УХВАЛА

19.08.2025Справа № 910/5813/25

Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В. В., розглянувши клопотання Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» про повернення судового збору по справі

за позовом Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України», м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль ТМ», м. Київ

про визнання договору недійсним та стягнення грошових коштів, -

Без виклику учасників судового процесу

ВСТАНОВИВ:

Державна установа «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль ТМ» про:

- визнання недійсними п.п. 1.2. та 4.1. договору № 88-К-23 від 29 травня 2023 року в частині включення до договірної ціни податку на додану вартість, який укладений між Державною установою «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стиль ТМ»;

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль ТМ» на користь Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» безпідставно отриманих коштів за договором № 88-К-23 від 29 травня 2023 року у сумі 262 140 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачем за договором № 88-К-23 від 29 травня 2023 року здійснено поставку товару у червні 2023 року на загальну суму 1 572 840,00 грн по збільшеній вартості на 262 140,00 грн, чим порушено частину 1 статті 193 Господарського кодексу України, частину 1 статті 526, статті 629 Цивільного кодексу України, підпункт 6 пункту 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178, із змінами, пункт 4.3 договору від 29.05.2023 № 88-К-23, із змінами. Як вказує позивач, оскільки під час дії договору № 88-К-23 від 29 травня 2023 року відповідач мав статус платника податку за спрощеною системою оподаткування 3 групи зі ставкою єдиного податку 2%, положення пунктів 1.2. та 4.1. договору в частині включення до договірної ціни ПДВ суперечать підпункту 9.5. пункту 9 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, а тому підлягають визнанню недійсними на підставі ч. 1 ст. 203, 215 та 217 Цивільного кодексу України. За твердженнями позивача, вказані вище обставини призвели до безпідставного набуття та збереження відповідачем грошових коштів у вигляді сплаченого податку на додану вартість у розмірі 262 140,00 грн.

Ухвалою від 12.05.2025 відкрито провадження у справі; визнано справу малозначною; постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

19.05.2025 до суду надійшла заява відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 20.05.2025 постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 04.06.2025.

Відповідач у відзиві проти задоволення позовних вимог заперечував, оскільки товариство станом на момент укладання договору не було платником податку на додану вартість, а отже, відповідний податок і не включався до ціни договору. При поданні тендерної пропозиції у відомостях про учасника було вказано про те, що товариство не є платником ПДВ. Одночасно, відповідачем наголошено на тому, що практика Верховного Суду, на яку посилається позивач у позові не є релевантною до спірних правовідносин.

04.06.2025 судом було відкладено підготовче засідання на 25.06.2025.

25.06.2025 у зв`язку із перебування судді Князькова В.В. у відпустці судове засідання не відбулось.

Ухвалою від 30.06.2025 судом було призначено підтовче засідання на 16.07.2025.

16.07.2025 судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.08.2025.

12.08.2025 представником відповідача було подано заяву про відкладення розгляду справи, з огляду на перебування представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль ТМ» у відпустці з 13.08.2025.

Розглянувши вказане клопотання, суд дійшов висновку щодо відсутності достатніх та обґрунтованих підстав для його задоволення.

У судовому засіданні 13.08.2025 представником позивача було надано усні пояснення по суті спору, згідно яких позовні вимоги підтримано в повному обсязі.

В судовому засіданні 13.08.2025 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

18.08.2025 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про повернення судового збору.

Розглянувши вказане клопотання, суд дійшов висновку щодо наявності достатніх підстав для його задоволення. При цьому, суд зазначає таке.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн.

Одночасно, судом враховано, що згідно ч.3 ст.4 Закону України про судовий збрів при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З огляду на вищезазначене положення Закону України "Про судовий збір" розмір судового збору за подання позивачем через електронний суд до Господарського суду міста Києва позовної заяви у справі №910/5813/25 становить 5568, 08 (одна вимога не майнового характеру та одна майнова).

Проте, позивачем до позовної заявив якості доказу сплати судового збору було додано платіжну інструкцію №424 від 21.03.2025 на суму 6960,10 грн. З наведеного вбачається, що позивачем було здійснено переплату суми судового збору в розмірі 1392,02 грн.

За приписами п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» про повернення судового збору - задовольнити.

2. Повернути Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» (03115, м.Київ, вул.Святошинська, буд.27, ) з Державного бюджету України судовий збір в сумі 1392,02 грн, сплачений на підставі платіжної інструкції №424 від 21.03.2025 на суму 6960,10 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Князьков