ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року Справа № 902/383/24(902/1281/24)

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Розізнана І.В. , суддя Крейбух О.Г.

секретар судового засідання Соколовська О.В.

за участю представників - не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чорноморської сільської ради на рішення Господарського суду Вінницької області від 07.05.2025 у справі №902/383/24(902/1281/24) (повний текст складено 13.05.2025)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мего ЛТД"

до: Чорноморської сільської ради

про стягнення 5 060 779,10 грн

в межах справи № 902/383/24

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс"

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мего ЛТД"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 07.05.2025 у справі №902/383/24(902/1281/24) позов ТОВ "Мего ЛТД" до Чорноморської сільської ради про стягнення 5 060 779,10 грн у справі № 902/383/24(902/1281/24), в межах справи № 902/383/24 про банкрутство ТОВ "Мего ЛТД", задоволено частково.

Закрито провадження у справі № 902/383/24(902/1281/24), в межах справи №902/383/24 про банкрутство ТОВ "Мего ЛТД" в частині вимог про стягнення з відповідача 4 584 286,28 грн боргу.

Стягнуто з Чорноморської сільської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мего ЛТД" 364 140,23 грн - інфляційних втрат, 112 352,59 грн - 3% річних та 5 717,91 грн - витрат на сплату судового збору.

Вказане рішення мотивоване тим, що відповідачем було погашено основний борг в сумі 4 584 286,28 грн, а тому у вказаній частині основного боргу, який перестав існувати після відкриття провадження у справі, провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмета спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України. Також суд першої інстанції, враховуючи, що відповідач у визначений строк оплату за виконані будівельні роботи не здійснив, дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 364 140,23 грн - інфляційних втрат та 112 352,59 грн - 3% річних є доказово обґрунтованими та нормативно підставними, а тому підлягають задоволенню в цій частині в повному обсязі.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Чорноморська сільська рада звернулася до суду із апеляційною скаргою через систему Електронний суд, в якій просить рішення Господарського суду Вінницької області про стягнення з Чорноморської сільради на користь ТОВ "МЕГО ЛТД" 364 140,23 грн - інфляційних втрат, 112 352,59 грн - 3% річних та 5 717,91 грн - витрат на сплату судового збору. Скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенню позову повністю. Розподілити судові витрати.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає наступне:

- суд при розгляді справи не досліджував та не надав оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи, обґрунтувавши своє рішення лише положеннями договору без застосування положень ст. 46 Закону України "Про державний бюджет України на 2024 рік", Бюджетного Кодексу України та правил контролю органами казначейства, що передбачені ч. 2 ст. 7 Закону України "Про публічні закупівлі". Застосування судом ч. 2 ст. 625 ЦК України при ухваленні рішення без встановлення таких вирішальних обставин як наявність (чи відсутність) прострочки кредитора є порушенням приписів ч. 2 ст. 236 ГПК України;

- у матеріалах справи міститься Договір про реструктуризацію заборгованості за виконані роботи з графіком погашення заборгованості, який був направлений Відповідачем Позивачу на початку липня 2024 року на електронну адресу. Однак позивач на лист відповідь не надав. Підписаний договір про реструктуризацію від 17.07.2024 був направлений Позивачем Відповідачу лише 21.10.2024. Відповідно до п.1.2. Договору про реструктуризацію до складу заборгованості не включаються суми неустойки (штрафів пені) процентів річних, інфляційних нарахувань в обсязі 0 гривень 00 коп. нарахованих на заборгованість. Таким чином, сторони цього Договору за власною згодою змінили термін виконання зобов`язань Відповідача по оплаті виконаних робіт;

- до органів, казначейства на підтвердження взятих на себе бюджетних зобов`язань у 2024 році, Відповідач міг надати тільки договір з додатками, а саме з актом звіряння взаєморозрахунків, що підтверджує розмір заборгованості. В порушення досягнутих домовленостей акт звірки взаєморозрахунків №2 за період з 01.10.23 до 30.11.24 було підписано Позивачем та надано Відповідачу лише 30.11.2024;

