номер провадження справи 9/77/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2025 Справа № 908/1372/25

м.Запоріжжя

За позовом: Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», м. Запоріжжя

до відповідача-1: Селянського (фермерського) господарства «БАБИЧ», Запорізька область, Токмацький район, с. Покровське,

відповідача-2: ОСОБА_1 , Запорізька область, Пологівський район, с.Покровське

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Міністерство фінансів України, м. Київ

про солідарне стягнення суми 500000,00 грн.

Суддя Боєва О.С.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України в особі в особі філії - Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з вимогами про солідарне стягнення з відповідачів: Селянського (фермерського) господарства «БАБИЧ» та ОСОБА_1 суми 500000,00 грн простроченої заборгованості перед державою за Договором кредитної лінії № 1061 від 29.03.2021, забезпеченим гарантією держави на підставі Договору про надання державної гарантії на портфельній основі №13010-05/271 від 31.12.2020.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 12.05.2025 здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/1372/25 та визначено до розгляду судді Боєвій О.С.

Ухвалою суду від 19.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/1372/25 (номер провадження 9/77/25). Справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; на підставі ст. 50 ГПК України залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Міністерство фінансів України.

Предметом розгляду є позовні вимоги, викладені у позовній заяві, з якої слідує, що підставою для звернення до суду з позовом стало порушення Позичальником - Селянським (фермерським) господарством «БАБИЧ» (відповідач-1) зобов`язань за Договором кредитної лінії № 1061 від 29.03.2021 з Додатковим договором № 1 від 29.03.2021 до нього, укладеним за програмою «Доступні кредити 5-7-9%», та частково забезпеченого гарантією держави в рамках Порядку надання державних гарантій на портфельній основі у 2020 році, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.11.2020 № 1151 та укладеного між Міністром фінансів України від імені держави за дорученням Кабінету Міністрів України та АТ «Ощадбанк» Договору про надання державної гарантії на портфельній основі №13010-05/271 від 31.12.2020 (Договір гарантії). На забезпечення виконання Позичальником зобов`язань за Договором кредитної лінії між Банком та ОСОБА_1 (відповідач-2) був укладений Договір поруки № 1 від 29.03.2021 за умовами якого, як зазначено у позові, Поручитель та Боржник з моменту порушення Боржником зобов`язання відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Неналежне виконання Позичальником умов договору кредитної лінії, зокрема щодо погашення основної суми боргу та сплати процентів, призвело до настання гарантійного випадку в розумінні п. 2.7 Договору гарантії, у зв`язку із чим АТ «Ощадбанк» звернувся до Гаранта з вимогою про сплату суми за гарантією в розмірі 500000,00 грн. Після перерахування Гарантом зазначених коштів на транзитний рахунок Банку, останній спрямував їх в рахунок часткового погашення заборгованості за основним боргом та відобразив в обліку виникнення простроченої заборгованості СФГ «БАБИЧ» перед державою в сумі 500000,00 грн. Позивачем були направлені відповідачам (на адресу електронної пошти) повідомлення про виникнення простроченої заборгованості перед державою на суму 500000,00 грн та перехід до держави прав кредитора за договором кредитної лінії та договором поруки в розмірі частини обов`язку, що виконаний Гарантом та вимогою погасити заборгованість у встановлений строк, яка Поручителем та Боржником не була виконана. Позивач у позові вказує, що з метою реалізації зворотної вимоги (регресу) Гаранта Банк уповноважений на стягнення простроченої заборгованості перед державою. Позов обґрунтований, зокрема, ст.ст. 11, 509, 512, 516, 525, 526, 599, 553, 554, 543, 546, 610-612, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 173, 199, 346 ГК України, ст.ст. 6, 12, 16 Закону України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні», ст.ст. 2, 17 Бюджетного кодексу України та умовами вищевказаних договорів.

02.06.2025 до суду від третьої особи - Міністерства фінансів України надійшло письмове пояснення щодо позовної заяви. У поясненні зокрема зазначено, що за результатами розгляду вимоги на сплату Гарантії, Банку було перераховано суму у розмірі 500000,00 грн для відшкодування за кредитною операцією. Зважаючи на умови Договору кредитної лінії № 1061 від 29.03.2021, Додаткового договору № 1 від 29.03.2021 до Договору кредитної лінії, Договору поруки № 1 від 29.03.2021, Договору про надання гарантії на портфельній основі № 13010-05/271 від 31.12.2020 у відповідачів наявна заборгованість перед державою у розмірі 500000,00 грн. За умовами п. 6.1 Договору про надання гарантії на портфельній основі № 13010-05/271 від 31.12.2020, визначений обов`язок Бенефіціара відобразити в обліку виникнення заборгованості Принципала перед бюджетом на суму здійсненої Гарантом виплати ССГ та застосувати інструменти врегулювання заборгованості за таким Проблемним кредитом; таке звернення стягнення має бути здійснено Бенефіціаром у найкоротші строки. Просив задовольнити позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» у повному обсязі.

