номер провадження справи 33/93/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2025 Справа № 908/1861/25

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Мірошниченка М.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін матеріали справи №908/1861/25

за позовом Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, м.Запоріжжя, вул. Українська, буд. 50, ідентифікаційний код 39820689)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ІНКАМ ФІНАНС (69096, м.Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 11а, каб.8, ідентифікаційний код 40308189)

про стягнення 36018,58 грн.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернулось Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області з позовом до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ІНКАМ ФІНАНС про стягнення заборгованості за договором поставки №СКЗ/796 від 25.12.2024 в розмірі 32394,00 грн. та пені в розмірі 3624,58 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що в період січень-червень (по день подачі позову до суду) 2025 року позивачем не було отримано товар (бензин А-95) на суму 32394,00 грн., який був попередньо оплачений ним за договором поставки № СКЗ/796 від 25.12.2024 (далі договір), з причини його відсутності на АЗС АВІАС у м. Запоріжжя. Вимогу позивача щодо поставки товару за договором відповідач не задовольнив. Відтак позивач вважає, що у відповідача виникло зобов`язання повернути позивачу вартість оплаченого, але не поставленого товару за договором. На підставі п. п. 7.1, 7.2 договору позивач нарахував пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період прострочення виконання зобов`язання з 24.01.2025 по 13.06.2025 в сумі 3624,58 грн., яку просить стягнути з відповідача разом із сумою вартості непоставленого товару в розмірі 32394,00 грн.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 11, 509, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 626 - 628, 662, 664, 655, 667, 691 693, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 230, 232 Господарського кодексу України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.06.2025 позовну заяву передано на розгляд судді Мірошниченку М.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 19.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 33/93/25, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання. Встановлено відповідачу строк для надання суду відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; для надання заперечень на відповідь на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив. Встановлено позивачу строк для надання суду відповіді на відзив на позов - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов. Повідомлено сторін, що додаткові письмові докази, клопотання, заяви, пояснення, необхідно подати у строк до 21.07.2025.

Копію ухвали доставлено до електронних кабінетів сторін 19.06.2025, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Відповідач відзив на позов не надав, причин неявки суду не повідомив, про розгляд справи належним чином повідомлений.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для вирішення спору по суті.

Розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. У зв`язку з цим відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

25.12.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю «Інкам Фінанс» (далі - постачальник, відповідач) та Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області (далі позивач, покупець) укладено договір поставки № СКЗ/796 (далі - договір).

Згідно з п. 1.1 договору предметом договору є прийняття постачальником на себе зобов`язань передати покупцю у власність товари, а покупцем сплатити і прийняти вказаний товар.

Під товаром розуміється бензин А-95 (ДК 021:2015:09130000-9 Нафта і дистиляти).

Асортимент та кількість товару погоджується сторонами у специфікації, яка є невід`ємною частиною договору.

Сторонами договору узгоджено Специфікацію (додаток № 1 до договору №СК3/796 від 25.12.2024) на поставку товару, а саме: бензин А-95 у кількості 600 літрів на загальну суму 32394,00 грн.

Відповідно до п. 1.1 договору позивач 26.12.2024 перерахував відповідачу кошти в сумі 32394,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №659 від 25.12.2024.

За умовами п. 4.4 договору постачальник зобов`язується видати довірчі документи та видаткову накладну на товар представнику покупця.

25.12.2024 сторонами договору підписано видаткову накладну №0003/0002521 на підтвердження передачі постачальником покупцю 60 скретч-карток АВІАС (на бензин А-95 по 10 л) на загальну суму 32 394,00 грн.: 98, 99, 96, 97, 94, 95, 92, 93, 90, 91, 88, 89, 86, 87, 85, 82, 84, 80, 81, 83, 49, 48, 47, 46, 45, 44, 43, 42, 41, 40, 59, 58, 56, 57, 55, 54, 53, 52, 51, 50, 69, 68, 67, 66, 65, 64, 63, 62, 61, 60, 79, 78, 77, 76, 75, 74, 73, 72, 71, 70.

