cправа № 916/3438/24
Судді Верховного Суду Кролевець О.А.
1. Щодо постанови Верховного Суду від 13.08.2025, прийнятої за наслідками розгляду касаційної скарги заступника керівника Одеської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Одеської області від 04.12.2024 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.05.2025.
2. Постановою Верховного Суду від 13.08.2025 колегією суддів Верховного Суду Кібенко О.Р. (головуюча), Кролевець О.А., Мамалуй О.О., касаційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури задоволено. Рішення Господарського суду Одеської області від 04.12.2024 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.05.2025 у справі №916/3438/24 скасовано та ухвалено нове рішення. Визнано недійсною додаткову угоду від 14.09.2023 №2 до Договору №ХБТ-14/01/23 від 26.01.2023, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Подільська міська лікарня" Подільської міської ради Подільського району Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тат Ойл". Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тат Ойл" на користь Подільської міської ради Подільського району Одеської області безпідставно сплачені бюджетні кошти в сумі 59 148,00 грн. Здійснено розподіл судових витрат.
3. При прийнятті вказаного судового рішення суддею Кролевець О.А., було висловлено окрему думку наступного змісту.
Обставини справи
4. На сайті публічних закупівель Prozorro було опубліковано оголошення Лікарні про проведення відкритих торгів UA-2023-01-05-002216-а з предметом закупівлі ДК 021:2015 Єдиний закупівельний словник - 09130000-9 нафта і дистиляти (бензин А-95 (Євро-5 або еквівалент), паливо дизельне (Євро-5 або еквівалент) (для автомобілів), паливо дизельне для підігріву води на пральні), з очікуваною вартістю 1 452 400,00 грн. Джерело фінансування закупівлі: власний бюджет (кошти від господарської діяльності підприємства) 982 000,00 грн; місцевий бюджет 470 400,00 грн. Строк поставки 31.12.2023. Кінцевий строк подання тендерних пропозицій 13.01.2023.
5. 26.01.2023 між Лікарнею (покупець) і ТОВ "Тат Ойл" (як продавець) уклали Договір №ХБТ-14/01/23 (далі - Договір), за умовами якого:
- продавець зобов`язується передати у власність покупця товар код ДК 021:2015 Єдиний закупівельний словник - 09130000-9 нафта і дистиляти (бензин А-95 (Євро-5 або еквівалент), паливо дизельне (Євро-5 або еквівалент) (для автомобілів), паливо дизельне для підігріву води на пральні), (надалі по тексту товар), в асортименті, кількості, які зазначені у специфікації №1 (додаток №1 до Договору), яка є невід`ємною частиною Договору, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити його на умовах цього Договору та постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 "Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування" (далі - Особливості здійснення публічних закупівель) (п.1.1);
- покупець має право зменшити обсяги поставки товару залежно від реального фінансування видатків на закупівлю товару, передбаченого цим Договором (п.1.3);
- поставка товару продавцем здійснюється на протязі однієї доби з моменту подання заявки покупцем на постачання товару (п.2.1);
- товар (бензин А-95 (Євро-5 або еквівалент), паливо дизельне (Євро-5 або еквівалент) (для автомобілів), паливо дизельне для підігріву води на пральні) повинен зберігатися в резервуарах АЗС постачальника, в ціну товару повинно входити зберігання товару та заправка автотранспортного засобу (п.2.2);
- ціна Договору з ПДВ складає 1 317 232,00 грн, у тому числі ПДВ 86 174,05 грн; в ціну товару повинно входити зберігання товару у резервуарах АЗС постачальника та заправка автотранспортного засобу; ціна цього Договору складається з сукупної вартості всього товару, вказаного в специфікації і остаточні розрахунки між сторонами здійснюються виходячи із сукупної вартості поставленого товару; ціна за одиницю товару зазначається у видаткових накладних (накладних) та чеках АЗС (п.4.1);
- Договір набирає сили з моменту його підписання і діє до 31.12.2023; дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі укладеному у попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено у встановленому порядку (п.7.1);
- зміни у цей Договір набирають чинності з моменту належного оформлення сторонами відповідної додаткової угоди до цього Договору, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді, цьому Договорі або чинному в Україні законодавстві (п.7.4);
- умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури; істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків передбачених п.19 Особливостей здійснення публічних закупівель (п.7.10).
