ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

22.08.2025м. СумиСправа № 920/1198/25

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., розглянувши в порядку наказного провадження заяву №9514 від 20.08.2025 (вх. №4528 від 20.08.2025) Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код за ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до Приватного підприємства «Буд Капітал Плюс» (пр. Миру, будинок 19, квартира 342, м. Житомир, 10004; Код за ) про видачу судового наказу та стягнення 71950,00 грн,

установив:

20.08.2025 Військова частина НОМЕР_1 звернулась із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з Приватного підприємства «Буд Капітал Плюс» 71950,00 грн заборгованості за договором.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовані положеннями Розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Згідно і статтею 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Обов`язкові вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу викладені у статті 150 Господарського процесуального кодексу України.

Вимоги частини третьої статті 150 Господарського процесуального кодексу України передбачають, що до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Частина друга статті 151 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Судом встановлено, що до заяви про видачу судового наказу заявником додано платіжну інструкцію №1136 (внутрішній номер 441113459) від 13.08.2025 про сплату судового збору в сумі 302,80 грн; в той же час платіжна інструкція №1136 від 13.08.25 була використана заявником у справі №920/1182/25.

Суд роз`яснює заявнику, що відповідно до частини 2 статті 151 ГПК України, оскільки заявник звертається не в порядку позовного провадження, а повторно подає заяву про видачу судового наказу, суд не має правової підстави для зарахування суми сплаченого судового збору у справі №920/1182/25 при розгляді заяви у справі №920/1198/25.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що заявником не надано доказів, які підтверджують сплату судового збору, що, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (частина друга статті 152 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 148, 152-154, 234-236 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ухвалив:

1. Відмовити Військовій частині НОМЕР_1 у задоволенні заяви (вх №4528 від 20.08.2025) про видачу судового наказу про стягнення з Приватного підприємства «Буд Капітал Плюс» заборгованості за договором у розмірі 71950,00 грн.

2. Копію ухвали надіслати заявнику та боржнику відповідно до вимог частин 6-7 статті 6 ГПК України з урахуванням положення ч. 7 ст. 242 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 22.08.2025 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України до Північного апеляційного господарського суду.

Інформацію у справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: https://su.arbitr.gov.ua/sud5021/.

Суддя В.Л. Котельницька