РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.08.2025Справа № 910/9235/24 (757/37392/18-ц)
За позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НФ Трейдинг України"

про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористані дні відпустки та середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати

в межах справи № 910/9235/24

Суддя Івченко А.М.

Представники: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 29.05.2025 справу № 757/37392/18-ц передано до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 910/9235/24.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.06.2025, справу № 757/37392/18-ц передано судді Івченко А.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); роз`яснено учасникам справи, що відповідно до частини 7 статті 252 Господарського процесуального кодексу України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву; запропоновано відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали про відкриття провадження надати суду: - відзив на позов, складений з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на чинне законодавство та докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення, якщо такі докази не надані позивачем; - докази направлення відзиву позивачу; запропоновано позивачу у строк протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов надати суду відповідь на відзив на позов, а також докази направлення відповіді на відзив відповідачу; визначено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України). При цьому, якщо докази не можуть бути подані разом з відзивом з об`єктивних причин, відповідач повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 3, 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

11.08.2025 від відповідача надійшов відзив.

Позивач, відповідач були повідомлені про відкриття провадження у справі відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27 січня 2016 року ОСОБА_1 (надалі - Позивач) була прийнята на посаду директора Департаменту по зв`язках із громадськістю (код за КП 1231) в Товаристві з обмеженою відповідальністю "НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА" (надалі - Відповідач).

30 квітня 2018 року Позивач була звільнена з відповідної посади за угодою сторін згідно з п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП). Але при звільненні Позивачу не було повністю виплачено заробітну плату та компенсацію за невикористану відпустку.

Так, на день звільнення Позивачу була нарахована, але не виплачена заробітна плата за період березень - квітень 2018 року в розмірі 511 496 (п`ятсот одинадцять тисяч чотириста дев`яносто шість) гривень 97 коп.

Частиною 1 ст. 83 КЗпП України визначено, що в разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А І групи.

Відповідно до ч. 1 ст. 182-1 КЗпП жінці, яка працює і має двох або більше дітей віком до 15 років надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів.

При звільненні Позивачу не було виплачено компенсацію за невикористану додаткову відпустку, яка передбачена ст. 182-1 КЗпП.

Відповідно до розрахунку, наведеному у Додатку №1 до позовної заяви, Відповідач має виплатити Позивачу компенсацію за невикористану додаткову відпустку у розмірі 37 915 грн. 00 коп. за 2016 рік, 50 010 грн. 00 коп. за 2017 рік, 57 180 грн. 00 коп. за 2018 рік., разом за весь період -145 105 (сто сорок п`ять тисяч сто п`ять) гривень 00 коп.

Частиною 1 ст. 116 КЗпП передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

У відповідності до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до розрахунку, наведеному в Додатку 2 до цієї позовної заяви, Відповідач зобов`язаний виплатити Позивачу середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі 185 813 грн. 00 коп. за травень місяць 2018 року, 185 813 грн. 00 коп. за червень місяць 2018 року, 185 813 грн. 00 коп. за липень 2018 року (з 01.07.2018р. по день подачі цієї позовної заяви), разом за весь період затримки - 557 439 (п`ятсот п`ятдесят сім чотириста тридцять дев`ять) гривень 00 коп.

18 червня 2018р. з метою досудового урегулювання спору Позивач звертався до Відповідача з Вимогою про виплату заборгованості по заробітній платі, яку було зареєстровано за вхідним номером 19.

Всупереч вимогам ч. 1 ст. 116 КЗпП України Позивач не була письмово повідомлена про нараховані суми, які належать їй до виплати, у зв`язку із звільненням.

Пізніше, Позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої, позивач зазначає, що їй відповідачем у період з 09.10.2022 по 22.02.2022 було сплачено в рахунок погашення заборгованості по нарахованим, але не виплаченим сумам доходу 411 755,07 грн, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати у розмірі 4 583 861,00 грн та компенсацію за невикористану додаткову відпустку у розмірі 107 190,00 грн.

Розглянувши позовну заяву з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог та подані відзиви, пояснення, суд ухвалив позовну заяву задовольнити частково.

Так, згідно з наказом Відповідача від 27.01.2016 № 01-К Позивача прийнято на роботу на посаду директора Департаменту по зв`язках з громадськістю з 01.02.2016 року.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про відпустки» жінці, яка працює і має двох або більше дітей віком до 15 років, надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів (стаття 73 Кодексу законів про працю України).

Положеннями статті 20 ЗУ «Про відпустки» визначено, що додаткові відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А І. групи надаються понад щорічні відпустки, передбачені статтями 6, 7 і 8 цього Закону, а також понад щорічні відпустки, встановлені іншими законами та нормативно-правовими актами, і переносяться на інший період або продовжуються у порядку, визначеному статтею 11 цього Закону.

Позивач після звільнення з ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА», при умові нового працевлаштування, мала можливість на наступному місці роботи використати соціальну відпустку за 2017 та 2018 роки.

Позивачем не надано доказів того, що нею, на наступному місці роботи, не використовувалась відповідна соціальна відпустка за 2017 та 2018 роки.

Враховуючи вищевикладене, вказані вимоги щодо виплати компенсації за невикористану додаткову відпустку задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України (в редакції на час розгляду справи) у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Враховуючи положення статті 117 КЗпП України щодо обмеження шести місячним терміном, розмір середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати з травня 2018 року по жовтень 2018 року становить (176 302,37 грн. х 6 місяців) = 1 057 814,22 грн.

Суд може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України, і таке зменшення має залежати від розміру недоплаченої суми (постанова Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року у справі № 6-113цс16).

Враховуючи положення статті 117 КЗпП України та те, що відповідачем було сплачено позивачу лише у період з 09.10.2022 по 22.02.2022 в рахунок погашення заборгованості по нарахованим, але не виплаченим сумам доходу, а також те, що у позивача є троє неповнолітніх дітей, що підтверджується посвідченням батьків багатодітної сім`ї, суд вбачає за необхідне задовольнити позовну заяву в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати у розмірі 1 057 814,22 грн. В іншій частині відмовити.

За таких обставин, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутство, ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА" (, м. Київ, вул. Мечнікова, 2, літ. А, 11 поверх, 01601) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в розмірі 1 057 814,22 грн та судовий збір у розмірі 9 605,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Копію рішення направити учасникам провадження у справі про банкрутство.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 26.08.2025

Суддя А.М.Івченко