6. У додатку 1 специфікація №1 до Договору визначені наступні кількісні та цінові характеристики товару:
1) бензин А-95 (Євро-5 або еквівалент) 13 000 л, за ціною 48,88 грн за 1 л з ПДВ, загальна вартість 635 440,00 грн з ПДВ;
2) паливо дизельне (Євро-5 або еквівалент) (для автомобілів) 5 000 л, за ціною 50,88 грн за 1 л з ПДВ, загальна вартість 254 440,00 грн з ПДВ;
3) паливо дизельне (для підігріву води на пральні) 8 400 л, за ціною 50,88 грн за 1 л з ПДВ, загальна вартість 427 392,00 грн.
7. Загальна вартість з ПДВ: 1 317 232,00 грн, у тому числі ПДВ 86 174,05 грн.
8. 24.07.2023 Лікарня і ТОВ "Тат Ойл" уклали додаткову угоду №1 до Договору, за умовами якої:
- сторони, керуючись п.7.10 Договору та враховуючи повернення ставки 20% податку на додану вартість на бензин моторний, важкі дистиляти, скраплений газ, біодизель, дизельне паливо, паливо моторне альтернативне, що класифікуються за кодами УКТ ЗЕД визначеними п.41 підрозд.5 розд.XX Податкового кодексу України, яким встановлено ставки акцизного податку на такі товари, а також на нафту або нафтопродукти сирі, одержані з бітумінозних порід (мінералів), що класифікуються за кодами УКТ ЗЕД 2709 00 10 00 та 2709 00 90 00 з 01.07.2023, на підставі п.82 підрозд.2 розд.XX Податкового кодексу України, керуючись пп.6 п.19 Особливостей здійснення публічних закупівель (зі змінами та доповненнями станом на момент підписання цієї додаткової угоди) дійшли згоди внести зміни до Договору, а саме: змінити ставку ПДВ з 7% на 20 % на товар, що не поставлений за Договором поставки (преамбула та п.1);
- сторони погодилися змінити ціну в Договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товару за Договором, що встановлена у специфікації (додаток 1 до Договору), що є невід`ємною частиною Договору, а саме: ціну на Дизельне паливо з 50,88 грн (з ПДВ) на 47,20 грн (з ПДВ) та викласти специфікацію у новій редакції (п.2);
- внесено зміни у п.4.1 Договору та викладено його у новій редакції (п.3): "4.1. Ціна договору з ПДВ складає: 1 281 904,00 грн, у тому числі 7% ПДВ 22 241,95 грн та 20% ПДВ 156 986,67 грн. В ціну товару повинно входити зберігання товару в резервуарах АЗС Постачальника та заправка автотранспортного засобу. Ціна даного договору складається з сукупної вартості всього товару, вказаного в Специфікації і остаточні розрахунки між сторонами здійснюються виходячи із сукупної вартості поставленого товару. Ціна за одиницю товару зазначається у видаткових накладних (накладних) та чеках АЗС".
9. 01.09.2023 на замовлення ТОВ "Тат Ойл" Одеська регіональна торгово-промислова палата (далі - ТПП) видала цінову довідку №СИО-е №000152, яка складена на підставі Закону "Про ТПП в Україні" та відповідно до вимог "Положення про загальний порядок надання послуг з цінової інформації ТПП в Україні", затвердженого рішенням Президії ТПП України від 28.11.2019 №50. Завданням цієї довідки є визначення середніх роздрібних цін на внутрішньому ринку України станом на 03.08.2023 та 31.08.2023 і зміна ціни у відсотковому відношенні.
10. Згідно із ціновою довідкою 01.09.2023 №СИО-е №000152 (джерело інформації: Мінфін (minfin.com.ua)) середні роздрібні ціни (АЗС) визначені в гривнях України за 1 літр та складають з урахуванням ПДВ на нафтопродукти:
- бензин А-95, станом на 03.08.2023 - 49,85 грн, станом на 31.08.2023 - 52,99 грн, зміна ціни + 6,299%;
- дизпаливо станом на 03.08.2023 - 49,1 грн, станом на 31.08.2023 - 52,62 грн, зміна ціни + 7,169%.
11. 12.09.2023 Лікарня і ТОВ "Тат Ойл" уклали додаткову угоду №2 до Договору.