Відповідно до п. 2.1 договору товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем по кількості і якості з моменту фактичного отримання товару згідно умов договору. Покупець зобов`язується отримати товар на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документа, який зазначений на довірчому документі.

У свою чергу, постачальник зобов`язується забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором, тобто, до закінчення терміну дії довірчих документів (скретч-карток).

Місце поставки товару на АЗС постачальника шляхом заправки автомобілів покупця при пред`явленні довіреними особами покупця скретч-картки. Скретч-картка є підставою для видачі (заправки ) на АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скретч-картках вважаються виконаним (п. 5.2 договору).

Позивачем було вжито заходи, спрямовані на отримання товару на підставі вищеперерахованих скретч-карток. Проте в період січень-червень 2025 року товар позивачем отримано не було з причини його відсутності на АЗС АВІАС у м. Запоріжжя. Зазначене підтверджується фотознімками табло АЗС АВІАС, доповідними записками довіреної особи позивача водія автотранспортних засобів Руденко О.Я. від 31.01.2025, 10.02.2025, 24.02.2025, 10.03.2025, 10.06.2025, відповідними актами про неможливість отримання бензину А-95 від 31.01.2025 №1, від 10.02.2025 №2, від 24.02.2025 №3, від 10.03.2025 №4, від 10.06.2025 №5, складеними відповідними працівниками позивача.

Жодна скретч-картка позивачем використана (погашена) не була.

31.01.2025 позивачем на адресу відповідача було направлено лист № 28-8-0.6-386/2-25 з вимогою виконання умов договору поставки шляхом негайного забезпечення поставки бензину.

Згідно інформації веб-сайту Укрпошти за трекінгом №219 вищеназваний лист отримано представником відповідача за довіреністю 10.02.2025. Проте відповідь на лист надана не була.

Позивач звернувся до відповідача з претензією № 1 (лист від 12.03.2025 № 28-8-0.6-386/1/2-25) щодо неможливості отримання товару на АЗС відповідно до діючого договору та з вимогою повернення сплаченої за договором грошової суми в розмірі 32394,00 грн.

Претензія №1 відповідачем отримана 21.03.2025, що підтверджується відміткою на рекомендованому повідомленні про врученні поштового відправлення №613.

Проте відповідачем не надано відповідь на претензію та не вжито жодних заходів щодо виконання своїх зобов`язань за договором.

Претензія відповідачем залишена без належного реагування, зобов`язання з поставки товару відповідачем не виконано, передплату позивачу не повернуто.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до господарського суду з позовом у даній справі про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки №СКЗ/796 від 25.12.2024 у розмірі 32394,00 грн. та пені в розмірі 3624,58 грн.

Спірні правовідносини сторін є господарськими та врегульовані договором поставки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу норми ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В порушення умов договору відповідач не передав позивачу попередньо оплачений позивачем товар (бензин А-95 у кількості 600 л за ціною 53,99 грн. за 1 л) на загальну суму 32394,00 грн.

За приписами ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Позивач надав докази оплати товару за договором на суму 32394,00 грн. та копії виданих відповідачем 60 скретч-карток на 600 л бензину А-95 на суму 32394,00 грн., за якими товар не відвантажено.

Факт відмови у відпуску нафтопродуктів на автозаправних станціях АВІАС у м.Запоріжжя підтверджується фотознімками табло АЗС АВІАС, доповідними записками довіреної особи позивача водія автотранспортних засобів Руденко О.Я. від 31.01.2025, 10.02.2025, 24.02.2025, 10.03.2025, 10.06.2025, відповідними актами про неможливість отримання бензину А-95 від 31.01.2025 №1, від 10.02.2025 №2, від 24.02.2025 №3, від 10.03.2025 №4, від 10.06.2025 №5, складеними відповідними працівниками позивача.

Позивач надав до матеріалів справи копії неотоварених талонів (скретч-карток).

