ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року м. ХарківСправа № 922/1812/24 (922/1528/25)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву представника Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Несторівський, буд. 3-5, )
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "МІДАН ЦЕНТР" (61001, м. Харків, пр. Гагаріна, буд. 20, ), 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ" (49000, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, оф. 503, )
про визнання недійсними договорів та стягнення кошті в межах справи про банкрутство ТОВ "Мідан центр"

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 18.07.2025, крім іншого, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" задоволено. Визнано недійсним Договір про надання поворотної фінансової допомоги №МЦ22/7-ФД від 04.07.2022, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "МІДАН ЦЕНТР" (, місцезнаходження: 61001, Харківська обл., місто Харків, пр. Гагаріна, буд. 20) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ" (, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, оф. 503). Визнано недійсним Договір про надання поворотної фінансової допомоги №МЦ22/13-ФД від 04.10.2022, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "МІДАН ЦЕНТР" (, місцезнаходження: 61001, Харківська обл., місто Харків, пр. Гагаріна, будинок 20) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ" (, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, оф. 503). Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ" (, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, оф. 503) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МІДАН ЦЕНТР» (, місцезнаходження: 61001, Харківська обл., місто Харків, пр. Гагаріна, будинок 20) грошові кошти в розмірі 309 740 000, 00 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ" (, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, оф. 503) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Несторівський, буд. 3-5, ) 426 324,40 грн. витрат по сплаті судового збору. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «МІДАН ЦЕНТР» (; місцезнаходження: 61001, Харківська обл., місто Харків, пр. Гагаріна, будинок 20) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Несторівський, буд. 3-5, ) 426 324,40 грн. витрат по сплаті судового збору.

25.07.2025 до суду від представника Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/1812/24 (922/1528/25), в якій останній просить суд: прийняти дану заяву до розгляду та долучити до матеріалів справи № 922/1812/24 (922/1528/25); ухвалити додаткове рішення у справі № 922/1812/24 (922/1528/25) за позовом Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, пров. Несторівський, буд. 3-5) до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІДАН ЦЕНТР» (; місцезнаходження: 61001, м. Харків, пр. Гагаріна, буд. 20), Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІВАЙН ТОРГ» (, 49000, Україна, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Мандриківська, будинок, 47, офіс, 503); стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІВАЙН ТОРГ» (, 49000, Україна, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Мандриківська, будинок, 47, офіс, 503) на користь Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, пров. Несторівський, буд. 3-5) судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 348 665,00 грн. (триста сорок вісім тисяч шістсот шістдесят п`ять гривень 00 копійок); розгляд справи про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/1812/24 (922/1528/25) здійснювати без виклику сторін.

25.07.2025 до суду від представника Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" надійшло клопотання (вх.№17236) про долучення до матеріалів справи №922/1812/24 (922/1528/25) доказів на підтвердження розміру професійної правничої допомоги.

Ухвалою суду від 28.07.2025 прийнято до розгляду заяву представника Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (вх.№17232 від 25.07.2025) про ухвалення додаткового рішення у справі №922/1812/24 (922/1528/25). Розгляд заяви представника Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (вх.№17232 від 25.07.2025) про ухвалення додаткового рішення у справі №922/1812/24 (922/1528/25) постановлено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Запропоновано відповідачам в строк до 01.08.2025 надати свої міркування або заперечення щодо заяви представника Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (вх.№17232 від 25.07.2025) про ухвалення додаткового рішення у справі №922/1812/24 (922/1528/25).

Згідно з даними КП "Діловодство спеціалізованого суду" вищевказану ухвалу суду направлено до Електронних кабінетів ЄСІТС ТОВ "Мідан Центр" та доставлено 29.07.25 о 16:31.

Згідно з даними КП "Діловодство спеціалізованого суду" вищевказану ухвалу суду направлено до Електронних кабінетів ЄСІТС ТОВ "Лівайн Торг" та доставлено 29.07.25 о 16:32.

У строк до 01.08.2025 включно відповідачі не надали суду свої міркування або заперечення щодо заяви представника Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про ухвалення додаткового рішення у справі №922/1812/24 (922/1528/25).

Суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом (частина перша); кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частина друга).

Відповідно до статті 64 Конституції України права громадян на звернення до суду та отримання правничої допомоги не можуть бути обмежені, а мають реалізовуватися з урахуванням умов існуючого воєнного стану.

Таким чином, оскільки судова система має забезпечувати дотримання права на доступ до правосуддя і здійснення такого правосуддя, з метою дотримання прав учасників та забезпечення права на справедливий суд, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, з метою всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи у розумні строки, суд дійшов висновку про розгляд справи у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав в умовах існуючого воєнного стану, застосувавши ст.ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3, 64 Конституції України та ст. 2, 11 ГПК України.

