УХВАЛА

м. Київ

22.08.2025Справа № 910/10333/25

Господарський суд міста Києва у складі судді ОСОБА_1 , розглянувши без виклику представників учасників судового процесу

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про забезпечення позову до подачі позовної заяви

особа, яка може отримати статус учасника справи: Акціонерне товариство " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ),

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_1 " звернулось до ІНФОРМАЦІЯ_3 з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви, відповідно до прохальної частини якої заявник просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом зобов`язання АТ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " забезпечити тимчасовий доступ до території ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " шляхом створення об`їзду зруйнованого залізничного переїзду та пішохідного переходу або тимчасового відновлення зруйнованого залізничного переїзду та пішохідного переходу за адресою: АДРЕСА_3 .

В обґрунтування поданої заяви Товариство з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_1 " зазначає, що Товариство зареєстроване та фактично здійснює свою господарську діяльність з 1998 року за адресою: АДРЕСА_3 (раніше АДРЕСА_3 .

Станом на 18 серпня 2025 року позивач вже понад 2 місяці не може здійснювати свою господарську діяльність через руйнівні роботи проведені співробітниками Акціонерного товариства " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", які своїми діями повністю знищили залізничний переїзд загального користування АДРЕСА_3 . Також співробітники АТ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " знищили пішохідний перехід через залізничні колії за адресою АДРЕСА_3 .

Зруйнований залізничний переїзд майже 30 років був єдиним шляхом доступу на територію підприємства заявника, а також території сусідніх підприємств, про даний факт у АТ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " була наявна інформація.

На початку літа 2025 року співробітники АТ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " без будь-яких повідомлень заявнику та іншим підприємствам, повністю зруйнували залізничний переїзд, а також демонтували дорожній знак 1.29 ПДР (правила дорожнього руху), що відноситься до категорії попереджувальні дорожні знаки.

За доводами заявника, дії АТ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " щодо руйнування залізничного переїзду призвели до повної блокади доступу та господарської діяльності підприємства Заявника. ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " міжнародне транспортне підприємство, що надає послуги з перевезення у міжнародному та внутрішньому сполученні по перевезення зерна. Наразі всі транспортні засоби заявника знаходяться на території підприємства у заблокованому стані через зруйнований залізничний переїзд. Працівники заявника не мають змоги потрапити на робочі місця, оскільки пішохідний перехід через залізничні колії також зруйнований.

Окремо заявник наголошує, що під час дії військового стану в Україні, доступ екстрених служб впродовж більше ніж два місяці до території позивача є неможливим. Через зруйнований залізничний переїзд жодна екстрена служба, у разі аварійної критичної ситуації, не матиме змоги потрапити на територію ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

Частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною 1 статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом наведеної норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язане вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 21.01.2019 у справі № 902/48318, від 28.08.2019 у справі № 910/4491/19, від 12.05.2020 у справі № 910/14149/19, від 21.01.2021 у справі № 924/881/16.

Згідно зі ст. ст. 73, 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.20. у справі № 381/4019/18 також висловлено позицію про те, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, або призвести до неможливості ефективного захисту чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Частиною 11 статті 137 ГПК України встановлено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", суд не вбачає підстав для висновку про те, що невжиття заявлених заходів зможе істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

При цьому заявником не вказано, які саме позовні вимоги будуть пред`явлені до відповідача в позовній заяві.

У порядку, передбаченому ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_1 " не обґрунтовано та не доведено належними доказами в установленому законом порядку наявності визначених законодавчо підстав для вжиття заявлених заходів забезпечення позову, а також відповідності його вимог ст. 137 ГПК України, з огляду на положення частини 11 цієї статті.

Відтак суд відмовляє в задоволенні означеної заяви.

За приписами ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки заяву про забезпечення позову судом розглянуто, витрати заявника по сплаті судового збору за розгляд заяви про забезпечення позову відшкодуванню та поверненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 123, 136-140, 234, 235 ГПК України ІНФОРМАЦІЯ_5

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю " ІНФОРМАЦІЯ_1 " у задоволенні заяви про забезпечення позову (до подачі позовної заяви).

Ухвала набирає законної сили 22.08.2025 та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1