Також у письмовому поясненні третьою особою викладено клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України».

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Розглянувши вказане клопотання Міністерства фінансів України про залучення до участі у справі третьої особи, суд відмовив у його задоволенні у зв`язку з необґрунтованістю. Так, позивач обґрунтовуючи заявлені ним позовні вимоги посилається на Договір кредитної лінії № 1061 від 29.03.2021, Додатковий договір № 1 від 29.03.2021 до Договору кредитної лінії, Договір поруки № 1 від 29.03.2021, Договір про надання гарантії на портфельній основі № 13010-05/271 від 31.12.2020, і Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України не виступає стороною в жодному із зазначених договорів. Заявником не доведено, а судом не встановлено, що рішення у справі може вплинути на права та обов`язки Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України».

Відповідачі своїм правом на подання відзивів не скористались, відзиви на позов не подали. Заяви/клопотання від відповідачів до суду не надходили.

Про розгляд справи відповідачі повідомлені належним чином, з урахуванням наступного.

За результатами запитів на отримання інформації про наявність зареєстрованого електронного кабінету, судом встановлено, що станом на дату відкриття провадження у даній справі у юридичної особи - Селянського (фермерського) господарства «БАБИЧ», (відповідач-1), який відповідно до частини шостої статті 6 ГПК України зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, зареєстрований електронний кабінет відсутній. ОСОБА_1 (відповідач-2) зареєстрованого електронного кабінету також не має.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичний осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Селянського (фермерського) господарства «БАБИЧ», є: 71740, АДРЕСА_1, що відноситься до територій України тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Згідно з відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру (відповідь №1431952 від 30.05.2025 на запит суду, арк.с. 164-165), місцем реєстрації ОСОБА_1 (відповідач-2) є: АДРЕСА_1 .

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають електронного кабінету, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади України з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень або шляхом розміщення тексту відповідного судового рішення на офіційному веб-порталі судової влади України з урахуванням вимог, визначених Законом України «Про доступ до судових рішень», у разі обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень. З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення. Передбачений цією статтею порядок виклику в суд та повідомлення про судове рішення може застосовуватися стосовно інших учасників судового процесу, адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи яких знаходиться на тимчасово окупованій території, якщо від цього залежить реалізація ними своїх процесуальних прав і обов`язків.

На підставі викладеного, відповідачів про відкриття провадження у даній справі та її розгляд судом було повідомлено через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, шляхом розміщення судом тексту ухвали від 19.05.2025 про відкриття провадження у даній справі на сайті 19.05.2025. Додатково вказана ухвала суду також була надіслана відповідачам на повідомлену позивачем адресу електронної пошти, зазначеної у позовній заяві: ІНФОРМАЦІЯ_2.

З положень ч. 9 ст. 165 ГПК України слідує, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

29.03.2021 Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (Банк, позивач у справі) та Селянським (фермерським) господарством «БАБИЧ» (Позичальник, відповідач-1 у справі) укладений договір кредитної лінії № 1061(далі - Кредитний договір/Договір), за умови якого Банк зобов`язався надати на умовах цього Договору, а Позичальник - отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим Договором строки кредит у розмірі, визначеному в статті 3 цього Договору та забезпечити своєчасну та в належному розмірі сплату процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів в порядку та на умовах, визначених цим Договором (2.1 Кредитного договору).

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Кредитного договору, сума максимального ліміту кредитування становить 1 000 000,00 грн. Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 28 березня 2024 року.

Умови щодо визначення розміру процентів за користування кредитом передбачені у підпункті 3.5.1 пункту 3.5 Кредитного договору, відповідно до змісту якого визначено, що Позичальник зобов`язаний забезпечити своєчасну та в належному розмірі сплату процентів за процентною ставкою (Базова процентна ставка), яка є змінюваною, розмір якої розраховується та встановлюється на відповідний період кредитування із застосуванням формули: БПС = Індекс UІRD(3m) + Маржа, де:

БПС розмір Базової процентної ставки у процентах річних, який розраховується та встановлюється на відповідний період кредитування за цим Договором;

індекс UІRD(3m) Український індекс ставок за депозитами фізичних осіб;

Маржа доданок, який виражений у процентах, що становить 7%.

Підпунктом 3.5.2 пункту 3.5 Кредитного договору визначено, що на момент укладення Договору, з урахуванням визначеного на таку дату індексу UІRD (3m) та із застосуванням формули, передбаченої пп. 3.5.1 цього Договору, розмір Базової процентної ставки становить 14,18% процентів річних, який підлягає застосуванню для визначення зобов`язання Позичальника зі плати процентів до моменту першого перегляду (зміни) розміру такої Базової процентної ставки у відповідності до пп. 3.5.3 цього Договору.