Розглянувши заяву представника Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (вх.№17232 від 25.07.2025) про ухвалення додаткового рішення, з урахуванням клопотання (вх.№17236 від 25.07.2025) суд дійшов наступних висновків.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частинами 1, 3 ст. 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура, засади організації і діяльності якої та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Зазначеним приписам Конституції України кореспондує ст. 16 ГПК України, положеннями якої передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, а представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Виходячи з аналізу положень ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги.

Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Одним із принципів господарського судочинства, який передбачено положеннями ст. 129 ГПК України, є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права у суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Виходячи з системного аналізу положень ч. 8 ст. 129, ч. 3 ст. 126 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі доказів, які подаються сторонами до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Також, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку із недоведеністю їх наявності у порядку, передбаченому положеннями ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74, ст.ст. 76-77 ГПК України.

Водночас, у розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог, передбачених ч. 4 ст. 126 ГПК України щодо співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт, ціною позову. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Разом з тим, слід розділяти поняття "зменшення судових витрат" та "розподіл судових витрат".

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Проте, у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями ч.ч. 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

Відтак, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, та відповідно до яких суд наділений дискреційними повноваженнями щодо встановлення обставин виникнення судових витрат та визначення їх розміру, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним щодо предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 11.02.2021 у справі № 920/39/20, від 11.11.2021 у справі № 873/137/21, у додатковій постанові Верховного Суду від 13.12.2022 у справі № 925/367/20(925/107/21).

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини у справі "Баришевський проти України", "Двойних проти України", заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (пункт 269).

Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява №35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява №24003/07, п. 33, 08.12.2016).

Зазначені висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі № 550/936/18, від 04.06.2019 у справі № 9901/350/18 та додатковій постанові у зазначеній справі від 12.09.2019, а також у постановах Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, від 26.05.2020 у справі № 908/299/18.

Так позивачем в якості доказів понесення останнім витрат на правничу допомогу під час розгляду справи №922/1812/24 (922/1528/25) надано копії:

- Договору про надання правової допомоги № 20/2250-ІН від 11.10.2023;

- Додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги № 20/2250-ІН від 11.10.2023;

- листа ПАТ «УКРНАФТА» від 15.08.2024 № 01/01/07-602/1 про надання професійної правничої допомоги;

- звіту про надані Послуги за період з 01.02.2025 по 28.02.2025;

- звіту про надані Послуги за період з 01.03.2025 по 31.03.2025;

- звіту про надані Послуги за період з 01.04.2025 по 30.04.2025;

- звіту про надані Послуги за період з 01.05.2025 по 31.05.2025;

- акту приймання передачі адвокатських послуг № 28 від 28.02.2025;

- акту приймання передачі адвокатських послуг № 56 від 31.03.2025;

- акту приймання передачі адвокатських послуг № 75 від 30.04.2025;

- акту приймання передачі адвокатських послуг № 96 від 30.05.2025;

- виписки про рух коштів за 20.03.2025;

- виписки про рух коштів за 29.04.2025;

- виписки про рух коштів за 27.05.2025;

- виписки про рух коштів за 11.07.2025.

Як вбачається із матеріалів справи, представництво інтересів позивача при розгляді даної справи в Господарському суді Харківської області здійснював адвокат Мошенець Дмитро Вячеславович на підставі ордеру від 31.03.2025 серії ВІ № 1291115.

Так, при дослідженні зазначених вище доказів судом встановлено, що 11.10.2023 між позивачем Публічним акціонерним товариством "УКРНАФТА" (Замовник) та Адвокатським об`єднанням "АДЕР ХАБЕР", було укладено Договір № 20/2250-ІН від 11.10.2023 про надання правової допомоги.

Відповідно до пункту 1.1. Договору, Виконавець буде надавати Замовнику правову допомогу у вигляді проведення претензійно-позовної роботи щодо стягнення дебіторської заборгованості, штрафних санкцій, інфляційних втрат та можливих збитків за результатами господарської діяльності замовника за укладеними договорами комісії та договорами поставки нафтопродуктів з розстроченням платежів з ПАТ "НПК-Галичина", мировими угодами, що укладені за результатами проведених біржових аукціонів з продажу нафти, забезпечення отоварення та/або відшкодування вартості заблокованих паливних скретч-карток "АВIАС", придбаних у ПАТ "НПК-Галичина" за 32-ма договорами купівлі-продажу та отриманих у власність від ряду третіх осіб на підставі звернення стягнення на заставне майно, а також визначення єдиної правової позиції та проведення претензійно-правової роботи щодо виплати акціонерам частини чистого прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів за 2020 рік, надалі - "Правова допомога".

