та землекористувачам на території Кам`янець-Подільської міської територіальної громади Хмельницької області щодо фактичного використання земельної ділянки за адресою: вул. Соборна, 5 Д, м. Кам`янець-Подільський, без належних правовстановлюючих документів.

Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії з визначення та відшкодування безпідставно збережених коштів власникам землі та землекористувачам на території Кам`янець-Подільської міської територіальної громади Хмельницької області від 02.12.2024 комісією вирішено визначити нарахований згідно з розрахунком розмір безпідставно збережених коштів фізичній особі-підприємцю Бондарю О.П. у сумі 44955,65 грн

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.06.2025 фізична особа-підприємець Бондар О.П. зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Статтею 80 Земельного кодексу України (тут та далі в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що суб`єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Приписами чч. 1, 2 ст. 83 Земельного кодексу України визначено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають, зокрема, усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Згідно зі статями 122, 123, 124 Земельного кодексу України селищні ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Податковим кодексом України встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

За змістом статті 93 Земельного кодексу України та статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Предметом позову у справі, яка розглядається, є вимога позивача про стягнення з відповідача, як власника нерухомого майна (приміщення вбиральні), безпідставно збережених коштів орендної плати на підставі статей 1212-1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних правових підстав земельною ділянкою комунальної власності площею 0,0095 га з кадастровим номером :01:006:0070, на якій розміщений вказаний вище об`єкт нерухомості, за період грудень 2021 року листопад 2024 року в сумі 44955,65 грн.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 31.10.2024 № 401650944, за фізичною особою-підприємцем Бондарем О.П. 11.08.2017 зареєстровано право власності на нерухоме майно (приміщення вбиральні) площею 30,8 кв.м, що розташоване за адресою: Хмельницька обл., м. Кам`янець-Подільський, вул. Соборна, 5 Д.

Відповідно до приписів статті 125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Однак, з огляду на приписи частини другої статті 120 Земельного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Зазначені правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду 09.11.2021 у справі № 905/1680/20, від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц та від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17.

Для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати згідно із статтями 1212-1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований необхідно, насамперед, з`ясувати: а) чи наявні правові підстави для використання земельної ділянки; б) яка площа земельної ділянки та чи є вона сформованою відповідно до вимог земельного законодавства; в) в якому розмірі підлягають відшкодуванню доходи, пов`язані із безпідставним збереженням майна, розраховані відповідно до вимог земельного законодавства, а саме на підставі нормативної грошової оцінки землі.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 10.02.2020 у справі № 922/981/18, від 09.02.2021 у справі № 922/3617/19.

Згідно зі статтею 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.

Приписами частин 1, 2 статті 120 Земельного кодексу України також визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість.

Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт "е" частини 1 статті 141 ЗК України).

Таким чином, нормами статті 120 ЗК України закріплено загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, а у випадку переходу права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право на земельну ділянку виникає у набувача одночасно із виникненням права на зведені на ній об`єкти.

Отже, за змістом вказаних положень право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

При цьому, з огляду на приписи частини 2 статті 120 ЗК України, не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

Однак, з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею.

Враховуючи, що фізична особа-підприємець Бондар О.П. є власником об`єкта нерухомості (приміщення вбиральні) загальною площею 30,8 кв.м, що розташовані за адресою: Хмельницька обл., м. Кам`янець-Подільський, вул. Соборна, 5 Д, відповідач має право на використання вищезазначеної спірної земельної ділянки.

Згідно з частинами 1, 2 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Відповідно до частин 3-9 вищезазначеної статті сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах 6-7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Таким чином, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Аналогічний висновок містяться у постанові Верховного Суду від 29.05.2020 у справі № 922/2843/19.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Частиною 1 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Згідно з ч. 8 ст. 24 означеного Закону на підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки.

Як вбачається із Витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 31.10.2024 № НВ-024 та інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 14.11.2024, спірній земельній ділянці площею 0,0095 га присвоєно кадастровий номер :01:006:0070.

Таким чином, означена вище земельна ділянка є сформованою як об`єкт цивільних прав.

У випадку використання землекористувачем сформованої земельної ділянки комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору оренди власник такої земельної ділянки (орган місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади) може захистити своє право на компенсацію йому вартості неотриманої орендної плати в порядку статті 1212 ЦК України.

Зазначений правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20.