12. При оприлюднені цієї додаткової угоди було допущено помилку, а саме, некоректно зазначено дату укладання додаткової угоди, помилково вказана дата додаткової угоди - 14.09.2023. Однак, 15.09.2024 було внесено у програму Prozorro зміни та згідно Протоколу уповноваженої особи №116 від 14.09.2023 було прийнято рішення вважати датою укладання додаткової угоди №2 від 12.09.2023 до Договору. Це рішення разом з додатковою угодою №2 від 12.09.2023 до Договору ХБТ-14/01/23/46 від 26.01.2023 було оприлюднено на офіційному Веб-порталі Уповноваженого органу Prozorro.
13. Отже правильною датою додаткової угоди №2 є 12.09.2023. За умовами додаткової угоди №2:
1) сторони, враховуючи коливання ціни товару на ринку та керуючись пп.2 п.19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів (зі змінами та доповненнями станом на момент підписання цієї додаткової угоди), а також на підставі довідки з ТПП України №СИО-е №000152 від 01.09.2023, в якій зазначена зміна середніх цін на внутрішньому ринку нафтопродуктів, дійшли згоди внести зміни до Договору, а саме: Змінити ціну на товар, що не поставлений за Договором у бік збільшення відповідно коливанню (пп.1 п.1):
- бензин А95 з 48,88 грн на 51,95 грн за один літр;
- дизельне паливо з 47,20 грн на 50,58 грн за один літр;
- пункт 4.1. Договору залишається незмінним: "4.1. Ціна договору з ПДВ складає: 1 281 904,00 грн, у тому числі 7% ПДВ 22 241,95 грн та 20% ПДВ 156 986,67 грн. В ціну товару повинно входити зберігання товару в резервуарах АЗС постачальника та заправка автотранспортного засобу. Ціна договору складається з сукупної вартості всього товару, вказаного в специфікації і остаточні розрахунки між сторонами здійснюються виходячи із сукупної вартості поставленого товару. Ціна за одиницю товару зазначається у видаткових накладних (накладних) та чеках АЗС";
2) сторони, враховуючи обмежений фактичний обсяг видатків покупця на закупівлю, керуючись пп.1 п.19 Особливостей здійснення публічних закупівель (зі змінами та доповненнями станом на момент підписання цієї додаткової угоди) дійшли згоди внести зміни до Договору, а саме: зменшити обсяг предмета договору та викласти специфікацію додаток №1 до Договору в новій редакції (пп.2.1. п.2).
14. У додатку 1 специфікація №1 до Договору в редакції додаткової угоди від 12.09.2023 №2, визначені кількісні та цінові характеристики товару:
15. Лікарня здійснила оплату ТОВ "Тат Ойл" за товар за Договором на загальну суму 1 083 078,60 грн.
16. На сайті публічних закупівель Prozorro в розділі Виконання договору щодо закупівлі UA-2023-01-05-002216-а вказано про здійснення платежів за Договором в сумі 1 083 078,60 грн.
Мотиви прийняття судами судових рішень у справі та доводи касаційної скарги
17. Рішенням Господарського суду Одеської області від 04.12.2024, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.05.2025, у позові відмовлено.
18. Судові рішення мотивовано тим, що документальним підтвердженням коливання ціни для укладання спірної додаткової угоди є довідка Одеської регіональної торгово-промислової палати від 01.09.2023 №СИО-е №000152. Підтвердження факту коливання ціни на товар у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Із довідки Одеської регіональної торгово-промислової палати від 01.09.2023 №СИО-е №000152 вбачається, що в ній міститься інформація щодо середніх роздрібних цін станом на 03.08.2023 (дата з якої почалися змінюватися ціни на ринку у бік збільшення) та 31.08.2023 (дата перед укладанням спірної додаткової угоди).
Отже, довідка фактично відображає коливання ціни на ринку у період перед укладанням додаткової угоди. При цьому, вказана довідка містить порівняння з ринковою ціною станом на дату початку змінення ціни на ринку. Вказана довідка є документальним підтвердженням зміни (коливання) ціни товару, що є предметом закупівлі, у серпні 2023 року, тобто періоді після укладення Договору від 26.01.2023 та до підписання Додаткової угоди від 12.09.2023 №2. З огляду на зазначене, суди зробили висновок, що прокурором не доведено наявність підстав з якими закон пов`язує визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, а саме, невідповідність оспорюваної Додаткової угоди від 12.09.2023 №2 нормам пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", а відтак, зробили висновок про відмову у задоволенні позову у цій частині.