Відповідач не надав доказів відвантаження позивачу попередньо оплаченого ним товару на суму 32394,00 грн. за 60 скретч-картками на 600 л бензину А-95 або доказів повернення позивачу коштів передоплати. Заперечень проти позову відповідач також не надав.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи викладене, суд задовольнив позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми передоплати за договором у розмірі 32394,00 грн.

Пунктом 3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За визначенням ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

На підставі п. п. 7.1, 7.2 договору позивач нарахував пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період прострочення виконання зобов`язання з 24.01.2025 по 13.06.2025 в сумі 3624,58 грн., яку просить стягнути з відповідача.

Відповідно до п. 7.1 договору в разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим договором.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим договором, сторони несуть відповідальність шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного стороною зобов`язання за кожний день прострочення.

Суд зауважує, що позивач розрахував пеню від усієї вартості непоставленого товару за період з 24.01.2025 по 13.06.2025. Втім, у матеріалах справи відсутні докази невиконання відповідачем зобов`язання з поставки товару на всю суму оплачених скрет-карточк станом на дату початку розрахунку пені (24.01.2025). У доповідних записках працівника позивача та актах про неможливість отримання бензину А-95 відсутнє посилання на кількість та вартість бензину А-95, у відпуску якого було відмовлено на дату складання цих документів.

Вимогу щодо поставки товару на повному суму оплачених скретч-карток (32394,00 грн.) позивач надіслав відповідачу 31.01.2025 листом вих. № 28-8-0.6-386/2-25 від 31.01.2025, в якому вимагав негайно забезпечити поставку товару на суму 32394,00 грн.

Згідно інформації веб-сайту Укрпошти за трекінгом №219 вищеназваний лист отримано представником відповідача за довіреністю 10.02.2025.

За приписами ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки позивач вимагав від відповідача негайного виконання обов`язку, то суд вважає, що відповідач мав поставити товар позивачу на суму 32394,00 грн. у день отримання вимоги, тобто 10.02.2025, а з 11.02.2025 виникло прострочення виконання зобов`язання з поставки товару на суму 32394,00 грн.

За таких обставин суд здійснив перерахунок пені від суми невиконаного зобов`язання з поставки товару на суму 32394,00 грн. за період з 11.02.2025 по 13.06.2025 (123 дні) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що склало 3341,46 грн. У цій сумі вимоги про стягнення пені визнані обґрунтованими та задоволенні. В решті вимог про стягнення пені суд відмовив.

Таким чином, позовні вимоги задоволені судом частково.

Згідно з п. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позовна заява містить вимоги майнового характеру на суму 36018,58 грн. та подана в 2025 році через систему «Електронний суд».

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» визначено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року в розмірі 3028,00 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, судовий збір за розгляд позовної заяви в даній справі про стягнення 36018,58 грн. складає: 3028,00 грн. (мінімальна ставка) х 0,8 = 2422,40 грн.

За розгляд позовної заяви позивач сплатив судовий збір у сумі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №318 від 13.06.2025 на суму 2422,40 грн. Судовий збір зараховано до Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за розгляд позовної заяви в сумі 2422,40 грн. покладаються на сторони пропорційно задоволених вимог: з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в сумі 2403,36 грн., на позивача покладається решта витрат зі сплати судового збору в сумі 19,04 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 252, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ІНКАМ ФІНАНС (69096, м.Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 11а, каб.8, ідентифікаційний код 40308189) на користь Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, м.Запоріжжя, вул.Українська, буд. 50, ідентифікаційний код 39820689) суму передоплати за договором поставки №СКЗ/796 від 25.12.2024 в розмірі 32394,00 грн. (тридцять дві тисячі триста дев`яносто чотири грн. 00 коп.), пеню в сумі 3341,46 грн. (три тисячі триста сорок одна грн. 46 коп.) та витрати зі сплати судового збору в сумі 2403,36 грн. (дві тисячі чотириста три грн. 36 коп.).

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено та підписано 18.08.2025.

Суддя М.В. Мірошниченко