номер провадження справи 14/3/18-16/12/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
26.08.2025 Справа № 908/314/18
м.Запоріжжя Запорізької області
В межах вказаної справи господарський суд розглянув заяву ліквідатора ТОВ «СІ-Інвест» арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ «СІ-Інвест» у зв`язку із доведенням до банкрутства на колишніх учасників та керівників боржника, а саме: 1) ТОВ «Виробнича фірма «Єврокомплекс» (учасник), 2) ТОВ «Предіум-Інвест» (учасник), 3) ТОВ «Гірничодобувна компанія «Полімікт» (учасник), 4) ТОВ «Інвестиційна компанія «Житомир-Капіталбуд» (учасник), 5) ТОВ «Сілікон» (учасник), 6) ОСОБА_1 (учасник), 7) ОСОБА_2 (керівник), 8) ОСОБА_3 (учасник, керівник).
За результатами розгляду ухвалою від 27.09.2021 у справі № 908/314/18 суд заяву задовольнив, ухвалив покласти субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника - ТОВ "СІ-Інвест" у розмірі 220 365 917,16 грн у зв`язку з доведенням ТОВ "СІ-Інвест" до банкрутства на згаданих осіб, за винятком ТОВ «Сілікон», у відношенні якого ухвалою від 17.05.2021 провадження було закрито.
За наслідками апеляційного перегляду Центральний апеляційний господарський суд постановою від 31.01.2022 у справі № 908/314/18 (залишеною без змін постановою Верховного Суду від 02.08.2022 у справі № 908/314/18), ухвалу від 27.09.2021 у цій справі скасував в частині покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_1 . В іншій частині ухвала Господарського суду Запорізької області від 27.09.2021 у справі №908/314/18 залишена без змін.
На виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 31.01.2022 та ухвали Господарського суду Запорізької області від 27.09.2021 у справі №908/314/18 Господарський суд Запорізької області 02.06.2022 видав шість наказів про солідарне стягнення заборгованості в сумі 220 365 917,16 грн на користь ТОВ "СІ-Інвест" з солідарних боржників - ТОВ "Виробнича фірма "Єврокомплекс"; ТОВ "Предіум-Інвест"; ТОВ "Гірничодобувна компанія "Полімікт"; ТОВ "Інвестиційна компанія "Житомир-Капіталбуд"; ОСОБА_3 ; ОСОБА_2 .
01.08.2025 до суду надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому проваджені НОМЕР_1 щодо примусового виконання судового наказу Господарського суду Запорізької області від 02.06.2022 по справі № 908/314/18 (вих. №01-1/08 від 01.08.2025).
Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 01.08.2025 скаргу ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" передано для розгляду судді Ніколаєнку Р.А. (протокол б/н від 01.08.2025).
Ухвалою від 01.08.2025 скаргу ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" суд прийняв та призначив до розгляду в судовому засіданні на 14.08.2025, 14.30.
За наслідками засідання, ухвалою від 14.08.2025 у справі № 908/314/18 суд скаргу ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" (вих. №01-1/08 від 01.08.2025) задовольнив.
Розгляд зазначеної заяви Заявник просить здійснити по суті за відсутності ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс".
За результатами автоматизованого розподілу розгляд зазначеної заяви визначено судді Ніколаєнку Р.А. (протокол передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.08.2024).
Згідно з частиною 1 ст.244 (пункт 3) ГПК України суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За правилами, унормованими у ч.3 ст.244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
У частині 4 ст.244 ГПК України передбачено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Заява ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" стосується виключно судових витрат і суд не знайшов необхідності у призначені судового засідання для розгляду заяви та виклику учасників, враховуючи в тому числі заявлення ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" про розгляд заяви за його відсутності.
Згідно з відповідними положеннями ч.3 ст.244 ГПК України заяву розглянуто без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
При цьому суд врахував, що у скарзі на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому проваджені НОМЕР_1 (вих. №01-1/08 від 01.08.2025) Заявник повідомив про те, що у майбутньому буде нести витрати, пов`язані з розглядом скарги згідно з умовами укладеного договору про надання адвокатських послуг, навів орієнтовний розмір вихідних даних розрахунку, зазначив, що з врахуванням пункту 8 статті 129 ГПК України, у випадку настання існування/понесення судових витрат у даній справі, повідомить про це суд.