За пунктом 1.2. Договору, з урахуванням Додаткової угоди № 1 від 29.03.2025, Виконавець в рамках справ, визначених п. 1.1. Договору, але не виключно:

- надає Правову допомогу на всіх стадіях досудового та судового провадження, або поза межами його, має право представляти інтереси Замовника в суді з усіма правами, наданими стороні, третій особі;

- має право складати та подавати позови, скарги тощо з правом підпису позовів, докази, ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них копії, витяги, одержувати копії судових рішень, брати участь у судових засіданнях, брати участь у дослідженні доказів, ставити питання іншим учасникам справи, свідкам, експертам, спеціалістам, подавати заяви та клопотання, а також пояснення до суду, з правом підпису таких заяв, клопотань та пояснень, наводити свої доводи та міркування з питань, що виникають під час розгляду судової справи, заперечувати проти заяв, клопотань, пояснень, доводів і міркувань інших осіб, ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити із них копії, подавати письмові зауваження, оскаржувати судові рішення з правом підпису апеляційних та касаційних скарг, засвідчувати копії документів, користуватися іншими правами, у тому числі правами, передбаченими у Господарським процесуальним кодексом України, Цивільним процесуальним кодексом України та Кодексом адміністративного судочинства України;

- має право подавати виконавчі документи на виконання, вести справи в органах державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в усіх його структурних та територіальних підрозділах (управліннях, відділах) чи приватних виконавців, в тому числі у комісіях, з усіма правами учасника виконавчого провадження, в тому числі знайомитись з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у будь-яких виконавчих діях, висловлювати свої доводи, міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження, заявляти відводи, оскаржувати дії (бездіяльність) державного виконавця або приватного виконавця з питань виконавчого провадження у відповідності до Закону України "Про виконавче провадження" та підзаконних нормативно-правових актів, що регулюють правовідносини, пов`язані з виконанням судових рішень на усій території України;

- має право підписувати та заявляти вимоги як кредитора або боржника до будь-яких юридичних осіб, що припиняються (в тому числі ліквідуються), брати участь у зборах кредиторів та комітетах кредиторів, з правом вирішального голосу у процедурі розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації або погашення боргів тощо, робити від імені Клієнта заяви, подавати заперечення та клопотання, в тому числі щодо кандидатури арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та інших посадових осіб, користуватись іншими правами, наданими юридичній особі згідно з положеннями Кодексу України з процедур банкрутства, представляти інтереси Клієнта у відносинах з ліквідатором, ліквідаційною комісією або іншими особами на яких покладено функції з припинення (в тому числі ліквідації) юридичної особи, а також в усіх державних, приватних, колективних, комунальних підприємствах, будь-яких інших підприємствах, установах, організаціях України; в органах державної влади та місцевого самоврядування, в органах державної статистики, пов`язаних з представництвом та захистом інтересів Клієнта на усій території України;

- має право підписувати та подавати до відповідних органів скарги, заяви та клопотання, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, заяви про залучення до провадження як потерпілого, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, скарги на постанови слідчого (прокурора) про закриття кримінального провадження, знайомитись з матеріалами досудового розслідування, підписувати та подавати клопотання, цивільний позов, бути представником Клієнта як потерпілого цивільного позивача, особи, у володінні якої знаходяться документи, користуватись усіма правами потерпілого та цивільного позивача, звертатись до слідчого судді, суду із клопотаннями про арешт майна, підписувати та подавати запити від імені Клієнта, одержувати оригінали та копії процесуальних документів, брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, завіряти копії документів, представляти інтереси Клієнта в усіх судах, з правом прийняття участі в судовому провадженні, подання апеляційних та касаційних скарг на рішення, постанови та ухвали суду згідно з положеннями Кримінального процесуального кодексу України на усій території України;

- має право представляти Замовника у відносинах з будь-якими органами державної влади України, органами місцевого самоврядування України, підприємствами, установами, організаціями, незалежно від форми власності;

- має право отримувати і подавати від імені Замовника будь-які документи, що стосуються захисту його прав та інтересів, подавати адвокатські запити;

- надає письмові та усні консультації, здійснює аналітичну роботу, збирає доказову базу.

Згідно із пунктом 1.3. Договору, Правова допомога надається за винагороду.

Відповідно до пункту 3.1. Договору, вартість Правової допомоги Виконавця розраховується шляхом помноження кількості витрачених годин на надання Правової допомоги у звітному місяці та вартості однієї години роботи адвоката, що становить 10 180, 00 грн., у тому числі 20 % ПДВ 1 696, 67.