З огляду на викладене фізична особа-підприємець Бондар О.П., як фактичний користувач земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності, без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, а тому зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 09.02.2021 у справі № 922/3617/19.

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Зі змісту положень частини 4 статті 5, абзацу 3 частини 1 статті 13 Закону України "Про оцінку земель", пункту 289.1 статті 289 ПК України слідує, що для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який у будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України.

Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20, постанові Верховного Суду від 09.02.2022 у справі № 910/8770/19.

Статтею 12 Закону України "Про оцінку земель" регламентовано, що нормативно-правові акти з проведення оцінки земель затверджуються Кабінетом Міністрів України. Для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності нормативна грошова оцінка земель проводиться обов`язково (стаття 13 цього Закону); нормативно-грошова оцінка земельних ділянок у межах населених пунктів проводиться не рідше ніж на 5 - 7 років (стаття 18 Закону України "Про оцінку земель").

Згідно з частинами 1, 2 статті 20, частини 1 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" за результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Згідно з положеннями частини третьої статті 23 Закону України "Про оцінку земель" витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру.

Велика Палата Верховного Суду, аналізуючи положення ПК України та законодавства про оцінку земель (Закон України "Про оцінку земель", Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затверджений Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 25.11.2016 № 489, Методику нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.1995 № 213, Порядок ведення Державного земельного кадастру, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051) у постанові від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20 зробила висновок, що належними доказами на обґрунтування оцінки землі є довідка, витяг з Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, яка є об`єктом плати за землю, та технічна документація на земельну ділянку, виготовлена компетентним органом.

Позивачем на підтвердження розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка використовується відповідачем, за спірний період надано Витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 31.10.2024 № НВ-024, відповідно до якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0070 становить 313513,34 грн.

Крім того, судом встановлено, що актом про визначення та відшкодування безпідставно збережених коштів власникам землі та землекористувачам на території Кам`янець-Подільської міської територіальної громади Хмельницької області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 26.12.2024 № 1134, затверджено нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0070, а саме: на 2021 рік 235810,31 грн; на 2022 рік 259391,34 грн; на 2023 рік 298300,04 грн; на 2024 рік 313513,34 грн.

Приписи статті 288 Податкового кодексу України вказують на те, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку, для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки.

Відповідно до п. 288.5.2. статті 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати не може перевищувати 12 % нормативної грошової оцінки.

Як встановлено судом, у спірний розрахунковий період (заявлений позивачем) рішеннями Кам`янець-Подільської міської ради від 05.06.2018 № 2/56 та від 31.05.2024 № 114/29 було впорядковано орендну плату за землю, передбачивши застосування під час розрахунку орендної плати за землю відсотки від нормативної грошової оцінки землі згідно додатків.

Так, згідно з п. 18 додатку 3 до Положення про плату за землю визначено розміри орендної плати за землю у м. Кам`янці-Подільському, а саме: для будівництва, обслуговування магазину, кафе, бару, їдальні, більярдної, аквапарку, кінотеатру, дискотеки, нічного клубу, прибудов з ґанками до них 4,8 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (за 2021-2023 роки).

Крім того, відповідно до додатку 2 Положення про плату за землю визначено ставки орендної плати (відсотків нормативної грошової оцінки), а саме: 03.07. Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі 6,0 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018р. у справі № 629/4628/16-ц, зазначено, що: обов`язковими для визначення орендної плати є відомості у витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, про що також зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17 (п. 71 постанови).

Таким чином, зважаючи на те, що на спірній земельній ділянці, цільовим призначенням якої є « 03.07. Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» розміщене нежитлове приміщення вбиральні, Кам`янець-Подільською міською радою у спірний розрахунковий період правомірно застосовано при обрахуванні орендної плати 4,8 % (за 2021-2023 роки) та 6 % (за 2024 рік) від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, на якій розміщений об`єкт нерухомості відповідача.

Отже, суд, провівши перерахунок, дійшов висновку, що обґрунтованою до стягнення є сума безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, що становить 44955,65 грн:

1) за грудень 2021 року = 943,24 грн (235810,31 грн * 4,8 % = 11318,89 грн / 12 місяців);

2) за 2022 рік = 12450,78 грн (259391,34 грн * 4,8 %);

3) за 2023 рік = 14318,40 грн (298300,04 грн * 4,8 %);

4) за січень-листопад 2024 року = 17243,23 грн (313513,34 грн * 6 % = 18810,80 грн / 12 місяців * 11 місяців).