За змістом пп. 3.5.3 п. 3.5 Договору, перегляд Базової процентної ставки та зміна її розміру (збільшення чи зменшення, якщо не є наслідком застосування формули, передбаченої пп. 3.5.1 цього Договору) здійснюється Банком кожного календарного кварталу в період з 01 по 07 число першого місяця такого календарного кварталу, починаючи з дати укладення цього Договору по повного виконання Позичальником зобов`язань за цим Договором. Сторони дійшли згоди, що у випадках, коли розрахований згідно наведеної в пп. 3.5.1 Договору формули розмір Базової процентної ставки становитиме значення, яке перевищує 30% річних, Базова процентна ставка нараховуватиметься в розмірі 30% річних (Максимальна процентна ставка).

Згідно з підпунктами 3.16.1, 3.16.2.1 пункту 3.16 Кредитного договору, проценти нараховуються щомісячно методом факт/факт у розмірі базової процентної ставки на основну суму боргу за строк правомірного користування основною сумою боргу, до якої включається день видачі кредиту та перебіг якого припиняється:

1) у випадку своєчасного погашення основної суми боргу - в день фактичного повного погашення основної суми боргу (повернення кредиту) і такий день до розрахунку процентів не включається;

2) у випадку прострочення погашення основної суми боргу - у визначений згідно з умовами цього Договору останній день, коли основна сума боргу могла бути погашена без порушення встановленого цим Договором строку/терміну, і такий день до розрахунку процентів включається.

Проценти нарахованої за користування кредитом у відповідному місяці (звітному місяці) протягом строку дії Договору сплачуються з 10 по 15 число (включно) місяця, наступного за звітним місяцем.

Умовами пункту 3.6. Договору також встановлений особливий порядок виконання Позичальником зобов`язання щодо своєчасної сплати процентів. Так, у вказаному пункті Договору визначено, що приймаючи до уваги умови Програми, користуючись принципом свободи договору та керуючись частиною 2 статті 526 ЦК України, сторони дійшли згоди, що за умови дотримання Позичальником умов Програми та належного виконання ним умов цього Договору (в частині вчасного повернення суми кредиту, її частини та/або вчасної сплати суми процентів її частини), в межах періоду відповідності Програмі, Позичальнику встановлюється особливий порядок виконання зобов`язання щодо своєчасності сплати процентів (за умови відсутності обставин та/або порушень умов Договору, які виключають можливість застосування такого особливого порядку), а саме:

- протягом періоду повної компенсації процентів, сплата процентів за Договором в розмірі базової процентної ставки здійснюється Фондом розвитку підприємництва (далі - Фонд) в повному обсязі у зв`язку з наданням Позичальнику компенсації (у випадку отримання Позичальником права на таку компенсацію) шляхом списання Банком коштів в повній необхідній сумі з рахунку ескроу на рахунок, визначений у пункті 3.19. Договору;

- протягом періоду часткової компенсації процентів, Позичальник самостійно (за власні кошти) сплачує нараховані за Договором проценти в розмірі компенсаційної процентної ставки, яка з урахуванням умов Програми становить 3 (три цілих) процента річних;

- решта нарахованих процентів в розмірі КЧП, яка розраховується як різниця між базовою процентною ставкою та компенсаційною процентною ставкою, що сплачується Фондом у зв`язку з наданням Позичальником компенсації (у випадку отримання Позичальником права на таку компенсацію) шляхом списання Банком коштів в повній необхідній сумі з рахунку ескроу на рахунок, визначений в пункті 3.19. Договору, або Позичальником у випадках та у строки визначені Договором.

Відповідно до п. 3.7 Договору Позичальник сплачує Банку:

- комісійну винагороду за надання кредиту в розмірі 0,5 (нуль цілих п`ять десятих) відсотків від суми максимального ліміту кредитування в день укладення Договору;

- комісійну винагороду за обслуговування кредиту в розмірі 0,35 (нуль цілих тридцять п`ять сотих) відсотків від суми максимального ліміту кредитування в день укладання Договору;

- комісійну винагороду за збільшення максимального ліміту кредитування в розмірі 1,0 (один відсоток) від суми, на яку збільшується сума максимального ліміту в день укладення таких змін до цього Договору.

Кредит надається траншами в порядку та на умовах, передбачених цим Договором, з рахунку для обліку основної суми боргу в безготівковому порядку на поточний рахунок Позичальника (п. 3.9 Договору).

Пунктом 3.11. Договору встановлено, що з метою дотримання діючого ліміту кредитування згідно з умовами цього Договору, Позичальник зобов`язаний не пізніше першого банківського дня наступного періоду здійснити погашення основної суми боргу у сумі, що буде необхідною для дотримання діючого ліміту кредитування на такий наступний період. У разі, якщо діючий ліміт кредитування буде вичерпано, Позичальник має право отримати наступний транш у межах діючого ліміту кредитування лише за умови погашення основної суми боргу (частково або в повному обсязі) за цим Договором.

