ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"28" серпня 2025 р. Справа № 906/299/25

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Петухов М.Г.

суддя Гудак А.В.

суддя Олексюк Г.Є.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся 2010"

на рішення Господарського суду Житомирської області від 04.07.2025

(ухвалене о 12:06 год. у м. Житомирі, повний текст складено 04.07.2025)

у справі № 906/299/25 (суддя Машевська О.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся 2010"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сузір`я Агро"

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд Житомирської області рішенням від 04.07.2025 у справі № 906/299/25 в позові відмовив.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Полісся 2010" звернулося з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду, відповідно до якої просить рішення Господарського суду Житомирської області від 04.07.2025 у справі № 906/299/25 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Північно-західний апеляційний господарський суд ухвалою від 07.08.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся 2010" на рішення Господарського суду Житомирської області від 04.07.2025 у справі № 906/299/25 залишив без руху. Зобов`язав скаржника усунути, протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки та надати суду нову редакцію апеляційної скарги, оформлену з дотримання положень ст. 258 ГПК України та докази надсилання нової редакції апеляційної скарги іншому учаснику справи, з яких буде вбачатися перелік надісланих документів, докази сплати судового збору у розмірі 3 633 грн 60 коп. в порядку визначеному Законом України "Про судовий збір". Роз`яснив скаржнику, що при невиконанні вимог цієї ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Згідно із ч. 6 ст. 242 ГПК України передбачено, що якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

За приписами ч. 1 ст. 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Як убачається із довідки про доставку електронного листа, ухвала Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.08.2025 була доставлена в електронний кабінет скаржника 07.08.2025 о 17:47 год., а тому вважається врученою 08.08.2025.

Таким чином, визначений строк для усунення недоліків апеляційної скарги сплив 18.08.2025.

В той же час, 22.08.2025 до Північно-західного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява, котра 21.08.2025 сформована в системі Електронний суд, відповідно до якої позивач просить:

- визнати поважними причини пропуску строку, встановленого ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.08.2025 у справі № 906/299/25, для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Господарського суду Житомирської області від 04.07.2025;

- поновити строк, встановленого ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.08.2025 у справі № 906/299/25, для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Господарського суду Житомирської області від 04.07.2025;

- долучити до матеріалів справи №906/299/25 докази сплати судового збору, апеляційну скаргу в новій редакції та докази направлення апеляційної скарги в новій редакції з усіма додатками іншим учасникам справи;

- відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся 2010" на рішення Господарського суду Житомирської області від 04.07.2025 у справі № 906/299/25.

Обґрунтовуючи причини пропуску строку на усунення недоліків апеляційної скарги, заявник посилається на те, що генеральний директор ТОВ "Полісся 2010" з 04.08.2025 по 20.08.2025 перебував у щорічній відпустці, а представник ТОВ "Полісся 2010" адвокат Гула М.С. перебуває у щорічній відпустці з 06.08.2025 по 29.08.2025 включно.

Вказує, що лише 21.08.2025 при перевірці особистого кабінету в Електронному суді було виявлено ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.08.2025 про залишення апеляційної скарги без руху.

Звертає увагу, що заява про усунення недоліків подається генеральним директором одразу ж у перший робочий день після відпустки.

Зауважує, що пропущений процесуальний строк є незначним, і в умовах перебування у відпустці адвоката та генерального директора скаржника, останній за першої ж можливості подає вказану заяву про усунення недоліків до суду.

Просить не проявляти надмірний формалізм та не обмежувати право ТОВ "Полісся 2010" на доступ до суду, як елемента права на справедливий суд.

Щодо клопотання про поновлення строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

Статтею 129 Конституції України визначено як одну із засад судочинства рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно ч. ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В силу п. 6 ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За приписами 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За змістом ч. 1, 4 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення; одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Нормами процесуального закону чітко визначено строки вчинення процесуальних дій, порядок обчислення, початок відліку та їх закінчення. Процесуальні строки є обов`язковими як для суду, так і учасників судового процесу, оскільки визначають, зокрема, час протягом якого має бути вчинено процесуальну дію.

Разом з тим, суд вважає за доцільне звернутись до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява № 24003/07, п. 33, 08.12.2016).

Вирішуючи питання про поновлення процесуальних строків, суд має враховувати зміст заяви (клопотання) учасника та вчинених ним дій, уникаючи як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2018 у справі № 904/5995/16).