- отримавши акт звірки №2, відповідач 04.12.2024 надав пакет документів в Казначейство на оплату простроченої заборгованості, яка в подальшому була сплачена казначейством в порядку черговості відповідно до Постанови КМУ №590 від 09.06.2021 "Про затвердження Порядку виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану";

- суд при розгляді справи, в порушення положень ч. 5 ст. 236 ГПК України взагалі не досліджував та надав оцінку Договору про реструктуризацію заборгованості за виконані роботи та не врахував наслідки його укладання для сторін. Також не надав оцінку невиконанням Позивачем умов п.2.1 цього договору стосовно підписання акту звірки взаєморозрахунків, що унеможливлювало проведення платежу органами казначейства;

- якщо припустити можливість нарахування санкцій передбачених ст. 625 ЦК України при таких обставинах, то їх нарахування мало б здійснюватися відповідно строків встановлених договором про реструктуризацію, з урахуванням виконання його положень також і Позивачем у справі.

19.06.2025 матеріали справи №902/383/24 (902/1281/24) надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.06.2025 апеляційну скаргу Чорноморської сільської ради на рішення Господарського суду Вінницької області від 07.05.2025 у справі №902/383/24(902/1281/24) залишено без руху. Запропоновано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали та надати Північно-західному апеляційному господарському суду належні докази доплати 1715,37 грн судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

30.06.2025 на адресу суду від Чорноморської сільської ради надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено докази сплати судового збору у відповідному розмірі.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.07.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Чорноморської сільської ради на рішення Господарського суду Вінницької області від 07.05.2025 у справі №902/383/24(902/1281/24). Розгляд апеляційної скарги призначено на "26" серпня 2025 р. об 11:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань №3. Запропоновано учасникам справи у строк до 07.08.2025 надіслати до Північно-західного апеляційного господарського суду письмові відзиви на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому ст. 263 ГПК України, та докази надсилання копії відзивів та доданих до них документів іншим учасникам справи.

16.07.2025 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Мего ЛТД" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить повністю відмовити у задоволенні апеляційної скарги Чорноморської сільської ради на рішення Господарського суду Вінницької області від 07.05.2025 в справі № 902/383/24(902/1281/24), а оскаржуване рішення залишити без змін.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.08.2025 прийнято апеляційну скаргу Чорноморської сільської ради на рішення Господарського суду Вінницької області від 07.05.2025 у справі №902/383/24(902/1281/24) до провадження Північно-західного апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: Павлюк І.Ю. - головуючий суддя, суддя Розізнана І.В., суддя Крейбух О.Г.

14.08.2025 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Мего ЛТД" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Позивач обґрунтовує вказане клопотання тим, що представник не зможе взяти участь у судовому засіданні, яке призначене на 26.08.2025 об 11:00 год. у зв`язку з перебуванням представника позивача у відпустці з 15.08.2025 по 31.08.2025 включно, що підтверджується довідкою №349 від 13.08.2025 (копія додається). На підставі вищевикладеного, просить визнати поважними причини неприбуття представника ТОВ "Мего ЛТД" у судове засідання, яке призначене на 26.08.2025 об 11:00 год, та відкласти вказане засідання на іншу дату.

25.08.2025 на адресу суду від Чорноморської сільської ради надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Представник відповідача обґрунтовує вказане клопотання тим, що не зможе прийняти участь у судовому засіданні, яке призначене на 26.08.2025 об 11:00 год., у зв`язку з необхідністю бути присутнім у судовому засіданні в Одеському апеляційному суді при розгляді справи по кримінальному провадженню №0000017 від 28.01.2025 №947/10477/25 (11-сс/813/1412/25) яке призначено на 26.08.2025 о 13:30 год. у місті Одеса.

В судове засідання представники сторін не з`явилися. Про місце, час і дату судового засідання повідомлялися належним чином.

Щодо клопотання позивача та відповідача про відкладення розгляду справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків, має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Розумність строків розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 "Якименко проти України"; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 "Мороз та інші проти України" та інші).