Також Позичальник зобов`язався здійснити погашення основної суми боргу за кожним траншем не пізніше ніж на 365 календарний день з моменту отримання траншу незалежно від розміру діючого ліміту кредитування, що встановлений на окремий банківський день згідно з п. 3.3 цього Договору (підпункт 3.11.1 Договору).

За умовами п.п 3.16, 3.19 Договору, Позичальник щомісяця забезпечує сплату повної суми процентів за користування кредитом та перерахування коштів для погашення заборгованості (в т. ч. погашення простроченої заборгованості) на рахунок Банку НОМЕР_1 (код Банку 313957) та Банк зараховує зазначені кошти з вказаного рахунку на рахунок для обліку заборгованості Позичальника за відповідним зобов`язанням.

З урахуванням умов Програми призупиняється надання компенсації Позичальнику, якщо він допустить прострочення більше ніж на 15 (п`ятнадцять) календарних днів виконання зобов`язань зі сплати процентів (їх частини) та/або з повернення кредиту (його частини), або з інших підстав, які передбачені або будуть передбачені умовами Програми (підпункт 3.18.1 Договору).

З положень пп. 4.3.1. Договору слідує, що Позичальник зобов`язаний належним чином виконувати всі умови цього Договору та взяті на себе за цим Договором зобов`язання, а також зобов`язання за іншими договорами, укладеними з Банком.

Згідно з пп. 4.3.2. Договору, Позичальник також зобов`язався у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов`язань за цим Договором на першу вимогу Банку сплатити штрафні санкції, як це передбачено в цьому Договорі, а також у повному обсязі всі інші платежі та відшкодувати завдані збитки.

Відповідно до п. 8.6. Кредитного договору, останній набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін (за бажанням) та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором.

Виконання Позичальником зобов`язань за Договором забезпечено гарантією держави.

Так, на підставі Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік», постанови Кабінету Міністрів України від 25.11.2020 №1151 «Деякі питання надання державних гарантій на портфельній основі у 2020 році» (надалі - Порядок №1151), постанови Кабінету Міністрів України від 23.12.2020 №1317 «Про надання державних гарантій на портфельній основі у 2020 році» (надалі - Постанова №1317) в Україні запроваджена державна підтримка позичальників - суб`єктів господарювання у формі державних гарантій на портфельній основі.

Учасниками Програми надання державних гарантій на портфельній основі у 2020 році є:

- агент - АТ «Державний експортно-імпортний банк України», що надає агентські, консультаційні та інші послуги відповідно до умов агентської угоди між гарантом та агентом та договору про надання державної гарантії на портфельній основі, який укладається між гарантом та банком-кредитором;

- банки-кредитори - банки, відібрані на умовах, визначених Порядком №1151, перелік яких визначається рішенням Кабінету Міністрів України щодо надання державних гарантій на портфельній основі;

- гарант - Кабінет Міністрів України, що діє від імені держави, в особі Міністра фінансів;

- позичальники - суб`єкти господарювання мікропідприємництва, малого та/або середнього підприємництва, визначені Господарським кодексом України, що отримують кредити від банків-кредиторів, часткове виконання боргових зобов`язань за якими забезпечується державними гарантіями на портфельній основі.

Для забезпечення співпраці сторін, пов`язаної з наданням державної підтримки, між Міністром фінансів України Марченко С.М., який діє від імені держави за дорученням Кабінету Міністрів України, на підставі Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №375 (далі - Гарант) та АТ «Ощадбанк» (далі - Бенефіціар) укладений Договір про надання державної гарантії на портфельній основі №13010-05/271 від 31.12.2020 (далі - Договір гарантії).

За умовами п. 2.1 Договору гарантії, Гарант на умовах цього договору та в межах ліміту гарантії надає на користь Бенефіціара безвідкличну гарантію з метою гарантування виконання Принципалами (суб`єктами господарювання, яким надано кредит) частини своїх грошових зобов`язань перед Бенефіціаром за кредитними договорами, включеними до портфеля.

Пункт 2.7 Договору гарантії встановлює, що у разі настання гарантійного випадку (Принципал не здійснив планового платежу за основним боргом згідно з графіком платежів за будь-яким кредитом, включеним до портфеля, і такий платіж залишається несплаченим протягом 90 календарних днів поспіль) Гарант зобов`язаний сплатити на користь Бенефіціара суму сплати за гарантією згідно з вимогами розділу V цього договору.

Пунктами 3.1 - 3.3 Договору гарантії передбачено, що з метою включення кредитів до портфеля Бенефіціар формує реєстр, до якого включаються всі кредити, які Бенефіціар визначив як такі, що включені до портфеля. Бенефіціар формує реєстр з кредитів, які відповідають під час першого включення таких кредитів до реєстру критеріям прийнятності. Включення кредитів до реєстру свідчить про те, що зобов`язання за такими кредитами є такими, що частково забезпечені гарантією з дати першого включення таких кредитів до реєстру.

