РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.08.2025Справа № 910/862/22 (910/7392/23)
за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаський Полімер",

Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд "Смарт Капітал" та ОСОБА_2

про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання вчинити дії

в межах справи №910/862/22

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Девелопмент Констракшн Холдінг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаський Полімер" (ідентифікаційний номер 38780902)

про банкрутство

Суддя Яковенко А.В.

Представники учасників провадження: не викликалися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа №910/862/22 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Девелопмент Констракшн Холдінг" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаський Полімер".

У травні 2023 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Черкаський Полімер" та Голосіївської районної Державної адміністрації, в якому просив визнати трудові відносини між ОСОБА_1 та ТОВ "Черкаський Полімер" припиненими з 03.05.2023; зобов`язати державного реєстратора Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації внести запис про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 як керівника ТОВ "Черкаський Полімер".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.09.2023 позов задоволено повністю. Визнано трудові відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Черкаський Полімер" припиненими з 03.05.2023. Зобов`язано державного реєстратора Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації внести запис про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 , як керівника товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаський Полімер". Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаський Полімер" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 5 368 грн 00 коп.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2024 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд "Смарт Капітал" задоволено частково; рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2023 у справі №910/7392/23 скасовано; справу №910/7392/23 направити до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 910/862/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаський полімер".

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/862/22 (910/1392/23) передано для розгляду судді Яковенко А.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.05.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно із рішенням Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаський Полімер" (далі також - відповідач 1, Товариство) від 20.05.2019 № 7 вирішено призначити ОСОБА_1 (далі також - позивач) на посаду директора Товариства.

На виконання зазначеного рішення, наказом Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаський Полімер" від 23.09.2019 № 1-24-09 позивач прийняв на себе обов`язки директора з 24.09.2019, про що внесено відповідні відомості до Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивач вказує, що станом на дату звернення із вказаним позовом, волевиявлення позивача щодо припинення трудових відносин із відповідачем 1 не реалізовано, що порушує конституційне право позивача на працю, яку він має право вільно обирати або на яку вільно погоджується, а тому, враховуючи викладене, у позивача виникло право на звернення до суду із позовною заявою про припинення трудових відносин із внесенням відповідного запису до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення поданої позовної заяви з огляду на наступне.

Рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Черкаський подімер» (Протокол №7) від 20.09.2019 та наказом № 1-24-09 від 23.09.2019 призначено з 24.09.2019 року ОСОБА_1 (позивач) директором ТОВ "Черкаський подімер".

На підставі вказаного рішення загальних зборів відповідача та наказу ОСОБА_3 приступив до виконання обов`язків директора ТОВ "Черкаський подімер" з 24.09.2019.

Учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаський подімер» згідно із відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є: ОСОБА_4 , ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд "Смарт Капітал".

З п. 8.1. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаський Полімер" (далі - Статут) вбачається, що управління Товариством здійснюється Загальними зборами учасників (вищий орган) і директором (виконавчий орган) Товариства.

У п. 8.2. Статуту визначено, що вищим органом управління Товариства є Загальні збори учасників, які складаються з учасників або їх представників.

Як встановлено пп. "е" п. 8.4. Статуту, до виключної компетенції Загальних зборів учасників належить, зокрема, обрання та звільнення директора з числа учасників Товариства, прийняття на роботу за трудовим договором та звільнення директора Товариства з числа осіб, які не є учасниками Товариства.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивачем були вчинені всі необхідні дії, направлені на реалізацію свого права на звільнення з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаський Полімер".

Так суд зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, засновниками (учасниками) Товариства є ОСОБА_2 (країна громадянства: Україна, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , розмір частки засновника (учасника) : 50000,00 грн) та Публічне акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Смарт капітал", код ЄДРПОУ:3585634, країна резидентства: Україна, місцезнаходження: Україна, 61001, Харківська обл., місто Харків, вулиця Плеханівська, будинок 4А, кімната 31/2, розмір частки засновника (учасника) : 50000,00 грн).

За змістом п. 8.7.1. Статуту, директор скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Повідомлення може бути в простій письмовій формі або в електронному вигляді.

Відповідно до п. 8.7.3. Статуту, повідомлення, надсилається поштовим відправленням, кур`єрською доставкою, або електронною поштою на вибір виконавчого органу Товариства. В разі направлення повідомлення поштовим відправленням Укрпоштою, таке повідомлення має направлятись з описом вкладення.

Як вбачається з п. 8.7.4. Статуту, повідомлення, надсилаються виконавчим органом за 3 (три) години до моменту початку проведення загальних збрів учасників на їх електронну адресу.

Згідно з п. 8.7.5. Статуту, учасник вважається таким, що отримав повідомлення після одного дня з моменту надходження на пошту листа, або повідомлення про надходження на склад оператора, чи шляхом підтвердження, щодо отримання електронного листа.

Пунктом 8.7.6. Статуту передбачено, що відмова від отримання листа - вважається належним чином повідомленням.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 31 березня 2023 року позивач направив на адресу учасника відповідача 1 - ОСОБА_2 повідомлення про скликання Загальних зборів учасників Товариства на 03.05.2023 о 09:30. Повідомлення про скликання позачергових Загальних зборів учасників Товариства було направлено цінним листом 31.03.2023, номер трекінга 633.