Також суд при розгляді клопотання судом бере до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 16.07.2020 у справі №924/369/19 та від 01.10.2020 у справі №361/8331/18, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Колегія суддів враховуючи, що позивач та відповідач як юридичні особи не позбавлені можливості скористатися правовою допомогою необмеженої кількості представників, а також те, що явка сторін у справі обов`язковою не визнавалась, їх неявка в свою чергу не перешкоджає вирішенню спору, беручи до уваги те, що відкладення є правом суду, а не обов`язком, з метою недопущення безпідставного затягування розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку, що заявлене клопотання про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийняття оскаржуваного рішення суду, зазначає наступне.

Судом встановлено, що 02.10.2023 між Чорноморською сільською радою (Замовник) та ТОВ "Мего ЛТД" (Підрядник) було укладено Договір підряду № 233, за умовами якого Підрядник зобов`язується за завданням Замовника на свій ризик виконати роботи в повному обсязі та здати їх Замовнику в установлений Договором строк, відповідно до проектно-кошторисної документації, по об`єкту Капітальний ремонт дорожнього покриття по вул. Суворова від будівлі № 126 до Чорноморської ЗОШ в с. Чорноморка Миколаївського району Миколаївської області (ДК 021:2015:45230000-8 - Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь).

Згідно п. 1.3 Договору, Замовник зобов`язується прийняти виконані роботи та оплатити їх.

Ціною договору є вартість та витрати по виконанню робіт які визначаються на підставі узгодженої "Договірної ціни" (Додаток № 2 до Договору - Договірна ціна) і складають: 4 450 225,00 грн, крім того ПДВ 890 045,00 грн, разом 5 340 270,00 грн (п. 2.1 Договору).

У п. 3.1 Договору встановлено строк виконання робіт до 30.10.2023, з можливістю дострокового завершення виконання робіт.

Згідно п. 6.1.1. Договору, Підрядник зобов`язаний виконати роботи передбачені умовами даного договору в обумовлений сторонами у строк, а також у відповідності до проектно-кошторисної документації.

Згідно п. 6.2.1 Договору, Замовник зобов`язаний прийняти та оплатити виконані Підрядником роботи при відповідності виконаних робіт умовам Договору та нормативно-правовим актам.

Підрядник має право: на своєчасну оплату виконаних робіт та прийнятих робіт; на дострокове виконання робіт за умови дотримання вимог щодо якості виконаних робіт (п. 6.3.1, 6.3.2. Договору).

Відповідно до розділу 14 Договору, розрахунки здійснюються у національній валюті Україні шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Підрядника за фактично виконані роботи на підставі актів форми № КБ-2в "Акт приймання виконаних будівельних робіт" та довідок форми № КБ-3 "Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати" (п. 14.1.).

Розрахунки за виконані роботи проводяться після прийняття Сторонами виконаних будівельних робіт (за формою акта № КБ-2в "Акт приймання виконаних будівельних робіт" та формою довідки № КБ-3 "Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати") у термін до 30 робочих днів, з підписанням відповідних актів шляхом переказу грошових коштів на розрахункових рахунок Підрядника, що зазначений у цьому Договорі (п. 14.2.).

Згідно п. 15.6 Договору, фактом виконання даного Договору Сторони вважатимуть оформлення належним чином та підписання Сторонами "Акту приймання виконаних будівельних робіт" (форма № КБ-2в) і довідки "Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати" (форма № КБ-3).

30.10.2023 між Сторонами укладено додаткову угоду № 1 до Договору, відповідно до якої строк виконання робіт продовжено до 30.11.2023.

Додатковою угодою № 2 від 30.11.2023 строк виконання робіт продовжено до 15.12.2023.

Додатковою угодою № 3 від 25.12.2023 року - строк виконання робіт продовжено до 30.12.2023, з можливістю дострокового завершення виконання робіт.

Згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2в № 1 від 27.12.2023, позивачем було надано послуги відповідачу на загальну суму 4 584 286,28 грн, що також підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати № 1 від 27.12.2023, а також підсумковою відомістю ресурсів та розрахунком загальновиробничих витрат до локального кошторису.

Докази щодо зауважень Замовника щодо якості виконаних Підрядником будівельних робіт матеріали справи не містять.

27.12.2023 між сторонами укладено додаткову угоду № 4, якою Сторони погодили зменшити суму Договору на 755 983,72 грн. Загальна сума Договору становить 4 584 286,28 грн, в т.ч. ПДВ 764 047,71 грн.