У п. 5.1 Договору гарантії визначено, що у разі настання гарантійного випадку Бенефіціар направляє Гаранту вимогу, а Агенту - копію вимоги разом з інформацією щодо сум, що належать до сплати гарантом, та підтверджувальними документами.

Відповідно до п. 5.5 Договору гарантії, Гарант на підставі вимог, отриманих від Бенефіціара, з урахуванням інформації Агента щодо перевірки вимог сплачує на рахунок Бенефіціара суму сплати за гарантією згідно з вимогою.

25.02.2021 відповідач-1 звернувся до позивача з заявою на отримання забезпечення кредитної операції державною гарантією на портфельній основі на підставі Порядку надання державних гарантій на портфельній основі у 2020 році, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.11.2020 №1151, зі змінами, в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитом, якою просив розглянути можливість отримати державну гарантію.

За заявою Позичальника, кредит був включений АТ «Ощадбанк» до портфелю кредитів, зобов`язання за якими частково забезпечені гарантією, та з метою виконання вимог розділу 6 Договору гарантії 29.03.2021 між Банком та відповідачем-1 був укладений Додатковий договір № 1 до Договору кредитної лінії № 1061 від 29.03.2021 (далі - Додатковий договір).

Відповідно до Розділу 2 Додаткового договору, сторони приймаючи до уваги юридичний факт ініціювання Позичальником отримання забезпечення за Кредитом у вигляді Гарантії та з метою належного врегулювання взаємних правовідносин, які були породжені зазначеним юридичним фактом, дійшли згоди доповнити умови Кредитного договору наступним (п. 2.1).

Позичальнику відомі, повністю зрозумілі умови надання Гарантії, з якими він повністю погоджується та вважає їх прийнятими для себе. Позичальник визнає та підтверджує, що у разі виконання Гарантом гарантійних зобов`язань перед Банком шляхом здійснення платежів за рахунок коштів державного бюджету у Позичальника з моменту такого виконання виникає прострочена заборгованість перед державою, а до держави переходять права кредитора та право вимагати від Позичальника погашення заборгованості у способи та згідно процедур, встановлених Порядком та Договором про надання Гарантії (підпункти 2.2.1.2, 2.2.1.3 пункту 2.2 Додаткового договору).

Також, з метою забезпечення належного виконання зобов`язань за Кредитним договором Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (Банк, Кредитор, позивач у справі) та громадянином України ОСОБА_1 (Поручитель, відповідач-2 у справі) 29.03.2021 був укладений Договір поруки № 1 (надалі - Договір поруки), предметом якого є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання Селянським (фермерським) господарством «БАБИЧ» зобов`язань, зокрема, за Договором кредитної лінії № 1061 від 29.03.2021.

Відповідно до умов п.п. 2.1, 2.2 Договору поруки, Поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язується перед Кредитором відповідати солідарно з Боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов Кредитного договору. Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов`язання у тому ж обсязі, що і Поручитель, в порядку, визначеному Кредитним договором, у тому числі, але не виключно, у разі: повного чи часткового невиконання Боржником зобов`язання, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитом та/або повернення частини кредиту, в тому числі згідно з Графіком погашення кредиту (за його наявності), щодо повернення кредиту при закінченні строку користування ним, в тому числі у випадку дострокового повного/часткового погашення зобов`язання за вимогою Кредитора, та/або щодо сплати комісійних винагород в строки, визначені кредитним договором.

Згідно з п.п. 2.4, 2.5 Договору поруки, обсяг зобов`язань Поручителя за цим Договором не є фіксованою сумою і може збільшуватися або зменшуватися в залежності від виконання Боржником та/або Поручителем (на умовах визначених цим договором) зобов`язання за Кредитним договором, а також черговості направлення Кредитором отриманих грошових коштів в погашення зобов`язання. Поручитель також відповідає перед Кредитором за повернення Боржником грошових коштів (включаючи комісійні винагороди та проценти, нараховані на суму грошових коштів в порядку, визначеному Кредитним договором та/або яка буде визначена боржником за зобов`язання відповідно до законодавства України.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору кредитної лінії № 1061 від 29.03.2021 Банк надав Позичальнику кредит, перерахувавши 29.03.2,00грн. на рахунок Позичальника, відкритий у Банку для обліку основного боргу НОМЕР_2 .

На виконання умов п.п. 3.11.1 Договору, Позичальник здійснив погашення основної суми боргу в розмірі 1000000,00 грн не пізніше ніж на 365 календарний день з моменту отримання траншу - 28.01.2022.

31.01.2022 Позичальник знов скористався кредитним лімітом в сумі 1000000,00 грн, після чого на рахунку Позичальника, відритого в Банку для обліку основного боргу НОМЕР_2 , обліковується заборгованість в розмірі 1000000,00 грн.

