ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2025 р. м. Ужгород Справа № 907/521/25

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригузи П.Д., розглянувши матеріали справи у спрощеному позовному провадженні,

за позовом: Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькі області, код ЄДРПОУ - 40913650, Чернівецька область, місто Чернівці, вул. Котляревського, буд. 1,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь НП", код ЄДРПОУ - 44858321, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Сторожниця, вул. Молодіжна, 9,

про стягнення коштів,

Секретар судового засідання - Ігнатко О.В.

Без виклику сторін,

в с т а н о в и в:

Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькі області, код ЄДРПОУ - 40913650, Чернівецька область, місто Чернівці, вул. Котляревського, буд. 1, звернулось до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь НП", код ЄДРПОУ - 44858321, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Сторожниця, вул. Молодіжна, 9, з позовними вимогами стягнення на свою користь з відповідача основної суми боргу у сумі 64 660.00 грн., з якої по договору №СК 5/270/33 на суму 61 215.00 грн. та щодо договору №СК 5/382/79 - 3445.00 грн.; пеню у сумі 6853.96 грн., з якої по договору №СК 5/270/33 на суму 6488.79 грн. та щодо договору №СК 5/382/79 - 365.17 грн. та штрафу у сумі 4526.20 грн., з якого по договору №СК 5/270/33 на суму 4285.05 грн. та щодо договору №СК 5/382/79 - 241.15 грн.

Описова частина рішення.

Ухвалою суду від 07.05.2025 в межах даної справи прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Ухвала суду про відкриття провадження була направлена відповідачу до його електронного кабінету та отримана ним 08.05.2025, що підтверджується зокрема довідкою про доставку електронного листа, яка міститься в матеріалах справи.

Разом з тим, відповідач відзиву на позовну заяву не подав до суду та вимоги ухвали від 07.05.2025 стосовно витребування доказів та надання їх суду - не виконав. Разом з тим, відповідач не подав до суду відзиву на позовну заяву чи будь - які інші заяви по суті справи. Суд виходить з того, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням/невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК).

Відповідно до ч. 11 ст. 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

В пунктах 41-42 постанови Верховного Суду від 30.08.2022 у справі №459/3660/21 викладена правова позиція, що довідка про доставку документа в електронному вигляді до Електронного кабінету є достовірним доказом отримання адресатом судового рішення.

Отже, судом виконані всі можливі заходи щодо сповіщення відповідача про відкриття провадження та необхідність подання заяв по суті справи.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідач у строк, встановлений частиною першою статті 251 ГПК України, відзиву на позов не подав, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

Відповідно до частини дев`ятої статті 165, частини другої статті 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Рішення та постанови ухвалюються, складаються і підписуються складом суду, який розглянув справу.

Згідно з частиною 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суть спору за позицією позивача у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Західним офісом Держаудитслужби в особі Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області укладено договір з ТОВ "Волинь НП" від 20.08.2024 №СК 5/270/33, згідно умов якого відповідач зобов`язується поставити Управлінню "Бензин А-95" (талони), а покупець в порядку і на умовах договору зобов`язується прийняти та оплатити фактично поставлений товар.

Сторонами було укладено до договору №СК 5/270/33 специфікацію товару (додаток №1 договору) згідно з якою управління повинно придбати в постачальника бензин А-95 талони, в кількості 1200 л на загальну суму 63 600.00 грн. з ПДВ. При цьому, відповідно до пп. 4.3.1 п. 4.3. договору, відповідач зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором.

Пунктом 8.1. договору передбачено, що договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2024 року, а в частині гарантійних зобов`язань продавця за договором - до повного їх виконання.

Відповідно до платіжних документів від 22.08.2024 Управлінням на виконання умов договору перераховано відповідачу коштів на загальну суму 63 600.00 грн. Позивач вказує, що на підставі вищевикладеного, відповідачем було надано управлінню талони на бензин А-95 (1200 л), на підставі яких управління повинно отримати пальне на відповідних автозаправних станціях.

Проте, протягом першої половини січня 2025 року управлінням було отримано на підставі талонів бензин А-95 лише в кількості 45 л на суму 2385.00 грн. Що стосується решти 1155 л (пальне) на суму 61 215.00 грн., то таке пальне не представляється можливим отримати управлінням, починаючи з 16 січня 2025 року, на відповідних автозаправних станціях, у зв`язку з відсутністю пального, що видається на підставі талонів, виданих відповідачем згідно договору.