В той же час, апеляційний господарський суд не може не врахувати те, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. Процесуальний строк звернення до суду передбачає забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору.

Як вказано вище, поважними причинами пропуску строку на усунення недоліків апеляційної скарги, скаржник визначив перебування у відпустці генерального директора ТОВ "Полісся 2010" та адвоката.

Однак, суд їх оцінює критично та не може визнати поважними, оскільки вони не є беззаперечними та абсолютними свідченнями поважності причин пропуску строку на усунення недоліків апеляційної скарги, оскільки вони відносяться до організаційних питань внутрішньої діяльності ТОВ "Полісся 2010", мають суб`єктивний для нього характер і не свідчать про існування об`єктивно непереборних причин не усунення недоліків апеляційної скарги у встановлений строк.

Зокрема, в цій ситуації вбачається, що директор товариства після подання апеляційної скарги, яка не відповідає вимогам ст. 258 ГПК України, за відсутності отримання від суду відомостей щодо подальшого руху такої скарги, йде у відпустку, не забезпечивши доступ іншої уповноваженої особи до електронного кабінету в системі Електронний суд або котра б вчиняла б інші дії від імені скаржника, направлені на реалізацію процесуальних прав та обов`язків у цій справі.

При цьому, суд враховує, що особа не обмежена кількістю представників в господарському судочинстві.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Чірікоста і Віола проти Італії" зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв "розумності строку" є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів для того, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах "Олександр Шевченко проти України", "Трух проти України").

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини "Богонос проти Росії" від 05.02.2004).

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд бере до уваги, що у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави.

Отже, враховуючи прецедентну практику Європейського суду з прав людини та імперативні приписи процесуального законодавства, можливість поновлення судом пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку. При цьому, як вказано вище, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню до суду, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки, в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Однак, з врахуванням того, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на усунення недоліків апеляційної скарги мають суб`єктивний характер, залежать від його волевиявлення та не свідчать про існування об`єктивно непереборних причин для усунення вказаних недоліків у встановлений законом строк, то суд апеляційної інстанції не може визнати їх поважними, а як наслідок - в клопотанні про поновлення строку на усунення недоліків апеляційної скарги, встановленого ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.08.2025 у справі № 906/299/25 слід відмовити.

Подібна оцінка відносно того, що перебування уповноваженої особи товариства в відпустці має суб`єктивний характер і не є підставою для поновлення процесуального строку, викладена в ухвалі Верховного Суду від 24.07.2025 у cправі № 916/2744/24.

Додатково суд зауважує, що скаржникові відразу був встановлений строк для усунення недоліків в максимальних межах граничного строку.

Судовою колегією підсумовується, що скаржником не виконані вимоги суду, вказані в ухвалі Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.07.2025 у справі №906/299/25 про залишення апеляційної скарги без руху в строк встановлений судом, а в задоволенні клопотання про його поновлення - судом відмовлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

За умовами ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо особа не усунула недоліки поданої заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з такою заявою.

Згідно частин 6, 7 статті 260 Господарського процесуального кодексу України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення апеляційної скарги постановляється ухвала, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів прийшла висновку, що скаржником не усунуті виявлені недоліки протягом встановленого судом строку, а саме - не подано нової редакції апеляційної скарги, оформленої з дотриманням положень ст. 258 ГПК України та доказів надсилання нової редакції апеляційної скарги іншим учасникам справи, з яких буде вбачатися перелік надісланих документів, доказів сплати судового збору у розмірі 3 633 грн 60 коп. в порядку визначеному Законом України "Про судовий збір", що є підставою для повернення скарги.

За таких обставин апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся 2010" вважається неподаною та підлягає поверненню заявнику.

Оскільки апеляційна скарга була подана в електронному вигляді через електронний кабінет, її матеріали судом заявнику не повертаються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 42, 116, 119, 242, 234, 235, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Визнати неповажними причини пропуску строку на усунення недоліків апеляційної скарги, встановленого ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.08.2025 у справі № 906/299/25.

2. Відмовити в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся 2010" про поновлення строку на усунення недоліків апеляційної скарги, встановленого ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.08.2025 у справі №906/299/25.

3. Повернути апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Житомирської області від 04.07.2025 у справі № 906/299/25 Товариству з обмеженою відповідальністю "Полісся 2010".

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та у строк відповідно до статей 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.