Міністерство юстиції України в інтересах Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надавало письмові заперечення на скаргу ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс", що є свідченням обізнаності з її змістом.
Крім того, враховано, що Заявник, Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі, також - Відділ ПВР) мають зареєстровані кабінети у підсистемі «Електронний суд» ЄСІКС.
Доданою до заяви квитанцією від 15.08.2025 про доставку документів до зареєстрованого електронного кабінету користувача ЄСІКС підтверджується отримання Міністерством юстиції України заяви ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" про покладення судових витрат з додатками 15.08.2025.
Таким чином, Міністерство юстиції України, Відділ ПВР були вправі та мали змогу своєчасно надати заперечення, позицію, пояснення тощо по заяві.
Будь-якого реагування за заяву від будь-кого суд не отримав.
За результатами розгляду заяви та матеріалів справи, суд встановив наступне та дійшов таких висновків.
Зазначається, що Господарський суд Запорізької області за результатами розгляду скарги ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на дії державного виконавця Відділу ПВР у виконавчому провадженні НОМЕР_1 постановив ухвалу від 14.08.2015 у справі № 908/314/18, якою:
- скаргу ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" (вих. №01-1/08 від 01.08.2025) на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні НОМЕР_1 - задовольнив;
- визнав неправомірними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні НОМЕР_1 щодо примусового виконання судового наказу Господарського суду Запорізької області від 02 червня 2022 року по справі №908/314/18, які полягають у винесені постанови про повернення наказу Господарського суду Запорізької області від 02 червня 2022 року по справі №908/314/18 стягувачеві на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження";
- скасував постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 30 липня 2025 року про повернення наказу Господарського суду Запорізької області від 02 червня 2022 року по справі №908/314/18 стягувачеві на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження";
- зобов`язав Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України усунути порушення (відновити порушене право заявника) згідно з ч.1 ст.41 Закону України "Про виконавче провадження".
За правилами ч.1 ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
У скарзі на дії державного виконавця Відділу ПВР ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» повідомляло, що буде змушене нести витрати, пов`язані із розглядом скарги на дії державного виконавця Відділу ПВР у виконавчому провадженні НОМЕР_1, розмір яких не перевищуватимете розумного, обґрунтованого та середнього ринкового розміру вартості правових послуг та робіт в регіонах України, в яких знаходяться сторони, а також в межах рекомендованих ставок аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, що пропонуються Радами Адвокатів відповідного регіону. Також ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» пояснювало, що сторони договору про надання правничої допомоги керуються тим, що вартість однієї години роботи виконавця складає від 1700,00 грн до 1900,00 грн (в залежності від різного роду умов та чинників, де орієнтовна загальна кількість годин визначається на рівні в цілому не більше 4-7 годин), вартість участі у судовому засіданні складає від 2000,00 грн до 2500,00 грн/судове засідання у суді відповідної судової інстанції (в залежності від різного роду умов та чинників), а також розмір додаткової оплати (гонорару) за прийняття позитивного для скаржника рішення (повне або часткове задоволення скарги), котрий не перевищуватиме трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У відповідності до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ст.344 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.
При цьому Заявник наголосив про свою неприйнятність позиції щодо надмірності та завищеності розміру судових витрат на правову допомогу з огляду на те, що особа-адвокат, котра має значний досвід, правову кваліфікацію у сфері права, постійно підвищує свій рівень знань, приймає участь у різного роду онлайн-семінарах та лекціях, весь свій вільний час приділяє обраному виду діяльності, не може отримувати відповідну та гідну оплату праці за якісну та результативну виконану роботу (надані послуги) та має отримувати або на рівні, або навіть менше (з огляду на запропонований судом розмір оплати праці), ніж студент-правник або особа-адвокат, котра лише приступила до зайняття адвокатською діяльністю та наразі не має досвіду та правової кваліфікації у сфері права.
Згідно зі ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За положеннями ч. 3 ст.126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Нормами ГПК України передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до предмету спору, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Так, за приписами ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У ч.5 ст.126 ГПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Така правова позиція щодо правомочностей суду у питанні розподілу витрат на правничу допомогу викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19, від 18.11.2021 у справі № 904/6499/20(904/1373/21).
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформульовано правову позицію, згідно з якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
На підтвердження та обґрунтування витрат на правничу допомогу, пов`язаних з розглядом скарги на дії державного виконавця Відділу ПВР у виконавчому провадженні НОМЕР_1 ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» представлені:
- договір №01-07-2025/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 01.07.2025 між ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» - Замовником та адвокатом Грищенком Олександром Миколайовичем - Виконавцем (далі - Договір);
- акт прийому-передачі документів від 01.07.2025, згідно з яким Замовник передав Виконавцю документи та матеріали для виконання умов Договору (три постанови, винесених у виконавчому провадженні НОМЕР_1, клопотання ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» про вчинення виконавчих дій у цьому виконавчому провадженні та доказ направлення клопотання на адресу Відділу ПВР);
- акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 15.08.2025 до Договору (далі - Акт виконаних робіт).
Зазначається, що окремий детальний опис наданих адвокатських послуг та витрат (ч. 3 ст.126 ГПК) не поданий, водночас такий опис містить Акт виконаних робіт.
За змістом п.1.1 Договору Виконавець зобов`язується надати Замовнику правову допомогу щодо аналізу правовідносин між Замовником, ТОВ «Тулейс» (ідентифікаційний код 35485572) та Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, котрі виникли у виконавчому провадженні НОМЕР_1 щодо примусового виконання судового наказу Господарського суду Запорізької області від 02 червня 2022 року по справі №908/314/18, надання консультацій з приводу можливого, законодавчо доцільного та обґрунтованого вжиття заходів ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, направлених на примусове виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 02 червня 2022 року по справі №908/314/18 та стягнення із Боржника безспірного розміру грошових коштів, консультації з питань практичного застосування норм виконавчого, виконавчо-процесуального та господарсько-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень, що стосуються зазначених правовідносин та підстав їх виникнення, підготовки, написання та подання від імені Замовника до ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України різного роду клопотань та/або заяв із врахуванням Закону України "Про виконавче провадження", підготовки, написання та подання до господарського суду відповідної скарги на дії та/або бездіяльність державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні НОМЕР_1 щодо примусового виконання судового наказу Господарського суду Запорізької області від 02 червня 2022 року по справі №908/314/18 при наявності підстав для такого заходу, представництва інтересів Замовника у суді під час розгляду судової справи за поданою скаргою, здійснення інших процесуальних заходів, направлених на виконання умов та обов`язків Виконавця за даним договором.
Правова допомога за цим Договором вважається наданою та виконаною з моменту підписання уповноваженими представниками сторін Акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання правової допомоги (п.1.2 Договору).
В п.1.3 Договору сторони домовились, що відповідний перелік видів правової допомоги (послуг) згідно умов даного Договору є не остаточний та може бути сторонами відповідно збільшено на власний розсуд та за необхідності. Повний та остаточний перелік виконаних робіт та наданих послуг за відповідний період їх виконання/здійснення визначається в акті здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання правової допомоги у відповідності до умов даного Договору.
Згідно з п.3.1 Договору сторони погодили, що виконання передбачених цим Договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи із того, що вартість однієї години роботи Виконавця складає 1700,00 грн (включаючи всі витрати (поштові, комісійні, банківські, транспортні тощо) по підготовці матеріалів у відповідності до пункту 1.1 Договору). Окремо сторони дійшли згоди, що вартість послуг та роботи Виконавця, зокрема, та не обмежуючись, становить: ознайомлення з матеріалами справи, отриманими у суді відповідної судової інстанції - 1900,00 грн; судові засідання - 2000,00 грн/за одне судове засідання (у випадку затримки часу початку призначеного слухання, тривалості очікування на початок призначеного до слухання судового засідання, як наслідок витрати часу більше ніж година від дати призначеного початку судового засідання, відповідна участь у судовому засіданні становитиме 2500,00 грн); побудова позиції, аналіз судової практики, вивчення первинної документації, складання процесуальних документів, надсилання їх та документів до них сторонам та до суду, інші види правової допомоги у межах судового розгляду справи - із розрахунку 1700,00 грн/год; витрати (квитки, добові тощо) - згідно підтверджуючих документів.
Згідно з Актом виконаних робіт, підписаним сторонами Договору, Виконавець передав, а Замовник прийняв такі послуги/роботи Виконавця:
- організація, процесуально-правовий супровід, належне процесуальне проведення робіт/послуг щодо розроблення, підготовки тексту скарги та наповнення її правовим змістом, належним обґрунтуванням правомірності доводів/посилань скарги вих. №01-1/08 від 01 серпня 2025 року ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні щодо примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 02 червня 2022 року по справі №908/314/18; підготовка щодо подання до Господарського суду Запорізької області скарги вих. 01-1/08 від 01 серпня 2025 року ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні щодо примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 02 червня 2022 року по справі №908/314/18 - 5 годин роботи адвоката;
- участь у судовому засіданні по справі №908/314/18 з розгляду скарги, що відбулось 14.08.2025 із врахуванням тривалості судового засідання, а також надання пояснень, підтримання процесуальної та правової позиції - 2000,00 грн.
У п.2.2 Акту виконаних робіт зазначено, що під час визначення правових послуг та/або робіт сторонами враховано та взято до уваги розмір боргу на підставі наказу Господарського суду Запорізької області від 02 червня 2022 року по справі №908/314/18.
У п.3 Акту виконаних робіт визначено, що Замовник, на підставі пункту 3.2 Договору, 100% вартості наданих послуг та/або виконаних робіт, визначених у пункті 2 відповідно до даного Акту, зобов`язується сплатити протягом 30-ти календарних днів з дня проголошення/прийняття судового рішення за результатами завершення розгляду судом справи №908/314/18 за скаргою вих. №01-1/08 від 01 серпня 2025 року ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» на дії державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 02 червня 2022 року по справі №908/314/18 - проголошення/прийняття ухвали Господарського суду Запорізької області від 14 серпня 2025 року по справі №908/314/18 - до 13 вересня 2025 року.
Надавши оцінку заявленим до компенсації витратам ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» на правничу допомогу, характеру та обсягу наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку, що розмір витрат, заявлених до стягнення Заявником - ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс», є завищеним, не є співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, не відповідає критеріям обґрунтованості, реальності, справедливості та розумності.
В рамках справи № 908/314/18 на цей час ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» подало вже більш як 10 скарг на дії/бездіяльність державних виконавців Відділу ПВР і слід за тим, у випадках задоволення/часткового задоволення скарг, слідували заяви про покладення на Міністерство юстиції України витрат на правничу допомогу.
Під час розгляду чергової скарги суд став обізнаним, що подібна практика застосовувалась ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» й у інший справах.
Зокрема, це послідувало з постанови Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17, у якій Верховний Суд, погоджуючись з відповідними доводами скаржника (органу ДВС) зазначив, що «…подібна практика стягнення ТОВ "Ніко-Тайс" з відділів ДВС витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з задоволенням скарг на бездіяльність державних виконавців є системною. Зокрема, відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, суди перших інстанцій постановили ухвали та додаткові ухвали про стягнення з відділів ДВС на користь ТОВ "Ніко-Тайс" у 2021 році принаймні у 42 судових справах, а у 2020 році принаймні у 70 судових справах; при цьому в окремих справах витрати па професійну правничу допомогу з відділів ДВС стягувались по декілька разів. Суми, які підлягали до стягнення, коливаються від 1 980,00 грн до 10 000,00 грн та часто у декілька разів перевищують розмір боргу, щодо стягнення якого ТОВ "Ніко-Тайс" зверталось до суду.».
Але ж стягнення витрат на професійну правничу допомогу з іншої сторони не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Такий висновок зробив Верховний Суд у згаданій постанові від 24.01.2022 у справі №911/2737/17 і у цій справі Верховний Суд, для запобігання зловживанням ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» правом на компенсацію правничої допомоги, зменшив заявлені до компенсації суми на 90%.
Опрацюванням відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень суд встановив, що така практика ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» продовжена та триває.
Будь-як не заперечується, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ГПК України).
В той же час це слід розуміти так, що сторона, яка виграла справу, має правомірне очікування відшкодування своїх витрат на правничу допомогу, однак розмір відшкодування має бути обґрунтованим та справедливим.
Згідно зі ст.30 Закону України «Про адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Критерії оцінки поданих доказів та обґрунтувань витрат на правничу допомогу суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яку суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Також не заперечується, що адвокат (адвокатське об`єднання) з клієнтом можуть домовитись між собою про будь-який розмір гонорару адвокату за підготовку позову, скарги, тощо та супроводження судової справи, однак розмір відшкодування витрат на правничу допомогу з іншої сторони має відповідати необхідним критеріям і така сторона не має нести несправедливий чи надмірний тягар відшкодування.
Іншими словами, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і суд не може втручатися у ці правовідносини, однак при вирішенні питання щодо присудження до відшкодування сум витрат з іншої сторони суд безумовно керується встановленими ГПК України критеріями визначення та розподілу витрат.
Внаслідок цього суд не знаходить підставними наголошення Заявника, що виходять, як вбачається, з його непогодження з результатами розгляду судом попередніх заяв про розподіл судових витрат у даній справі, які докладніше наведені в описовій частині даної ухвали, про неприйнятність ним позиції щодо надмірності та завищеності розміру витрат з огляду на те, що досвідчений та кваліфікований адвокат не може отримати відповідну та гідну оплату праці за якісно виконану роботу внаслідок запропонованого судом розміру оплати.
Суд ніяк не пропонує та не встановлює розмір оплати послуг адвоката, а вирішує питання щодо розміру відшкодування (компенсації) витрат відповідній стороні, який підлягає стягненню зі сторони, не на користь якої прийнято судове рішення.
Розмір оплати послуг адвоката встановлюється в договорі, укладеному ним з клієнтом, і в даному випадку Договір, укладений ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» з адвокатом Грищенком О.М., незалежно від судового рішення за заявою про покладення судових витрат на Мін`юст України, залишається чинним. В тому числі залишається чинним п.3.2 Договору з урахуванням п.3 Акту виконаних робіт (зміст відображений вище) в частині оплати ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» на користь адвоката Грищенка О.М. суми гонорару, про яку вони домовились, в обумовлені ними ж строки.
Судове рішення за заявою вплине лише на суму компенсації такої оплати ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» за рахунок Відділу ПВР і при прийнятті судового рішення вагоме значення мають вже згадані вище обставини системності та подібності практики ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» у оскарженні дій/бездіяльності органів ДВС з наступним заявленням до стягнення з цих органів витрат на правничу допомогу, що знаходить своє підтвердження безпосередньо у даній справі.
Суд констатує, що скарги, подані в межах даної справи, містять загальні обґрунтування, мають однаково типовий виклад, з коригуванням змісту лише залежно від конкретного виконавчого провадження та оскаржуваних дій/бездіяльності державного виконавця. У скаргах переважно йдеться посилання на однакову судову практику та норми законодавства, основний зміст та текст скарг носять універсальний характер, скарги містять загальні формулювання.
Всі скарги подані та їх розгляд супроводжувався одним й тим самим представником - адвокатом Грищенком О.М., який також представляв інтереси ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» у правовідносинах з органами ДВС на стадії виконання судових рішень у великій кількості інших справ (за відомостями ЄДРСР).
Звідси слідує висновок, що правова позиція скаржника є сформованою та фактично незмінною.
В даному випадку таке формулювання в Акті виконаних робіт як «…належне процесуальне проведення робіт/послуг щодо розроблення, підготовки тексту скарги та наповнення її правовим змістом, належним обґрунтуванням правомірності доводів/посилань скарги…» зводиться здебільш до технічної роботи з вже напрацьованим документом, що пов`язано з внесенням змін до такого документу з коригуванням відповідно до обставин у виконавчому провадженні НОМЕР_1.
Окрім того, варто відзначити, що справу в частині оскарження дій Відділу ПВР не можна кваліфікувати як складну, характер та зміст правовідносин не є виключним, нетиповим, тощо. Для кваліфікованого адвоката така справа у дійсності не має викликати значних зусиль.
Комплектність доданих до скарги документів (матеріалів) є незначною, відтак не потребувалось значного часу для їх опрацювання. До суду скарга з додатками надіслана за допомогою системи «Електронний суд».
За таких обставин, визначений Заявником затратний час для надання згаданих послуг та виконання згаданих робіт - 5 годин суд вважає таким, що не відповідає дійсній необхідності. Співмірною суд знаходить тривалість роботи адвоката в цій частині у 1 (одну) годину і з огляду на умови Договору вартість робіт/послуг за такий час роботи становить 1700,00 грн, тому саме у цій сумі в цій частині заяву ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» суд визнав обґрунтованою.
Відносно послуг адвоката, що виражені у представництві Заявника у судовому засіданні, суд дійшов таких висновків.
Скаргу Заявника суд призначив до розгляду в судовому засіданні на 14.08.2025, 14:30 год. в режимі відеконференції, задовольнивши заявлення ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» про участь в такому режимі його представника поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів.
Згідно з протоколом судового засідання:
- конференцію розпочато о 14:33 год.,
- о 14:34 год. суд відкрив судове засідання,
- о 15:12 год. суд оголосив перерву в засіданні, повідомивши орієнтований час оголошення прийнятого судового рішення;
- о 15:45 год. суд повернувся до зали судового засідання та проголосив вступну та резолютивну частини постановленої ухвали;
- о 15:47 год. конференцію завершено.
По-перше, слід зазначити, що участь в засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду безумовно скорочує затратний час.
Як вже наводилося детально, в Договорі вартість послуг за одне судове засідання визначена у 2000,00 грн і в такому розмірі просить відшкодувати витрати в цій частині Заявник.
Водночас, враховуючи відображений фактичний затратний час роботи адвоката в частині участі в судовому засіданні, суд вважає вартість послуг в цій частині дещо надмірною з огляду присудження до відшкодування такої вартості з Відділу ПВР. При цьому, знов таки, з огляду на тривалість та досвід роботи адвоката Грищенка О.М. у напрямку оскарження дій/бездіяльності органів ДВС слід визнати, що представництво Заявника у судовому засіданні не мало ускладнень для цього адвоката.
Суд вважає можливим та справедливим присудження до компенсації Відділом ПВР 1000,00 грн витрат Заявника в цій частині.
За таких обставин, суд не присуджує до відшкодування всю заявлену суму витрат на професійну правничу допомогу, а тому, частково задовольнивши заяву ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу, пов`язаних з розглядом скарги на дії Відділу ПВР, з Відділу ПВР на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» належить стягнути суму витрат в загальному розмірі 2700,00 грн, що складаються з вартості послуг з правничої допомоги в частині підготовки та подання скарги у сумі 1700,00 грн, та в частині участі адвоката в судовому засіданні - у сумі 1000,00 грн. В іншій частині вимог заяви відмовлено.
При цьому суд врахував положення ст. 344 ГПК України, виходячи з яких судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.
В даному випадку мова йде про орган державної виконавчої служби, яким є Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, а не Міністерство юстиції України, якому цей орган підпорядкований.
На підставі викладеного, керуючись ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 3, 12, 126, 129, 232-235, 244, 344 Господарського процесуального кодексу України, суд
Заяву ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» від 15.08.2025 про покладання на Міністерство юстиції України судових витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом скарги на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні НОМЕР_1, - задовольнити частково.
В іншій частині вимог заяви - відмовити.
Копії ухвали надіслати ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс», боржнику у виконавчому провадженні, ВПВР Департаменту ДВС МЮУ (за наявності - до кабінетів у системі «Електронний суд» ЄСІКС).
Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання, відповідно до ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, визначеними ст. 254-259 ГПК України.

Ухвалу складено та підписано 26.08.2025.

Суддя Р.А.Ніколаєнко