Відтак, враховуючи викладене, безпідставно збережені кошти за користування земельною ділянкою у розмірі 44955,65 грн підлягають стягненню з фізичної особи-підприємця Бондаря О.П. на користь Кам`янець-Подільської міської ради.

Твердження відповідача про застосування строку позовної давності у спірних правовідносинах та нарахування заборгованості саме за період з 01.07.2022 по 30.11.2024 в сумі 37787,05 грн, а не заявленого позивачем періоду, суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (чч. 3, 4 ст. 267 ЦК України).

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму).

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) чинники.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли держава в особі її органів як суб`єктів владних повноважень довідалася або могла довідатися про порушення прав і законних інтересів.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Водночас, відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» визначено, що з 12.03.2020р. до 03.04.2020р. на усій території України установлено карантин.

Постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 239, від 22.04.2020 № 291, від 20.05.2020 № 392, від 17.06.2020 № 500, від 22.07.2020 № 641, від 26.08.2020 № 760, від 13.10.2020 № 956, від 09.12.2020 № 1236, від 17.02.2021 № 104, від 21.04.2021 № 405, від 16.06.2021 № 611, від 11.08.2021 № 855, від 22.09.2021 № 981, від 15.12.2021 № 1336, від 23.02.2022 № 229, від 27.05.2022 № 630, від 19.08.2022 № 928, від 23.12.2022 № 1423, від 25.04.2023 № 383 карантин продовжувався на усій території України.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023р. № 651 з 24 год. 00 хв. 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, скасовано.

Таким чином, карантин в Україні було встановлено з 12.03.2020 до 30.06.2023, відтак, строк позовної давності було продовжено на строк дії карантину.

Крім того, відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Востаннє Указом Президента України від 14 липня 2025 року № 478/2025 продовжено строк дії воєнного стану до 05.11.2025.

Отже, ураховуючи, що у спірний розрахунковий період (грудень 2021 року листопад 2024 року) на території України діяв карантин та продовжує діяти правовий режим воєнного стану, строк позовної давності в силу закону продовжується на строк їх дії, тому твердження відповідача про наявність підстав для застосування наслідків спливу позовної давності до 01.07.2022 та можливість нарахування заборгованості саме з 01.07.2024 по 30.11.2024 є безпідставними.

Також судом ураховано, що Закон № 4434, яким передбачено виключення з Цивільного кодексу України пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення», набирає чинності з 04.09.2025, тобто саме із цієї дати буде відновлено обчислення строків позовної давності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, а також проведені розрахунки, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача 44955,65 грн безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою обґрунтованими, підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами, не спростованими відповідачем та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у зв`язку із задоволенням позову, враховуючи, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, а також приймаючи до уваги, що судовий збір сплачено в мінімальному розмірі.

Керуючись ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Кам`янець-Подільської міської ради, м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області до фізичної особи-підприємця Бондаря Олександра Павловича, м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області про стягнення 44955,65 грн безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою, задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Бондаря Олександра Павловича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Кам`янець-Подільської міської ради (Хмельницька область, м. Кам`янець-Подільський, майдан Відродження, 1, ідентифікаційний код 26571846) безпідставно збережені кошти орендної плати в сумі 44955,65 грн (сорок чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят п`ять гривень 65 копійок) за використання земельної ділянки, площею 0,0095 га, яка розташована за адресою: місто Кам`янець-Подільський, вулиця Соборна 5 Д, кадастровий номер земельної ділянки :01:006:0070, на рахунок: р/р UA0022763, отримувач - ГУК у Хмел.обл/Кам-Поділ.мтг, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37971775, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код платежу - 24062200, призначення платежу - кошти за шкоду, що заподіяна на земельних ділянках державної та комунальної власності, які не надані у користування та не передані у власність, внаслідок їх самовільного зайняття.

Видати наказ.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Бондаря Олександра Павловича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради (Хмельницька область, м. Кам`янець-Подільський, майдан Відродження, 1, р/р UA0030209, отримувач ДКСУ м. Київ, ) 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19.08.2025.

Суддя С.В. Заверуха

Відрук.: 2 прим.

1 - до справи;

2 - відповідачу ( АДРЕСА_2 , і.н. НОМЕР_1 ) - рек. з повід.

Направити рішення позивачу та представнику відповідача до електронного кабінету Електронного суду.