Згідно п. 14.2 Договору, Замовник повинен здійснити повний розрахунок протягом 30 робочих днів, тобто до 07.02.2024.

Разом з тим, відповідач станом на момент звернення позивача до суду з даним позовом не оплатив виконані будівельні роботи, у зв`язку з чим заборгував останньому 4 584 286,28 грн.

Також, в матеріалах справи міститься обопільно підписаний акт звіряння взаєморозрахунків № 2 від 30.11.2024, за період з 01.10.2023 - 30.11.2024, згідно якого заборгованість відповідача перед позивачем становить 4 584 286,28 грн.

Наведене стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Разом з тим, як вбачається з наявних матеріалів справи, вже в процесі розгляду справи (провадження у справі відкрито 04.12.2024 ) відповідачем було погашено основний борг в сумі 4 584 286,28 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №04/12/2024№3796 від 23.12.2024 на 4 584 286,28 грн.

Суд першої інстанції в частині основного боргу на суму 4 584 286,28 грн закрив провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

У вказаній частині закриття провадження у справі сторонами рішення суду не оскаржується.

Водночас позивачем, окрім суми основного боргу, нараховано до стягнення з відповідача за період з 08.02.2024 до 02.12.2024 інфляційні втрати в розмірі 364 140,23 грн та 3% річних в розмірі 112 352,59 грн.

Суд першої інстанції, врахував, що на виконання умов договору підряду № 233 від 02.10.2023, відповідач мав здійснити оплату за виконані роботи до 07.02.2024, однак у визначений строк оплату за виконані будівельні роботи не здійснив. А тому позивачем правомірно нараховано за період з 08.02.2024 до 02.12.2024 інфляційні втрати в розмірі 364 140,23 грн та 3% річних в розмірі 112 352,59 грн.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків є договори та інші правочини (частина 2 статті 11 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки.

Неналежне виконання зобов`язання з оплати виконаних робіт або наданих послуг є порушенням виконання грошового зобов`язання і передбачає застосування правових наслідків порушення зобов`язання та настання відповідальності, зокрема, за приписами статті 625 ЦК України.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (частина 1). За прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2).

Отже, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

ЄСПЛ у рішеннях від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України" зазначив, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2в № 1 від 27.12.2023, позивачем було надано послуги відповідачу на загальну суму 4 584 286,28 грн, що також підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати № 1 від 27.12.2023, а також підсумковою відомістю ресурсів та розрахунком загальновиробничих витрат до локального кошторису.

Відповідно до п. 14.1 Договору, розрахунки здійснюються у національній валюті Україні шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Підрядника за фактично виконані роботи на підставі актів форми № КБ-2в "Акт приймання виконаних будівельних робіт" та довідок форми № КБ-3 "Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати".

Розрахунки за виконані роботи проводяться після прийняття Сторонами виконаних будівельних робіт (за формою акта № КБ-2в "Акт приймання виконаних будівельних робіт" та формою довідки № КБ-3 "Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати") у термін до 30 робочих днів, з підписанням відповідних актів шляхом переказу грошових коштів на розрахункових рахунок Підрядника, що зазначений у цьому Договорі (п. 14.2.).

Як зазначено вище, відповідні акт та довідка підписано 27.12.2023.

Отже, на виконання умов договору підряду № 233 від 02.10.2023, відповідач мав здійснити оплату за виконані роботи до 07.02.2024.

Водночас, як встановлено судом відповідач у визначений строк оплату за виконані будівельні роботи не здійснив, а тому є підставними нарахування позивача інфляційних втрат та 3% річних.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, суд дійшов висновку, що останній є арифметично правильним. А тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 364 140,23 грн інфляційних втрат та 112 352,59 грн 3% річних підлягають задоволенню.

Щодо доводів скаржника про те, що судом першої інстанції не враховано Договір від 17.07.2024 про реструктуризацію заборгованості за виконані роботи з графіком погашення заборгованості, колегія суддів зазначає наступне.