31 березня 2023 року позивач направив на адресу учасника відповідача 1 - Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Смарт капітал" повідомлення про скликання Загальних зборів учасників Товариства на 03.05.2023 о 09:30. Повідомлення про скликання позачергових Загальних зборів учасників Товариства було направлено цінним листом 31.03.2023, номер трекінга 617.

Також 31 березня 2023 року позивач направив на адресу ТОВ «КУА «Герітідж інвестмент менеджмент», яке діє в інтересах учасника відповідача 1 - Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Смарт капітал" повідомлення про скликання Загальних зборів учасників Товариства на 03.05.2023 о 09:30. Повідомлення про скликання позачергових Загальних зборів учасників Товариства було направлено цінним листом 31.03.2023, номер трекінга 625.

Відповідно до вказаного вище повідомлення порядок денний Загальних зборів учасників Товариства мав складатися з наступних питань: ???про звільнення з посади директора Товариства ОСОБА_1 ; ???про призначення на посаду директора Товариства.

Однак, у зв`язку із неявкою представників учасників на Загальні збори 03.05.2023, було зафіксовано, що позачергові Загальні збори учасників Товариства не відбулися.

Вказаний факт засвідчено актом від 03.05.2023, що підписаний позивачем та двома свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Також, судом встановлено, що станом на час розгляду справи в суді, заява позивача про звільнення загальними зборами учасників відповідача 1 у встановленому порядку не розглянута, рішення про звільнення не прийнято, про що також свідчить відзив відповідача 1.

За приписом частини четвертої статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання. Корпоративні права учасників товариства є об`єктом такого захисту, зокрема у спосіб, передбачений частиною третьою статті 99 ЦК України, згідно з якою повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства за своєю правовою природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від звільнення працівника з роботи (тобто розірвання з ним трудового договору) на підставі положень КЗпП України. Саме тому можливість уповноваженого органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу міститься не в приписах КЗпП України, а у статті 99 ЦК України, тобто не є предметом регулювання трудового права.

Конституційний Суд України в абзацах другому та четвертому пункту 3.2 свого Рішення № 1-рп/2010 від 12.01.2010 у справі № 1-2/2010 за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний фінансово-правовий консалтинг" про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України, посилаючись на положення законів, що регулюють цивільно-правові відносини, а саме частину першу статті 98 та частину першу статті 99 ЦК України, а також чинні на той час частину першу статті 23, пункт "г" частини п`ятої статті 41, частину першу статті 59 Закону України "Про господарські товариства" і частину п`яту статті 58 Закону України "Про акціонерні товариства", виснував, що підставою набуття виконавчим органом товариства повноважень є факт його обрання (призначення) загальними зборами учасників (акціонерів) або укладення із членом виконавчого органу товариства трудового договору, який від імені товариства може підписувати голова наглядової ради чи особа, уповноважена на те наглядовою радою.

При цьому Конституційний Суд України наголосив, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а корпоративних правовідносин, що виникають між товариством і особами, яким довірено повноваження з управління ним.

Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства відповідно до частини третьої статті 99 ЦК України є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснення членом його виконавчого органу управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За природою корпоративних відносин, юридичній особі приватного права, органу управління, учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою (чи можливою шкодою) для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень.

За змістом положень частини третьої статті 99 ЦК України компетентному (уповноваженому) органу товариства надано право припиняти повноваження члена виконавчого органу у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав чи без зазначення жодних підстав.

Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством, і не може розглядатися в площині трудового права.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово розглядала питання щодо юрисдикційності спору про звільнення чи відсторонення від виконання обов`язків керівника або члена виконавчого органу юридичної особи приватного права та надавала правові висновки про те, що такий спір за своєю правовою природою та правовими наслідками належить до корпоративних спорів і підлягає вирішенню господарськими судами.

Такі висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28 листопада 2018 року у справі № 562/304/17 (провадження № 14-471цс18), від 30 січня 2019 року у справі №145/1885/1-ц (провадження № 14-613цс18), від 10 квітня 2019 року у справі №510/456/17 (провадження № 14-1цс19), від 10 вересня 2019 року у справі № 921/36/18 (провадження № 12-293гс18).

Частиною 1 статті 29 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передбачено, що загальні збори учасників є вищим органом товариства.

Аналогічне положення закріплено у п. 8.2. Статуту ТОВ «Черкаський полімер».

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства, крім питань, віднесених до виключної компетенції інших органів товариства законом або статутом товариства.

Управління товариством здійснюють його органи - загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (частини перша, друга статті 97 ЦК України).

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства, якщо інше не встановлено законом. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства.

Згідно із ч.1-3 статті 99 Цивільного кодексу України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був обраний на посаду директора Товариства рішенням загальних зборів учасників, зафіксованим у протоколі № 7 від 20.09.2019 року, матеріали справи не містять доказів укладення між позивачем та відповідачем трудового договору (контракту).