Через неналежне виконання Позичальником умов Договору, зокрема, щодо погашення основної суми боргу та процентів за користування кредитом у встановлений п. 3.3, пп. 3.11.1, п. 3.16 Договору строк, Банк скористався передбаченим пунктом 3.13 Договору правом на відкликання кредиту та 26.09.2023 направив Позичальнику (на адресу електронної пошти) вимогу про відкликання кредиту, якою Позичальник повідомлявся про необхідність протягом 25 банківських днів з дати направлення Банком цієї вимоги, здійснити повернення всієї суми кредиту та платежів за нарахованими процентами за користування кредитом у сумі 1 173 382,53 грн. І, як зазначив позивач, вказана вимога АТ «Ощадбанк» була залишена Позичальником без відповіді та задоволення.

У зв`язку із настанням гарантійного випадку, АТ «Ощадбанк» в порядку, передбаченому пунктами 2.7, 5.1 Договору гарантії звернувся до Гаранта (з копією Агенту) з вимогою № 70/4-01/1494 від 06.12.2023 про сплату за Гарантією суми в розмірі 500000,00грн.

За результатами розгляду зазначеної вимоги 03.01.2024 Гарант перерахував Банку суму у розмірі 500000,00 грн. для відшкодування за кредитною операцією.

На виконання п. 6.1 Договору гарантії, Банк спрямував отримані кошти в рахунок часткового погашення заборгованості за основним боргом та відобразив 03.01.2024 в обліку виникнення простроченої заборгованості СФГ «БАБИЧ» перед державою в сумі 500000,00 грн.

Підпунктом 2.2.1.3 Додаткового договору передбачено, що у разі виконання Гарантом гарантійних зобов`язань перед АТ «Ощадбанк» шляхом здійснення платежів за рахунок коштів державного бюджету у Позичальника з моменту такого виконання виникає прострочена заборгованість перед державою, а до держави переходять права кредитора та право вимагати від Позичальника погашення заборгованості у спосіб та згідно процедур встановлених Порядком та Договором гарантії.

17.12.2024 позивач направив відповідачам (на адресу електронної пошти) повідомлення про виникнення з 02.01.2024 за Договором кредитної лінії № 1061 від 29.03.2021 простроченої заборгованості перед державою на суму 500 000,00 грн. та перехід до держави прав кредитора за Договором кредитної лінії № 1061 від 29.03.2021, Договором поруки 1 від 29.03.2021 у розмірі частини обов`язку, що була виконана Гарантом, з вимогою погасити заборгованість у встановлений строк.

Проте, як зазначив позивач, у визначений термін заборгованість за кредитом Позичальником та Поручителем погашена не була.

Неналежне виконання Позичальником та Поручителем зобов`язань за Кредитним договором стало підставою для звернення позивача з позовом до суду, за яким відкрито провадження у даній справі № 908/1372/25.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

За змістом ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку), зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з положеннями ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу приписів ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено: якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України).

З положень ст.ст. 610, 611 ЦК України слідує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст.612 ЦК України).

Статтею 1054 ЦК України, зокрема, визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України).

Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено: якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою, гарантією. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання (ст. 546 ЦК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Статтею 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно приписів ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі.

Отже порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно Договору кредитної лінії відповідачу-1 видано Банком кредитні кошти у розмірі 1 000 000,00 грн., про що свідчить виписка по особовому рахунку Позичальника.

Укладений на забезпечення виконання зобов`язань Боржника (відповідача-1) за Договором кредитної лінії Договір поруки № 1 від 29.03.2021 передбачає безумовну, безвідкличну та безоплатну солідарну відповідальність Поручителя - ОСОБА_1 (відповідача-2) перед Банком, що випливає з Договору кредитної лінії № 1061 від 29.03.2021.

Правове регулювання відносин щодо надання гарантій за кредитами здійснюється нормами як фінансового, так і цивільного, господарського та бюджетного права.

Відповідно до ч. 2 ст. 346 ГК України, для зниження ступеня ризику банк надає кредит позичальникові за наявності гарантії платоспроможного суб`єкта господарювання чи поручительства іншого банку, під заставу належного позичальникові майна, під інші гарантії, прийняті у банківській практиці.

У п. 15-1 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України закріплено визначення поняття «гарантійне зобов`язання», яке становить собою зобов`язання гаранта повністю або частково виконати боргові зобов`язання суб`єкта господарювання - резидента України перед кредитором у разі невиконання таким суб`єктом його зобов`язань за кредитом, залученим під державну гарантію.

Згідно з п. 4 ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України розробляє і здійснює загальнодержавні програми економічного розвитку України.

Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання (ч. 1 ст. 117 Конституції України).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», зокрема, передбачено, що Кабінет Міністрів України у сфері економіки, фінансів, трудових відносин, зайнятості населення, трудової міграції, оплати та охорони праці забезпечує проведення державної економічної політики, здійснює прогнозування та державне регулювання національної економіки; забезпечує розроблення і виконання загальнодержавних програм економічного та соціального розвитку.

Відповідно до ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 6 Закону України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» (далі - Закон) Кабінет Міністрів України забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері розвитку підприємництва, розроблення та виконання загальнодержавних програм розвитку малого і середнього підприємництва з урахуванням загальнодержавних пріоритетів, здійснює заходи щодо розвитку інфраструктури підтримки малого і середнього підприємництва, спрямовує, координує та контролює діяльність органів виконавчої влади, які забезпечують надання державної підтримки.

Статтею 12 Закону передбачено, що державна підтримка передбачає формування програм, в яких визначається механізм цієї підтримки. Державні програми підтримки затверджуються Кабінетом Міністрів України в установленому законом порядку.

Згідно зі ст. 16 Закону, фінансова державна підтримка надається за рахунок державного та місцевих бюджетів. Основними видами фінансової державної підтримки є, зокрема, надання гарантії та поруки за кредитами суб`єктів малого і середнього підприємництва. Порядок використання коштів державного бюджету для фінансової державної підтримки суб`єктів малого і середнього підприємництва затверджується відповідно до вимог бюджетного законодавства.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 17 Бюджетного кодексу України державні гарантії можуть надаватися виключно у межах і за напрямами, що визначені законом про Державний бюджет України. Державні гарантії надаються на умовах платності, строковості, а також забезпечення виконання зобов`язань у спосіб, передбачений законом.

У разі виконання державою гарантійних зобов`язань перед кредиторами шляхом здійснення платежів за рахунок коштів державного бюджету, у суб`єктів господарювання з моменту такого виконання виникає прострочена заборгованість перед державою за кредитами, залученими під державні гарантії, в обсязі фактичних витрат державного бюджету, а до держави переходять права кредитора та право вимагати від таких суб`єктів господарювання погашення заборгованості в установленому законом порядку (ч. 8 ст. 17 БК України).

При цьому прострочена заборгованість суб`єктів господарювання перед державою та перед банком-кредитором за кредитами, залученими під державну гарантію на портфельній основі, стягується банком-кредитором у порядку, встановленому законодавством щодо управління проблемними активами в банках України та відповідним правочином щодо надання державної гарантії на портфельній основі, з подальшим перерахуванням пропорційної частки в рахунок погашення заборгованості перед державою (ч. 9 ст. 17 БК України).

Статтею 6-1 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» передбачено аналогічні положення та установлено, що у 2020 році державні гарантії в обсязі до 5 000 000 тисяч гривень можуть надаватися за рішенням Кабінету Міністрів України, погодженим з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету, для забезпечення часткового виконання боргових зобов`язань за портфелем кредитів банків-кредиторів, що надаються суб`єктам господарювання мікропідприємництва, малого та/або середнього підприємництва - резидентам України, у розмірі, що не перевищує 80 відсотків загальної суми таких боргових зобов`язань за портфелем кредитів та 80 відсотків за кожним окремим кредитом.

З огляду на вищевказане, Кабінет Міністрів України визначив умови, критерії, механізм надання фінансової державної підтримки за рахунок коштів державного бюджету за Програмою надання державних гарантій на портфельній основі у 2020 році, яку надає Міністерство фінансів України на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 25.11.2020 №1151 «Деякі питання надання державних гарантій на портфельній основі у 2020 році» на рівні агента в особі акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» та банків-кредиторів, у формі державних гарантій та в обсязі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2020 №1317 «Про надання державних гарантій на портфельній основі у 2020 році», на період з 23.12.2020 по 31.12.2025.

Постановою №1317 АТ «Ощадбанк» включено до переліку банків-кредиторів за вищевказаною програмою з граничним обсягом надання у 2020 році державних гарантій на портфельній основі у розмірі 1 000 000 000 грн.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та пунктів 1, 37, 45 Статуту акціонерного товариства «Державний ощадний банк», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2003 №261, АТ «Ощадбанк» є державним банком, який має право надавати банківські та інші фінансові послуги, а також провадити інші види діяльності в національній та іноземній валюті. Банк має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг та вчиняти будь-які правочини, необхідні для надання ним банківських та інших фінансових послуг та здійснення іншої діяльності.

Правочин щодо надання державної гарантії на портфельній основі між Міністерством фінансів України та АТ «Ощадбанк» оформлений шляхом укладення договору №13010-05/271 від 31.12.2020 та визначає обсяг гарантійних зобов`язань та порядок їх виконання; права, обов`язки та відповідальність гаранта і кредитора; умови настання гарантійного випадку; строк здійснення виплат у разі настання гарантійного випадку; розмір та порядок сплати до державного бюджету плати за надання такої гарантії; порядок погашення заборгованості перед державою за виконання гарантійних зобов`язань.