17.07.2024 між Чорноморською сільською радою та ТОВ "Мего ЛТД" укладено Договір про реструктуризацію заборгованості за виконані роботи згідно з Договором підряду від 02.10.2023.

Відповідно до п. 1.2. Договору про реструктуризацію до складу заборгованості не включаються суми неустойки (штрафів пені) процентів річних, інфляційних нарахувань в обсязі 0 гривень 00 коп. нарахованих на заборгованість.

Крім того, сторони узгодили Графік погашення заборгованості, який є додатком до вказаного договору. Зокрема, загальна сума, що підлягає реструктуризації становить 4 584 286, 28 грн: березень 2126,28 грн, квітень 152 565,00 грн, травень 694 747,00 грн, червень 575 000,00 грн, липень 575 000,00 грн, серпень 525 000,00 грн, вересень 515 000,00 грн, жовтень 527 000,00 грн, листопад 512500,00 грн, грудень 505 348,00 грн.

Згідно з вимогами статті 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

У частині 1 статті 627 ЦК України деталізовано принцип свободи договору. Зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Верховний Суд України в постанові від 28.01.2015 у справі № 6-230цс14 визначив, що принцип свободи договору відповідно до статей 6, 627 ЦК України є визначальним та полягає у наданні особі права на власний розсуд реалізувати, по-перше, можливість укласти договір (або утриматися від укладення договору); по-друге, можливість визначити зміст договору на власний розсуд, враховуючи при цьому зустрічну волю іншого учасника договору та обмеження щодо окремих положень договору, встановлені законом.

Таким чином, сторони не можуть на власний розсуд врегулювати у договорі свої відносини лише у випадках якщо: існує пряма заборона, встановлена актом цивільного законодавства; заборона випливає зі змісту акта законодавства; така домовленість суперечить суті відносин між сторонами.

Цивільний договір як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, виявляє автономію волі учасників щодо врегулювання їхніх відносин згідно з розсудом і у межах, встановлених законом, тобто є актом встановлення обов`язкових правил для сторін, індивідуальним регулятором їхньої поведінки.

Близькі за змістом висновки наведені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17.

Водночас, скаржник, посилаючись на Договір про реструктуризацію заборгованості за виконані роботи з графіком погашення заборгованості, зобов`язання відповідно до умов вказаного Договору та графіку погашення заборгованості не дотримувався.

Позивач навіть після отримання від позивача 21.10.2024 підписаного Договору про реструктуризацію від 17.07.2024, умови вказаного Договору не виконував, погашення заборгованості згідно з графіком не здійснив.

Таким чином, скаржник у визначений строк оплату за виконані будівельні роботи не здійснив ні в строки передбачені Договором підряду № 233 від 02.10.2023, ні в строки передбачені Договором від 17.07.2024 про реструктуризацію заборгованості за виконані роботи з графіком погашення заборгованості.

Крім того, доводи відповідача щодо отримання від позивача документів на оплату після завершення робочого дня в Казначействі - 27.12.2023 (що в свою чергу, здійснено позивачем в межах строку визначеного договором підряду № 233 від 02.10.2023, з урахуванням додаткової угоди № 3 від 25.12.2023) та надання позивачем 30.11.2024 акту звірки взаєморозрахунків, не є підставою для звільнення відповідача від виконання зобов`язань за договором підряду та не спростовує можливості здійснення нарахувань, передбачених ст. 625 ЦК України.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 364 140,23 грн - інфляційних втрат та 112 352,59 грн - 3% річних є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в цій частині в повному обсязі.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Натомість, скаржником не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин, рішення Господарського суду Вінницької області від 07.05.2025 у справі №902/383/24(902/1281/24) слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Чорноморської сільської ради - без задоволення.

Судові витрати апеляційний суд розподіляє з урахуванням положень ст.ст. 123, 129 ГПК України та покладає на скаржника.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Чорноморської сільської ради на рішення Господарського суду Вінницької області від 07.05.2025 у справі №902/383/24(902/1281/24) залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 07.05.2025 у справі №902/383/24(902/1281/24) - без змін.

2. Справу №902/383/24(902/1281/24) повернути до Господарського суду Вінницької області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складений "28" серпня 2025 р.

Головуючий суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Крейбух О.Г.