ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" серпня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/3831/24(521/1573/24)

Господарський суд Одеської області у складі судді Найфлейш В.Д.,

При секретарі судового засідання Дурович А.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи №916/3831/24(521/1573/24)

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» (вул. Стовпова, буд. 26, м. Одеса, 65098)

про скасування наказу про звільнення, скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди

в межах справи №916/3831/24

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Едванс Технолоджи ВПС (65044, м. Одеса, проспект Шевченка, 2, )

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю Євротанк Лпіджі (65098, м. Одеса, вул. Стовпова, 26, )

про відкриття провадження у справі про банкрутство

Представники сторін:

Представник відповідача - Кобелєва І.В. (зал 2)

Представник позивача - ОСОБА_2 (в залі суду)

Арбітражний керуючий - Вудуд Г.І. (зал 2)

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеса від 16.02.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» (вул. Стовпова, буд. 26, м. Одеса, 65098) про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Товариство з обмеженою відповідальністю Євротанк Лпіджі 02.05.2024р. звернулось до суду із запереченнями на позовну заяву.

22.05.2024р. від ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

Крім того, 22.05.2024р. Позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, в яких просить суд, також, скасувати наказ про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеса від 20.02.2025р. клопотання позивача ОСОБА_1 про передачу справи за підсудністю задоволено, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоду - передано на розгляд до Господарського суду Одеської області.

Ухвалою суду від 04.04.2025р. прийнято справу № 521/1573/24 до свого провадження за правилами спрощеного позовного провадження в межах справи №916/3831/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» та присвоєно справі №916/3831/24(521/1573/24).

Ухвалою суду від 01.07.2025р., серед іншого, викликано у судове засідання в якості свідка ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), викликано у судове засідання в якості свідка ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

В судовому засіданні 29.07.2025р. ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_3 надали свої пояснення щодо суті справи. ОСОБА_4 до суду не з`явився та пояснень не надав.

Представники сторін повідомлені про дату та час судового засідання належним чином.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд встановив:

Як зазначено Позивачем, ОСОБА_1 є засновником ТОВ «Євротанк ЛПІДЖІ». У лютому 2021 року вона завагітніла та пішла в офіційну декретну відпустку, а ІНФОРМАЦІЯ_3 народила дочку. Позивачу стало відомо 17.11.2023 року, що її звільнили 05.05.2021 року з Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору. Таким чином, Позивач вважає, що її незаконно звільнили без попередження, а тому просить суд скасувати наказ про звільнення та поновити на роботі.

Також, ОСОБА_1 зазначено, що її не виплачувалась заробітна плата перед звільненням з 01.01.2021 року по квітень 2021 року на загальну суму 48261,20грн. Крім того, Позивачем заявлено стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 11.07.2021р. по 11.01.2024р. на суму 414259,65грн., моральної шкоди в розмірі 10000грн. та витрат за надання правової допомоги в розмірі 20000грн.

Однак, як встановлено з матеріалів справи, у відповідності до наказу №5 ТОВ «Євротанк ЛПІДЖІ» від 06.05.2021 було створено комісію щодо проведення службового розслідування для з`ясування причин відсутності на робочому місці ОСОБА_1 . Факт відсутності на роботі підтверджено наступними актами: від 31.05.2021р. №31/05, від 28.05.2021р. №28/05, від 27.05.2021р. №27/05, від 26.05.2021р. №26/05, від 25.05.2021р. №25/05, від 24.05.2021р. №24/05, від 21.05.2021р. №21/05, від 20.05.2021р. №20/05, від 19.05.2021р. №19/05, від 18.05.2021р. №18/05, від 17.05.2021р. №17/05, від 14.05.2021р. №14/05, від 13.05.2021р. №13/05, від 12.05.2021р. №12/05, від 11.05.2021р. №11/05, від 07.05.2021р. №07/05, від 06.05.2021р. №06/05.

Згідно акту від 01.06.2021р. №01/06 за результатами службового розслідування встановлено, що в період з 06.05.2021р. по 01.06.2021р. ОСОБА_1 не з`явилась на робочому місці, на телефонні дзвінки не відповідала, 11.05.2021р. та 18.05.2021р. комісія прибула за місцем проживання та нікого не було, про що складено акти. 18.05.2021р. ОСОБА_1 адресовано лист з вимогою надати письмові пояснення.

Протоколом зборів трудового колективу від 02.06.2021р. вирішено за порушення трудової дисципліни застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з роботи. Наказом №5/2 від 02.06.2021р. за грубе порушення трудової дисципліни застосовано до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з роботи.