19. Не погоджуючись з судовими рішеннями у справі прокурор звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій обставин справи норм матеріального і процесуального права, просить скасувати прийняті у справі судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
20. Звертаючись із скаргою прокурор посилався на п. 1 ч. 2 ст.287 ГПК та зазначав, що оскаржувані судові рішення ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема, статей 202, 203, 204 Цивільного кодексу України, п. 2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі", пп. 2 п.19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом "Про публічні закупівлі", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178, ч.7 ст.179, ст.180 Господарського кодексу України та порушенням норм процесуального права, зокрема вимог ст.236 ГПК, без врахування висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах в частині обґрунтованості підтвердження збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни на ринку у разі коливання ціни товару (посилається на постанови Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №915/346/18, від 23.01.2020 у справі №907/788/18, від 21.03.2019 у справі №912/898/18, від 12.09.2019 у справі №915/1868/18, від 25.06.2019 у справі №913/308/18, а також від 02.12.2020 у справі №913/368/19, від 13.10.2020 у справі №912/1580/18, від 23.01.2020 у справі №907/788/18, від 18.06.2021 у справі №927/491/19);
- неправильно з`ясувавши відповідні обставин та не дослідивши пов`язані з ними докази, суд апеляційної інстанцій допустив порушення норм процесуального права, а саме статей 86, 236 ГПК, щодо повного та всебічного дослідження обставин, доказів та аргументів сторін, що мають значення для правильного розгляду позовних вимог.
21. Верховний Суд постановою від 13.08.2025 задовольнив касаційну скаргу прокурора та прийняв нове рішення про задоволення позову.
22. Я не погоджуюсь з таким висновком колегії суддів про наявність підстав для задоволення касаційної скарги та прийняття нового рішення у справі, зважаючи на наступне.
Мотиви висловлення окремої думки
23. Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
24. Отже, за чинним конституційним правопорядком, що його визначено приписами пункту 14 частини першої статті 92, пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України, на рівні закону забезпечується право на апеляційний перегляд кожної справи, а право на касаційне оскарження судового рішення забезпечується лише в тих випадках, що їх визначив законодавець.
25. У статті 287 ГПК України, якою регламентоване право касаційного оскарження, визначено перелік судових рішень, які підлягають касаційному оскарженню у господарському процесі, а також визначені підстави та випадки, коли касаційне оскарження допускається.
26. Зокрема, відповідно до частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
27. Як зазначалось у касаційній скарзі прокурор вказував на неврахування судами правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 16.04.2019 у справі №915/346/18, від 23.01.2020 у справі №907/788/18, від 21.03.2019 у справі №912/898/18, від 12.09.2019 у справі №915/1868/18, від 25.06.2019 у справі №913/308/18, а також від 02.12.2020 у справі №913/368/19, від 13.10.2020 у справі №912/1580/18, від 23.01.2020 у справі №907/788/18, від 18.06.2021 у справі №927/491/19, неправильне застосування судами положень ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", зважаючи, що сторонами не доведено підстав для внесення змін у договір закупівлі.
А також прокурор зазначав, що судами неправильно з`ясовано відповідні обставин та не досліджено пов`язані з ними докази, суд апеляційної інстанцій допустив порушення норм процесуального права, а саме статей 86, 236 ГПК, щодо повного та всебічного дослідження обставин, доказів та аргументів сторін, що мають значення для правильного розгляду позовних вимог.
28. Приймаючи нове рішення колегія суддів касаційної інстанції у постанові від 13.08.2025 зазначила, що:
- суди попередніх інстанцій помилково вважали, що довідка ТПП є документальним підтвердженням зміни (коливання) ціни товару, що є предметом закупівлі, у серпні 2023 року, тобто періоді після укладення Договору та до підписання додаткової угоди від 12.09.2023 №2;
- суди попередніх інстанцій не врахували, що незважаючи на те, що Законом "Про публічні закупівлі" не передбачено ані переліку органів, які уповноважені надавати інформацію щодо коливання ціни на товар на ринку, ані форму/вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме відповідного до зміни ціни в договорі факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим;
- з урахуванням цього, суди попередніх інстанцій дійшли помилкових висновків про те, що прокурор не довів наявність підстав, з якими закон пов`язує визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, а саме, невідповідність оспорюваної додаткової угоди від 12.09.2023 №2 нормам п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі".