У п. 6.1 Договору про надання державної гарантії передбачено, що у разі здійснення Гарантом виплати ССГ (суми сплати за гарантією) за будь-яким проблемним кредитом Бенефіціар зобов`язується відобразити в обліку виникнення заборгованості Принципала перед бюджетом на суму здійсненої Гарантом виплати ССГ та застосувати інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації предмета забезпечення) за таким проблемним кредитом. Таке звернення стягнення має бути здійснено Бенефіціаром у найкоротші строки.

Згідно з п. 6.2 вказаного Договору гарантії, з метою реалізації зворотної вимоги (регресу) Гаранта до Принципала та на виконання ст. 6-1 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» та вимог, передбачених пунктами 6.1 та 6.3 цього договору, Бенефіціар, виступаючи на підставі Порядку №1151 та цього договору, зобов`язується:

- застосувати інструменти врегулювання заборгованості за проблемним кредитом з метою погашення простроченої заборгованості перед бюджетом та зобов`язань позичальника зі сплати пені, нарахованої відповідно до п. 6.8 цього договору за таким проблемним кредитом;

- здійснювати заходи щодо стягнення суми, сплаченої Гарантом, з усіма процесуальними правами, що надаються позивачу (за винятком права підпису заяви про повну або часткову відмову від заяви про порушення (відкриття) провадження у справі про банкрутство, підпису заяви про відмову від заяви з грошовими вимогами до боржника; підпису заяви про повне або часткове визнання позову, про повну або часткову відмову від позову, про зменшення розміру позовних вимог), в судах, а також органах нотаріату, органах державної виконавчої служби, з приватними виконавцями, арбітражними керуючими, адвокатами;

Отже, з наведеного вище слідує, що державна гарантія на портфельній основі як гарантійний механізм:

1) передбачає безвідкличне та безумовне забезпечення виконання Позичальником частини зобов`язань за Кредитним договором, надане Гарантом на користь Банку у формі гарантії відповідно до умов Порядку №1151, в якості часткового покриття кредитного ризику Банку за кредитною операцією з Позичальником;

2) в результаті здійснення Гарантом виплати суми за гарантією в обліку Банку відображено виникнення простроченої заборгованості Позичальника перед державою за кредитом, залученим під державну гарантію на портфельній основі на суму здійсненої Гарантом виплати за гарантією, а до держави (у розмірі частини обов`язку, що була виконана Гарантом) перейшли права кредитора та остання як Гарант має право зворотної вимоги (регресу) щодо повернення сплаченої суми;

3) своє право зворотної вимоги (регресу) щодо повернення сплаченої за гарантією суми Гарант реалізував шляхом наділення Банку повноваженнями на стягнення простроченої заборгованості перед державою та перед Банком за кредитом, залученим під державну гарантію на портфельній основі, з подальшим її розподілом між Гарантом та Банком пропорційно ставці гарантії.

За таких обставин, повноваження АТ «Ощадбанк» щодо солідарного стягнення з відповідачів простроченої заборгованості перед державою за договором відповідають закону, актам Кабінету Міністрів України, Договору про надання державної гарантії на портфельній основі та статутній діяльності АТ «Ощадбанк».

03.01.2024 Гарант за Договором про надання державної гарантії на портфельній основі №13010-05/271 від 31.12.2020 здійснив на користь позивача сплату за гарантією суми 500 000,00 грн. Отримані кошти Банк спрямував у рахунок часткового погашення заборгованості Селянським (фермерським) господарством «БАБИЧ» за Договором кредитної лінії № 1061 від 29.03.2021.

Враховуючи невиконання Позичальником та Поручителем своїх договірних зобов`язань, а також з огляду на вищевказані положення законодавства та умови Додаткового договору № 1 від 29.03.2021, суд визнав, що у позивача виникло право вимагати погашення заборгованості за Кредитним договором з вищевказаних правових підстав.

Позивач надав в матеріали справи докази на підтвердження заявлених позовних вимог.

Відповідачі заявлені позивачем позовні вимоги не спростували, доказів належного виконання договірних зобов`язань суду не надали.

На підставі усього вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд враховує, що солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати розподіляються між відповідачами порівну.

Отже, на підставі статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідачів порівну.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з Селянського (фермерського) господарства «БАБИЧ», (71740, Запорізька область, Токмацький район, село Покровське, вул.Антипенка, буд. 126), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк», (69063, м.Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 48) суму 500 000 грн. 00 коп. простроченої заборгованості перед державою за Договором кредитної лінії № 1061 від 29.03.2021 залученим під державну гарантію на портфельній основі.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства «БАБИЧ», (71740, АДРЕСА_1) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк», (69063, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 48) суму 3750 грн 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк», (69063, м.Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 48) суму 3750 грн 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення складено та підписано 18.08.2025.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва