ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" серпня 2025 р. Справа № 911/2671/25

Господарський суд Київської області у складі судді Горбасенка П.В., перевіривши матеріали позовної заяви Комунального некомерційного підприємства «Васильківська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Васильківської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн»

про визнання недійсними додаткових угод до договору та стягнення 425 035, 44 гривень

установив:

22.08.2025 через підсистему «Електронний суд» Комунальне некомерційне підприємство «Васильківська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Васильківської міської ради (далі позивач / КНП «Васильківська БЛІЛ» ВМР) надіслало позовну заяву з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн» (далі відповідач / ТОВ «РТЕ Юкрейн») про визнання недійсними додаткових угод № 1 від 09.10.2024, № 2 від 07.11.2024, № 3 від 05.12.2024, № 4 від 26.12.2024 та № 8 від 25.02.2025, укладених між сторонами до договору про постачання електричної енергії споживачу № 233 від 29.08.2024, а також стягнення з відповідача 425 035, 44 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що додаткові угоди № 1 від 09.10.2024, № 2 від 07.11.2024, № 3 від 05.12.2024, № 4 від 26.12.2024 та № 8 від 25.02.2025 укладено з порушенням вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», що є підставою для визнання їх недійсними відповідно до ст. 203, 215 Цивільного кодексу України. Крім того, з відповідача належить стягнути 425 035, 44 гривень на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України, що становить різницю між сумою коштів, які фактично перераховано відповідачу та сумою, що підлягала сплаті за електроенергію за ціною договору.

Приписами ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) унормовано, що господарське судочинство в Україні здійснюється, зокрема, на засадах верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності, пропорційності, неприпустимості зловживання процесуальними правами, обов`язковості судового рішення.

Суворе та неухильне дотримання зазначених принципів є запорукою досягнення завдань судочинства, що превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відкриття провадження у справі позовного провадження є визначальною стадією судового процесу і може здійснюватись судом лише у випадку відповідності поданої позовної заяви вимогам, визначеним процесуальним законом.

Так положення ч. 2 ст. 162, ч. 5 ст. 164 ГПК України унормовують, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

За змістом ч. 1 ст. 58 ГПК України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Положеннями ч. 1, 3 ст. 56 ГПК України унормовано, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та / або через представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Отже, наведені положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи: як в порядку самопредставництва, так і іншими особами як представниками юридичної особи (адвокатами).

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що за загальним правилом самопредставництво юридичної особи це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу, іншої особи безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси за законом, статутом, положенням, трудовим договором (контрактом).

В ухвалі від 08.06.2023 у справі № 303/4297/20 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Окрім того в постановах Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 911/933/19, від 28 квітня 2020 року у справі № 910/10553/18 від 09 червня 2020 року у справі № 904/92/20, від 17 вересня 2020 року у справі № 910/3850/19, від 08 грудня 2020 року у справі № 905/2488/15 було зазначено, що для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Як випливає з матеріалів справи, позовну заяву від імені КНП «Васильківська БЛІЛ» ВМР підписано її представником Подлєсною Анною Володимирівною.

До вказаної позовної заяви, згідно переліку додатків долучено, зокрема, копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо КНП «Васильківська БЛІЛ» ВМР, а також копію витягу з наказу № 101-К від 03.06.2024 «Про прийняття на посаду юрисконсульта» та довіреність, сформовану 04.09.2024 в підсистемі «Електронний суд».

Відповідно до ч. 1 ст. 92 Цивільного кодексу України, юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Згідно з ч. 4 ст. 87 Цивільного кодексу України юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації, регулюються, окрім Цивільного кодексу України, і спеціальним законом, а саме Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань».

Приписами ч. 1 ст. 7, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» визначено, що з метою забезпечення державних органів достовірною інформацією створено Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (далі Єдиний державний реєстр).

Обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі, з-поміж інших перелічених у цій статті відомостей, належать: відомості щодо керівників державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб та осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта.

Як випливає з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 22.08.2025 керівником (генеральним директором) КНП «Васильківська БЛІЛ» ВМР є Пацало Лідія Миколаївна. Інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи не вказано.

Отже наявні в матеріалах справи документи не підтверджують повноваження підписанта діяти від імені юридичної особи в порядку самопредставництва відповідно до закону, статуту, положення чи трудового договору (контракту).

При цьому суд враховує висновок Верховного Суду, викладений в постановах від 09.06.2020 у справі № 904/92/20, від 14.12.2022 у справі № 910/1728/22, згідно якого, суд має залишити позовну заяву / заяву / скаргу без руху, відповідно, зокрема, до ч. 1 ст. 174 ГПК України, у разі надання до позовної заяви / заяви / скарги доказів стосовно повноважень особи, що її підписала, однак за наявності у суду сумніву у їх достовірності, достатності та належності, надавши заявнику строк для усунення відповідних недоліків.

Враховуючи наведене, суд надає заявнику строк для усунення зазначеного недоліку через подання належних та допустимих доказів на підтвердження повноважень особи, яка підписала позовну заяву, відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 ГПК України.

Крім того відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Положеннями ч. 1 ст. 1, ст. 2, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» унормовано, що судовий збір збір, який справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема відповідно до пп. 1-2 п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору

Відповідно до п. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2025 встановлений на рівні 3 028, 00 грн.

Як випливає зі змісту позовної заяви КНП «Васильківська БЛІЛ» ВМР, останнім заявлено п`ять вимог немайнового характеру про визнання недійними додаткових угод, а також про стягнення 425 035, 44 гривень, відтак за подання цього позову має бути сплачений судовий збір у загальному розмірі 17 212, 43 гривень (з урахуванням коефіцієнта) (425 035, 44х1,5 / 100 (0,8) + 5х2 422, 40).

Проте позовна заява КНП «Васильківська БЛІЛ» ВМР подана до Господарського суду Київської області з порушенням зазначених вимог ГПК України, оскільки до позовної заяви додано платіжну інструкцію № 11205 від 21.08.2025 на підтвердження сплати судового збору в сумі 6 375,53 гривень.

Вказане свідчить про невідповідність позовної заяви КНП «Васильківська БЛІЛ» ВМР вимогам п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, що зумовлює необхідність доплати судового збору у сумі 10 836, 90 гривень.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи та встановлені судом порушення норм процесуального законодавства при зверненні позивача до суду із відповідним позовом, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви КНП «Васильківська БЛІЛ» ВМР без руху та надання строку для усунення відповідних недоліків десять днів з дня вручення зазначеної ухвали.

В розрізі вказаного суд звертає увагу позивача на те, що:

реалізація особою права на подання позову та інших заяв, клопотань до суду здійснюється через дотримання визначеної процесуальним законом процедури (порядку), яка передбачає виконання чітких та передбачуваних вимог ГПК України щодо форми, змісту заяв, документів, які додаються до них, недотримання яких має відповідні процесуальні наслідки для заявника;

наявність у особи певних прав та можливостей їх захисту та, відповідно, процесуального права на розпорядження своїми правами щодо подання позову, визначення предмета спору на власний розсуд, не звільняє заявника від обов`язку дотримання правил подання позову, унормованих процесуальними приписами, зокрема ст. 162 ГПК України;

обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів;

усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей; усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення;

норми процесуального права побудовані на чіткій позиції дисциплінованості як суду, так і учасників справи, а зазначене покладено в основу засад господарського судочинства з метою спрощення судового розгляду справи, скорочення судового розгляду, а також розвитку поваги в учасників справи як один до одного, так і до суду.

Керуючись ст. 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Залишити позовну заяву КНП «Васильківська БЛІЛ» ВМР без руху.

2. Усунути виявлені недоліки протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали через подання до суду:

документів, що підтверджують повноваження представника КНП «Васильківська БЛІЛ» ВМР Подлєсної А.В. на самопредставництво юридичної особи;

документів, що підтверджують доплату судового збору у розмірі 10 836, 90 грн за подання позову у передбаченому Законом України «Про судовий збір» порядку.

3. Повідомити учасників справи про можливість:

надавати суду всі необхідні документи (заяви, пояснення, клопотання тощо) в електронному вигляді на електронну адресу суду через особистий кабінет в системі «Електронний суд», поштою або дистанційними засобами зв`язку;

отримати інформацію щодо справи, що розглядається, за вебадресою ko.arbitr.gov.ua/sud5012/ на офіційному вебпорталі «Судова влада України» в Інтернеті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та не може бути оскаржена окремо від рішення суду згідно із ч. 2 ст. 254, ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя П.В.Горбасенко