Позивач вказує, що в даному випадку має місце не виконання відповідачем договірних відносин, визначених вказаним вище договором, з поставки бензину А-95 в кількості 1155 л на суму 61215.00 грн.

Позивач доводить, що подібна ситуація склалася і стосовно іншого договору про закупівлю від 26.11.2024 №СК 5/382/79, який укладений між цими ж сторонами та із зазначеного предмету. Зокрема, згідно специфікацією товару до договору Управління повинно придбати в постачальника бензин А-95 талони в кількості 65 л на загальну суму 3445,00 грн. з ПДВ. На виконання умов договору Управлінням відповідно до платіжних документів від 06.12.2024 оплачено ТОВ "Волинь НП" кошти в сумі 3445.00 грн. У свою чергу, ТОВ "Волинь НП" видано талони на визначену кількість літрів пального. Проте, Управління не може придбати бензин А-95 на відповідних автозаправних станціях, із вказаної вище причини.

Таким чином, позивач вказує, що постачальником було порушено вимоги ст. ст. 526 і 530 ЦКУ, що призвело до неотримання бензину А-95 за договором №СК 5/270/33 в кількості 1155 л (пальне) на суму 61 215.00 грн. та за договором №СК 5/382/79 в кількості 65 л на загальну суму 3445.00 грн.

На підставі вищевикладеного позивач просить стягнути з відповідача - 64 660.00 грн. основного боргу, пеню у сумі 6853.96 грн. та штраф у сумі 4526.20 грн.

Правова позиція відповідача у справі.

Відповідач відзиву на позовну заяву у встановлені судом строки не подав.

Відповідно до правової доктрини та ст. 2 та ст. 14 ГПК України суд керується засадами диспозитивності при здійсненні господарського судочинства.

На учасників справи процесуальний закон покладає тягар доказування, надаючи їм право проявляти процесуальну активність та ініціативу у розвитку процесу для досягнення мети правосуддя.

Кожна сторона справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, яких суд вважає достатніми для ухвалення судового рішення.

Суд виходить з презумпції правомірності правових підстав позову, з яких виникли правовідносини та викладених позивачем обставин, оскільки відповідач, не зважаючи на вимоги господарського суду, без поважних причин відзиву не подав та не заперечив обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Відповідач згідно правил ст. 165 ГПК України позбавляється права заперечувати проти таких обставини під час розгляду справи по суті.

Мотивувальна частина рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши матеріали справи та давши їм правову оцінку, судом встановлено таке.

Так, судом встановлено, що дійсно 20.08.2024 між сторонами спору був укладений договір про закупівлю №СК 5/270/33 згідно п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити покупцю бензин А-95 (талони) ДК 02162015 код 09130000-9 - нафта і дистиляти) згідно з умовами визначеними у пункті 1.2. цього договору, а покупець в порядку і на умовах цього договору зобов`язується прийняти та оплатити фактично поставлений товар.

Ціна (вартість), асортимент, кількість (обсяг) товару визначено сторонами у специфікації (додаток до цього договору), що є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.2. договору).

Загальна ціна (вартість) товару відповідно до специфікації становить 63 600.00 грн. з ПДВ (п. 3.1. договору). Відповідно до приписів п. 3.4. договору оплата покупцем здійснюється за фактично поставлений продавцем товар відповідно до розрахунків, визначених сторонами у специфікації протягом 10 банківських днів з моменту підписання сторонами видаткової накладної на товар.

Пунктом 4.3.1. договору передбачено, що постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені даним договором.

Згідно приписів п. 5.1. договору, за порушення строків поставки партії товару (в тому числі нездійснення/несвоєчасне здійснення поставки партії товару) постачальник сплачує пеню у розмірі 0.1 відсотка вартості непоставленої/невчасно поставленої партії товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів, постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості.

Даний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2024 року. Сплив строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення яке сталося під час дії даного договору (п. 8.1, п. 8.2. договору).

Судом встановлено, що даний договір підписано уповноваженими представниками сторін.

Додатком №1 до договору долучено специфікацію товару "Бензин А-95 талони" на кількість 1200 л на загальну суму 63 600.00 грн. з ПДВ.