Виконавець після надання Правової допомоги надсилає Замовнику Акт приймання-передачі у двох примірниках. Замовник підписує, датує і повертає Виконавцю один примірник такого Акту приймання-передачі або надсилає Виконавцю мотивовану відмову від його підписання протягом 10 (десяти) робочих днів після одержання Акту приймання-передачі. У разі, якщо Виконавець після закінчення зазначених 10 (десяти) днів не одержить від Замовника підписаний Акт приймання-передачі або мотивовану відмову від його підписання, Сторони визнають, що Акт приймання-передачі вважається підписаним, а Правова допомога наданою Виконавцем і прийнятою Замовником в обсязі і на умовах, зазначених у такому Акті приймання-передачі (п. 3.3. Договору).

Договір набуває чинності з дати підписання обома Сторонами і діє до прийняття остаточного рішення суду по справах, що є предметом Договору (п. 6.1. Договору).

Як вбачається зі змісту звіту про надані послуги за період з 01.02.2025 по 28.02.2025; звіту про надані Послуги за період з 01.03.2025 по 31.03.2025; звіту про надані Послуги за період з 01.04.2025 по 30.04.2025; звіту про надані Послуги за період з 01.05.2025 по 31.05.2025 загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 348 665,00 грн.

Вказані кошти були сплачені ПАТ «УКРНАФТА» на рахунок Адвокатського об`єднання «АДЕР ХАБЕР», що підтверджується актами приймання передачі адвокатських послуг та виписками про рух коштів.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом у даному разі враховано, що зі звіту про надані послуги за період з 01.02.2025 по 28.02.2025 вбачається, що 27.02.2025 адвокатське об`єднання виконало роботи з складання таблиць та схематичних зображень наявності дебіторської заборгованості у боржників ПАТ "Укрнафта" (ТОВ "Ексон Оіл", ТОВ "Моріта", ТОВ "Мідан Центр", ТОВ " Енерджі Сток", ТОВ " Вільєна" і т.д.). Однак, предметом розгляду в даній справі було визнання недійсним договору, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІДАН ЦЕНТР» та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ" та стягнення з останнього коштів, відтак дослідження наявність дебіторської заборгованості у ТОВ "Ексон Оіл", ТОВ "Моріта", ТОВ " Енерджі Сток", ТОВ " Вільєна" і т.д. не входять до витрат на правову допомогу у даній справі.

Крім того, зі звітів про надані послуги вбачається, що адвокатським об`єднанням для позивача надано певний комплекс робіт, єдиною кінцевою метою яких було написання позовної заяви. Тобто складання, оформлення, направлення адвокатських запитів ліквідатору ТОВ "Мідан Центр" щодо надання інформації та документів, аналіз відповіді ліквідатора, складання, оформлення та подання позову, вивчення судової практики та вироблення стратегії щодо оскарження договорів, формування позиції для позовів, редагування, оформлення та подання позову - усе це складові частини єдиного процесу створення і написання позовної заяви.

З огляду на вищевикладене, враховуючи затрачений адвокатом час на надання таких послуг , суд вважає, що у даному випадку розумним та виправданим є стягнення 39000,00 грн. витрат на правничу допомогу у контексті представлених документів та характеру спору. Це підтверджується обсягом роботи, виконаної адвокатом, і складністю виконаних завдань, ціною позову. Суд дійшов висновку, що сума у розмірі 39000,00 грн. відповідає критеріям реальності та необхідності, прийнятим у судовій практиці.

Суд зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим витрати на професійну правничу допомогу суд вважає необхідним покласти на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що заява представника Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ" (49000, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, оф. 503, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Несторівський, буд. 3-5, ) витрати на правничу допомогу у розмірі 19500,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МІДАН ЦЕНТР» (; місцезнаходження: 61001, Харківська обл., місто Харків, пр. Гагаріна, будинок 20) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Несторівський, буд. 3-5, ) витрати на правничу допомогу у розмірі 19500,00 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Видати накази після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою https://court.gov.ua.

Позивач: Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" (місцезнаходження: 04053, м. Київ, пров. Несторівський, буд. 3-5, ).

Відповідач1: Товариство з обмеженою відповідальністю «МІДАН ЦЕНТР» (; місцезнаходження: 61001, Харківська обл., місто Харків, пр. Гагаріна, будинок 20).

Відповідач2: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ" (49000, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, оф. 503, ).

Додаткове рішення складено та підписано 18.08.2025.

Суддя В.О. Усатий