Суд зазначає, що позовні вимоги у даній справі спрямовані на припинення правовідносин з управління, які існують між директором та товариством.

Питання щодо звільнення директора вирішується тільки за рішенням загальних зборів, тому позивач як директор Товариства не має самостійних повноважень щодо вирішення питань про своє звільнення з посади директора.

Відповідно до частин 2, 3 статті 32 "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства.

Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення (ч. 4 ст. 32 "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю").

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.09.2023 у справі № 127/27466/20 дійшла висновку про те, що директор для припинення своїх повноважень як одноосібного виконавчого органу за своєю ініціативою має скликати загальні збори учасників Товариства з включенням до порядку денного питання про припинення своїх повноважень шляхом обрання нового директора або тимчасового виконувача його обов`язків, оскільки вирішення цього питання належить до виключної компетенції загальних зборів учасників Товариства.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що у даному випадку ОСОБА_1 , як директор відповідача, дотримався вимог статті 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та Статуту щодо порядку скликання загальних зборів учасників Товариства.

Судом встановлено, що скликані позивачем на 03.05.2023 загальні збори учасників Товариства не відбулися, у зв`язку з неявкою всіх учасників відповідача. Доказів протилежного суду не надано.

Отже, неявка учасників Товариства на загальні збори для розгляду питання щодо звільнення позивача є прямим порушенням його права на припинення трудових відносин.

Таким чином, у випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, зокрема через неможливість зібрати кворум для проведення загальних зборів, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду за захистом свої прав.

Матеріали справи не містять доказів у розумінні статей 77-79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження розгляду по суті уповноваженим на звільнення директора органом Товариства заяви позивача про звільнення з посади директора відповідача, а також фактичного звільнення ОСОБА_1 з посади директора на підставі рішення загальних зборів учасників відповідача у передбачений чинним законодавством України строк і внесення змін до відомостей про наведену юридичну особу про зміну її керівника.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Позивач з метою захисту своїх прав просить суд визнати припиненими повноваження ОСОБА_1 як директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаський полімер».

За умовами статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема, є припинення правовідношення.

За приписами частини 2 статті 5 Господарського процесуального кодексу України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити (пункт 8.5 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019 у справі N 910/6642/18).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що у даному випадку права позивача підтягаються захисту шляхом припинення повноважень на майбутнє, що відповідає способу захисту, передбаченому пунктом 7 частини другої статті 16 ЦК України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання припиненими трудових відносин підлягають задоволенню шляхом припинення трудових відносини та повноважень, як одноосібного виконавчого органу між Товариством з обмеженою відповідальністю «Черкаський полімер» та директором Толстовим Д.Ю.

Отже, повноваження Толстового Д.Ю., як директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаський полімер» припиняються з моменту набрання судовим рішенням у даній справі.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання державного реєстратора Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації внести запис про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Толстова Дмитра Юрійовича, як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаський Полімер" суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", у тому числі щодо зобов`язання вчинення реєстраційних дій.

За змістом пункту 3 частини 5 статті 25 "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", суб`єкт державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення, передбаченого пунктом 2 частини першої цієї статті, проводить відповідну реєстраційну дію шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру (крім випадків, передбачених пунктами 1 та 2 цієї частини).

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15.11.1996 року в справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі засоби правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 року в справі № 910/7164/19.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.02.2020 у справі №914/393/19 зроблено висновок, що як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

При цьому, оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам необхідно виходити з його ефективності. Це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

За приписами частини 2 статті 5 Господарського процесуального кодексу України, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити (пункт 8.5 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019 у справі № 910/6642/18).

У постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі №758/1861/18 зроблено в тому числі висновок про те, що наявність повноважень директора як посадової особи законодавець пов`язує із моментом внесення відповідного запису до ЄДРПОУ.

Отже, виходячи із вище викладеного, можна дійти висновку, що процедура звільнення директора із займаної посади внаслідок припинення трудових відносин з товариством має супроводжуватись виключенням директора з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Враховуючи наведене, у зв`язку із прийняттям судом рішення щодо визнання припиненими трудових відносин, суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача в частині зобов`язання державного реєстратора Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації внести запис про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 , як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаський Полімер".

Приписами ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаський полімер".

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати трудові відносини між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Черкаський Полімер" (03143, м. Київ, вул. Метрологічна, буд. 42, секція 42/2, ідентифікаційний код 38780902) припиненими.

3. Зобов`язати державного реєстратора Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації (03039, м. Київ, пр-т. Голосіївський, буд. 42, ідентифікаційний код 37308812) внести запис про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ), як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаський Полімер" (03143, м. Київ, вул. Метрологічна, буд. 42, секція 42/2, ідентифікаційний код 38780902).

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаський Полімер" (03143, м. Київ, вул. Метрологічна, буд. 42, секція 42/2, ідентифікаційний код 38780902) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) судовий збір у розмірі 5 368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн 00 коп.

5. У задоволенні решти вимог відмовити.

6. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21.08.2025

Суддя А.В.Яковенко