Платіжними інструкціями від 22.08.2024, які містяться в матеріалах справи, підтверджується сплата позивачем на користь відповідача 2 - ох платежів в загальній сумі 63 600.00 грн. (31 800.00 грн. + 31 800.00 грн.).

Дані оплати підтверджуються також видатковими накладними, а саме №0005/0001512 від 21.08.2024 та №0005/0001513 від 21.08.2024 року.

Також 26.11.2024 між сторонами спору був укладений договір про закупівлю №СК 5/382/79, відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити покупцю бензин А-95 (талони) ДК 02162015 код 09130000-9 - нафта і дистиляти) згідно з умовами визначеними у пункті 1.2. цього договору, а покупець в порядку і на умовах цього договору зобов`язується прийняти та оплатити фактично поставлений товар.

Ціна (вартість), асортимент, кількість (обсяг) товару визначено сторонами у специфікації (додаток до цього договору), що є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.2. договору).

Загальна ціна (вартість) товару відповідно до специфікації становить 3445.00 грн. з ПДВ (п. 3.1. договору). Відповідно до приписів п. 3.4. договору оплата покупцем здійснюється за фактично поставлений продавцем товар відповідно до розрахунків, визначених сторонами у специфікації протягом 10 банківських днів з моменту підписання сторонами видаткової накладної на товар.

Згідно приписів п. 5.1. договору, за порушення строків поставки партії товару (в тому числі нездійснення/несвоєчасне здійснення поставки партії товару) постачальник сплачує пеню у розмірі 0.1 відсотка вартості непоставленої/невчасно поставленої партії товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів, постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2024 року. Сплив строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення яке сталося під час дії даного договору (п. 8.1, п. 8.2. договору).

Судом встановлено, що договір підписано уповноваженими представниками сторін.

Додатком №1 до договору долучено специфікацію товару "Бензин А-95 талони" на кількість 65 л на загальну суму 3445.00 грн. з ПДВ.

Платіжними інструкціями від 04.12.2024, які містяться в матеріалах справи, підтверджується сплата позивачем на користь відповідача 2 - ох платежів в загальній сумі 3445.00 грн. (1590.00 грн. + 1855.00 грн.).

Факти оплати підтверджуються також видатковими накладними, а саме №0005/0002154 від 26.11.2024 та №0005/0002155 від 26.11.2024 року.

Судом встановлено, що позивачем направлявся відповідачу претензійний лист про виконання договірних зобов`язань про поставку товару, в якому він просив і вимагав від відповідача виконати свої зобов`язання за договорами в частині забезпечення отримання управлінням на відповідних автозаправних станціях бензину А-95 в загальній кількості 1220 л згідно талонів, виданих на підставі цих договорів.

На підставі вищевикладеного, вимоги Позивача про стягнення з відповідача - 64 660.00 грн. основного боргу, пеню у сумі 6853.96 грн. та штраф у сумі 4526.20 грн. є обгрунтованими та підтвердженими належними і допустимими доказами.

Висновки суду та норми права, що підлягають застосуванню.

Положеннями ст. 11 ЦКУ передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.202 ЦКУ).

Згідно положень ст. 509 ЦКУ, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦКУ).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦКУ).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦКУ).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ч. 1 ст. 610 ЦКУ).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦКУ, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 626 ЦКУ, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦКУ).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦКУ). Згідно ст. 631 ЦКУ, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. Закінчення строку договору не звільняє сторін від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Нормою ст. 638 ЦКУ передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 655 ЦКУ, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому (ч. 1 ст. 656 ЦКУ).

Приписами ст. 662 ЦКУ передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 ЦКУ).

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару (ст. 664 ЦКУ).

У разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Якщо продавець відмовився передати річ, визначену індивідуальними ознаками, покупець має право пред`явити продавцеві вимоги відповідно до статті 620 цього Кодексу (ст. 665 ЦКУ).

Відповідно до положень ст. 689 ЦКУ, покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Згідно ст. 691 ЦКУ, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Відповідно до положень ст. 692 ЦКУ, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 693 ЦКУ, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч. 2 ст. 693 ЦКУ).