Так, згідно наказу №9 ТОВ «Євротанк ЛПІДЖІ» від 04.06.2021 року ОСОБА_1 , головного юристконсульта, звільнено 05 травня 2021 року за прогул без поважних причин, наказано виплатити компенсацію за 11 календарних днів щорічної відпустки за період роботи з 01.01.2021 по 05.05.2021.

Відповідно до положень статті 233 Кодексу законів про працю України (в редакції закону, що діяв на момент прийняття оспорюваних наказів) працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Прикінцевими та перехідними положеннями Кодексу законів про працю України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою КМУ від 27.06.2023р. №651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Таким чином, Позивачем пропущено строк на оскарження наказу про звільнення, а також порушеного права, оскільки позов подано до суду 06.02.2024 року. Щодо посилання позивача, що їй стало відомо про незаконне звільнення 17.11.2023р. з Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, то суд критично ставиться до цього твердження, оскільки позивач не отримувала заробітну плату протягом тривалого часу, не відвідувала робоче місце та не намагалась з`ясувати свій статус на роботі, а те, що вона отримала відомості з реєстру в 2023 році не підтверджує про необізнаність щодо звільнення.

ОСОБА_1 зазначено, що строк звернення до суду з позовною заявою не пропущено, оскільки їй не видано наказ про звільнення, трудову книжку, лист щодо надання пояснень по факту відсутності на робочому місці надіслано не поштовим зв`язком, а кур`єрською доставкою.

З цього приводу у Постанові ВС від 26.01.2024р. по справі № 643/19450/20 зазначено: «Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений наданими суду доказами.»

П. 4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників передбачено, що якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки.Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

Так, як зазначено Відповідачем, копія наказу про звільнення була направлена листом Позивачу, в якому також повідомлено про необхідність з`явитись за отриманням трудової книжки під підпис, також додано акт за результатами службового розслідування, наказ про накладення дисциплінарного стягнення.

Крім того, суд зазначає, що перебування Позивача в офіційній декретній відпустці не підтверджено жодними належними та допустимими доказами. Відповідачем же зазначено, що ОСОБА_1 було відкрито лікарняний лист у зв`язку з вагітністю та пологами вже після звільнення в період з 04.03.2022 року по 07.07.2022 року.

Згідно інформації, наданої Державною прикордонною службою України, ОСОБА_1 04.05.2021 року виїздила за кордон за напрямком Одеса-Шарм-Ель-Шейх, що підтверджує відсутність на робочому місці у робочий час без поважних причин. Щодо посилання Позивача, що заяву на відпустку не писала, оскільки погодила відпустку з іншим засновником та автоматично пішла в щорічну відпустку, то воно судом відхиляється, оскільки така форма надання відпусток не передбачена нормами чинного законодавства. Крім того, матеріали справи не містять наказів про відрядження позивача, відпустку чи дистанційну роботу в спірний період. Щодо посилання, що після повернення в Україну, ОСОБА_1 не допускали до робочого місця, що підтверджується зверненням із заявою до національної поліції України, то матеріали справи не містять доказів та підтвердженого факту не допуску матеріалами кримінального провадження, саме по собі звернення до правоохоронних органів в 2023 році, в той час, коли звільнення було в 2021 році не доводить факту не допуску до робочого місця.

Враховуючи вищевикладене, що Позивачем пропущено строк на оскарження наказу про звільнення, а також порушеного права, що ОСОБА_1 було порушено трудову дисципліну, а саме відсутність на робочому місці без поважної причини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі про скасування наказу про звільнення, скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення. Тому, надані свідком ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_1 пояснення щодо надання відпустки судом не приймаються до уваги.

Щодо заборгованості по виплаті 01.01.2021 року по квітень 2021 року на загальну суму 48261,20грн., то згідно наданої позивачем виписки за картковим рахунком клієнта за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 вбачається нарахування заробітної плати за спірний період. Також, відповідачем надано банківську відомість нарахування коштів в АТ «Укрсиббанк» на карткові рахунки співробітників, з якої також вбачається нарахування заробітної плати ОСОБА_1 в спірний період, тому ця позовна вимога не підлягає задоволенню.

У зв`язку із здійсненими судом висновками щодо законності звільнення позивача та відмови в позові, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 11.07.2021р. по 11.01.2024р. на суму 414259,65грн., моральної шкоди в розмірі 10000грн. та витрат за надання правової допомоги в розмірі 20000грн., оскільки вони є похідними.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи здійснені судом висновки про відмову у задоволенні позовних вимог, суд зазначає, що судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 77, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовної заяви з урахуванням уточнень ОСОБА_1 до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» про скасування наказу про звільнення, скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://od.arbitr.gov.ua

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання його повного тексту і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне рішення складено 22.08.2025р.

Суддя В.Д. Найфлейш