29. Я не погоджуюсь з такими висновками колегії суддів.
30. Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (1). Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (2). У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається (3).
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (4). Суд зазначає, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження.
31. Водночас, положеннями ст. 300 ГПК України регламентовано, що Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази
32. Так, Верховний Суд, забезпечуючи реалізацію основних засад господарського судочинства закріплених у частині 3 ст. 2 ГПК України, зокрема, ураховуючи принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, та дотримуючись принципу верховенства права, на підставі встановлених фактичних обставин здійснює перевірку застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
33. Водночас, відповідно до частини третьої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо:
1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу; або
2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або
3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або
4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів;
34. Відповідно до частин першої та другої статті 210 ГПК України, що має назву "дослідження доказів", суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.
35. Натомість стаття 86 ГПК України, що має назву "оцінка доказів", визначає, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
36. Відповідно до частини 4 статті 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються: 1) перелік обставин, які є предметом доказування у справі; 2) перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі; 3) висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів; 4) мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.
37. Отже вирішення питання достатності та належності доказів є виключно компетенцією суду першої інстанції.
38. Обґрунтованість рішення суду першої інстанції (відповідно до частини 5 статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи) в межах доводів та вимог скарги перевіряє лише суд апеляційної інстанції відповідно до частини 1 статті 269 ГПК України.
39. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (частина 2 статті 269 ГПК України).
40. Отже, для висновку про обґрунтованість рішення суду апеляційної інстанції необхідно дослідити докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, надати їм оцінку і зіставити свої висновки з висновками суду першої інстанції, тобто надано право додатково перевіряти докази.
41. Відповідно порушення правил оцінки доказів судом першої (апеляційної) інстанції може виражатися або в порушенні правил дослідження доказів, або в неправильній оцінці доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та вірогідності.
42. Разом з цим, суд касаційної інстанції має право розглядати питання щодо правильності покладення судом в основу рішення доказу, який скаржник вважає недопустимим (тобто перевіряти надану оцінку доказу з точку зору його допустимості), а також виконання судом обов`язку щодо дослідження та збирання за клопотанням учасника доказів, і такі порушення є підставою для скасування судових рішень та передачі справи на новий розгляд, про що прямо зауважено у частині 3 статті 310 ГПК України.
43. Вирішення питання щодо оцінки достовірності, належності та вірогідності доказів взагалі не належить до повноважень суду касаційної інстанції.
44. Натомість стаття 300 ГПК України, яка встановлює межі розгляду справи судом касаційної інстанції, на відміну від статті 269 ГПК України (межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції), не визначає право суду касаційної інстанції перевіряти обґрунтованість рішення суду першої інстанції, а передбачає, що суд перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи.
45. У постанові від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що тенденції нормативно-правового регулювання національної моделі касаційного оскарження свідчать про перехід на конституційному рівні до моделі обмеженої касації, що реалізується, зокрема, за допомогою введення переліку випадків, коли рішення підлягає касаційному оскарженню, а також низки процесуальних фільтрів. Встановлення в процесуальному кодексі виняткових підстав для касаційного оскарження у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним, має слугувати формуванню дієвої судової системи, що гарантуватиме особі право на остаточне та обов`язкове судове рішення. Введення процесуальних "фільтрів" не порушує право на доступ до суду, оскільки таке право вже реалізоване при зверненні до суду першої та апеляційної інстанцій, можна стверджувати, що введення процесуальних "фільтрів" допуску до перегляду судових рішень касаційним судом не порушує право доступу до правосуддя (пункти 5.10, 5.16, 5.21).
46. Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію "суду права", а не "факту", отже, відповідно до статті 300 ГПК України перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи.
47. Як вказувалось скаржник звертаючись з касаційною скаргою посилався на положення п. 1 частини другої ст. 287 ГПК України, та зазначав, що у наведених ним постановах суди задовольняючи позов вказували на наявність правових підстав для визнання недійсними оспорюваних додаткових угод, оскільки, такі додаткові договори було прийнято з порушенням положень Закону України "Про публічні закупівлі", зважаючи, що сторонами не надано належного обґрунтування коливання цін на ринку відповідних товарів, зокрема, такі висновки вказано у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №907/788/18, від 12.09.2019 у справі №915/1868/18, від 02.12.2020 у справі №913/368/19.