Приписами ст. 712 ЦКУ передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, судом встановлено, що дійсно 20.08.2024 між сторонами спору був укладений договір про закупівлю №СК 5/270/33 згідно п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити покупцю бензин А-95 (талони) ДК 02162015 код 09130000-9 - нафта і дистиляти) згідно з умовами визначеними у пункті 1.2. цього договору, а покупець в порядку і на умовах цього договору зобов`язується прийняти та оплатити фактично поставлений товар.

Таким чином, оскільки відповідач (постачальник по договору) не виконав покладені на нього обов`язки згідно з договором, не поставив позивачеві (покупцю) вже оплачений товар, то позивач (покупець) має право вимагати повернення суми попередньої оплати згідно ч. 2 ст. 693 ЦКУ.

За встановлених судом обставин та правових підстав, визначених нормами права і укладеними сторонами договорами, суд доходить висновку, що позов належить задовольнити повністю в сумі основного боргу 64 660.00 грн.

Щодо стягнення штрафу та пені.

Належне виконання зобов`язання є одним із фундаментальних принципів цивільного права. Зміст цього принципу полягає в тому, що виконання має бути проведене: 1) належними сторонами; 2) щодо належного предмету; 3) у належний спосіб; 4) у належний строк (термін); 5) у належному місці.

Водночас порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (штрафу, пені); відшкодування збитків та моральної шкоди (ч.1 ст.611 ЦК).

Сплата неустойки (штрафу) та відшкодування збитків характеризуються загальним поняттям "санкція" - визначена міра майнових чи інших невигідних для особи наслідків невиконання вимог закону та / або умов договору.

Частиною 1 ст. 549 ЦКУ передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пунктом 4.3.1. договору передбачено обов`язок відповідача здійснити поставку товару у строки, встановлені даним договором.

Згідно приписів п. 5.1. договору, за порушення строків поставки партії товару (в тому числі нездійснення/несвоєчасне здійснення поставки партії товару) постачальник сплачує пеню у розмірі 0.1 відсотка вартості непоставленої/невчасно поставленої партії товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів, постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості.

Судом встановлено, що позивачем нараховані відповідачу пеня у розмірі 6853.96 грн. та штраф у розмірі 4526.20 грн.

Судом здійснено арифметичну перевірку нарахованих штрафних санкцій, які розраховані позивачем коректно.

Відтак, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення пені у розмірі 6853.96 грн. та штрафу у розмірі 4526.20 грн. - повністю.

Щодо обґрунтованості рішення.

Згідно ч.2, 3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд.

Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 81 ГПК України сторонами доказів.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України», зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Таким чином, враховуючи, що відповідач не спростував заявлені до нього позовні вимоги в належний спосіб та належними і допустимими доказами, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, оскільки спір виник через правопорушення Відповідача, на Відповідача покладаються витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028.00 грн. повністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 11, 13, 14, 73 - 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь НП", код ЄДРПОУ - 44858321, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Сторожниця, вул. Молодіжна, 9, на користь Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькі області, код ЄДРПОУ - 40913650, Чернівецька область, місто Чернівці, вул. Котляревського, буд. 1, основну суму боргу в розмірі 64 660.00 грн. (шістдесят чотири тисячі шістсот шістдесят гривень), з якої по договору №СК 5/270/33 на суму 61 215.00 грн. та щодо договору №СК 5/382/79 - 3445.00 грн.; пеню у сумі 6853.96 грн. (шість тисяч вісімсот п`ятдесят три гривень 96 копійок), з якої по договору №СК 5/270/33 на суму 6488.79 грн. та щодо договору №СК 5/382/79 - 365.17 грн.; штраф у сумі 4526.20 грн. (чотири тисячі п`ятсот двадцять шість гривень 20 копійок), якої по договору №СК 5/270/33 на суму 4285.05 грн. та щодо договору №СК 5/382/79 - 241.15 грн.

3. Судові витрати покласти на відповідача.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь НП", код ЄДРПОУ - 44858321, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Сторожниця, вул. Молодіжна, 9, на користь Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькі області, код ЄДРПОУ - 40913650, Чернівецька область, місто Чернівці, вул. Котляревського, буд. 1, сплачений судовий збір у розмірі 3028.00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду, згідно зі ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

Повне судове рішення складено та підписано 16.08.2025 року.

Суддя П. Д. Пригуза