48. Розглядаючи вказану справу, колегією суддів у постанові Верховного Суду від 13.08.2025 зазначено, що законодавство не передбачає, які саме документи мають підтверджувати факт коливання цін на ринку товару.
49. У справі, що переглядається Верховним Судом, суди надали оцінку поданим сторонами документам, та встановили, що довідка ТПП фактично відображає коливання ціни на ринку у період перед укладанням додаткової угоди. При цьому, вказана довідка містить порівняння з ринковою ціною станом на дату початку змінення ціни на ринку. Отже, суди виснували, що довідка є документальним підтвердженням зміни (коливання) ціни товару, що є предметом закупівлі, у серпні 2023 року, тобто у період після укладення Договору від 26.01.2023 та до підписання Додаткової угоди від 12.09.2023 №2. А тому суди вказали на відсутність підстав для задоволення позову та визнання недійсною оспорюваної додаткової угоди.
50. Колегія суддів касаційної інстанції приймаючи постанову від 13.08.2025 зазначила про те, що суди попередніх інстанцій помилково вважають, що довідка ТПП є доказом який підтверджує коливання ціни товару на ринку. На думку колегії суддів Верховного Суду у вказаній довідці ТПП відсутні відомості щодо динаміки ціни на види палива, аналізу вартості ціни палива за період з дати укладання Договору (додаткових угод) до дати укладання подальших додаткових угод до нього.
51. Я не погоджуюсь з такими висновками колегії суддів, оскільки вони зводять до переоцінки доказів у справі, зважаючи на те, що судами надано оцінку вказаним доказам і за результатами такої оцінки суди встановили, що подана довідка ТПП підтверджує коливання цін на ринку товарів.
52. Крім того, колегія суддів вказуючи у постанові від 13.08.2025 про те, що довідка ТПП не підтверджує коливання цін на ринку, посилалась на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №907/788/18, від 12.09.2019 у справі №915/1868/18, від 02.12.2020 у справі №913/368/19, та прийняла до уваги доводи прокурора, викладені у касаційній скарзі, в обґрунтування підстави касаційного оскарження передбаченої п. 1 ч . 2 ст. 287 ГПК України.
53. На мою думку, правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №907/788/18, від 12.09.2019 у справі №915/1868/18, від 02.12.2020 у справі №913/368/19, не можуть бути підставою для скасування судових рішень у справі, оскільки, у вказаних справах суди хоча і вказували на те, що довідки ТПП не можуть підтверджувати коливання ціни на товар, але при цьому суди у вказаних справах зазначали, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження ринкової вартості газу на момент укладення Договору, що дало б можливість порівняти рівень цін та дійти висновку про зменшення або збільшення ціни за тиждень, а також, що довідки ТПП містять інформацію про середній рівень ринкової вартості продуктів дизельного палива, а не про коливання (збільшення чи зменшення ціни за одиницю товару на ринку) за період з дати укладення Договору до дати укладання додаткових угод до Договору.
54. Тоді як у справі, що розглядалась Верховним Судом, судами чітко визначено, що довідка ТПП Одеської регіональної торгово-промислової палати від 01.09.2023 фактично відображає коливання ціни на ринку у період перед укладанням додаткової угоди. При цьому, вказана довідка містить порівняння з ринковою ціною станом на дату початку змінення ціни на ринку. Крім того, судами зазначено, що прокурором не доведено, що інформація, яка міститься в довідці Одеської торгово-промислової палати №СИО-е №000152 від 01.09.2023 є недостовірною, а середні ціни на ринку на товар були іншими, ніж ті, що зазначені у вказаній довідці. А тому суди у справі виснували, що прокурором не доведено наявність підстав з якими закон пов`язує визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, а саме, невідповідність оспорюваної Додаткової угоди від 12.09.2023 №2 нормам пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", а тому суди відмовили у позові.
55. Також, я не погоджуюсь з висновком колегії суддів про наявність підстав для скасування судових рішень у справі з прийняттям нового рішення у справі про задоволення позову, з підстав визначених положеннями ч. 1 ст. 311 ГПК України, з посиланням на порушення судами норм матеріального права ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".
56. Так, як визначено положеннями ч. 4 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.
57. Відповідно до п. 2 частини п`ятої ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.
58. Крім того, відповідно до пункту 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178, яка набрала чинності 19.10.2022 та діяла станом на час укладення додаткової угоди, істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема: погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.
59. Отже, вважаю, що законодавством чітко визначено, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, що входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку, що обґрунтоване і документально підтверджене постачальником; ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.
60. На мою думку, судами встановлено всі необхідні обставини для висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову та визнання недійсною оспорюваної угоди. Так, як зазначалось, судами встановлено, що сторонами підтверджено відповідними доказами коливання цін на ринку, а тому суди вказали, що прокурором не доведено наявність підстав з якими закон пов`язує визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, а саме, невідповідність оспорюваної Додаткової угоди від 12.09.2023 №2 нормам пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".
61. Тобто судами правильно застосовано положення ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", і доводи прокурора щодо порушення судами норм матеріального права є безпідставними.
62. Водночас, аргументи прокурора у касаційній скарзі щодо порушень вказаних положень законодавства, фактично зводяться до переоцінки доказів, необхідності вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирання чи приймання до розгляду нових доказів або додаткової перевірки доказів, що взагалі не може бути підставою для касаційного оскарження та підставою для скасування судового рішення, оскільки такі доводи виходять за межі повноважень суду касаційної інстанції, відповідно до положень ст. 300 ГПК України.
63. Крім того, колегією суддів у описові частині постанови зазначено, що крім підстав касаційного оскарження передбачених положеннями п. 1 ч. другої ст. 287 ГПК України, прокурором вказувалось про неправильне з`ясування обставин справи та не дослідження пов`язаних з ними доказів, прокурор вказував, що суд апеляційної інстанцій допустив порушення норм процесуального права, а саме статей 86, 236 ГПК, щодо повного та всебічного дослідження обставин, доказів та аргументів сторін, що мають значення для правильного розгляду позовних вимог.
64. Отже, якщо колегія суддів касаційної інстанції робить висновок про обґрунтованість касаційної скарги та задовольняє її, фактично колегія суддів приймає і доводи скарги про неналежне дослідження судами обставин та доказів, що відповідно до частини третьої статті 310 ГПК України є підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд, тоді як касаційний суд прийняв рішення про задоволення скарги та прийняв нове рішення про задоволення позову. Вказане не узгоджується з положеннями процесуального законодавства та свідчить про порушення Судом принципу безсторонності суду, закріпленого у статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, де вказано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також передбаченого вказаною статтею Конвенції принципу справедливості. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.
65. Підсумовуючи викладене, вважаю, що у цій справі необхідно виходити з того, що:
1) обґрунтованість заявленої у касаційній скарзі підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, не підтвердилась, оскільки, скаржник посилався на правові висновки Верховного Суду прийнято за інших обставин та доказів у справах, на які посилається скаржник;
2) суди першої та апеляційної інстанцій належним чином дослідили зібрані у справі докази;
3) перевірка правильності надання судом першої інстанції оцінки доказам з точки зору їх належності, достовірності та вірогідності є компетенцією суду апеляційної інстанції;
4) фактично суд касаційної інстанції не погодився з висновком про недоведеність позовних вимог та наданою судами першої і апеляційної інстанцій оцінкою доказів у справі, що не є його компетенцією;
5) справа передається на новий розгляд з вказівками, які пов`язані з переоцінкою доказів, що не узгоджується з такими основними засадами (принципами) господарського судочинства, як змагальність сторін і розумність строків розгляду справи судом;
6) скасування судового рішення у справі, що набрало законної сили, може становити порушення принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення;
66. З огляду на викладене вище вважаю, що висновки судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позовних вимог є обґрунтованими, а доводи скаржника у цій справі направленні виключно до намагання здійснити переоцінку доказів та встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, що в силу вимог статті 300 ГПК України виходить за межі повноважень Верховного Суду.
67. Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
68. Вважаю, що суди попередніх інстанцій у цій справі надали належну правову оцінку всім обставинам справи, належним чином дослідили наявні у справі докази та дійшли до обґрунтованих висновків щодо відмови у задоволенні позовних вимог у справі.
69. З урахуванням зазначеного, вважаю, що Верховний Суд у цій справі повинен був, не виходячи за межі касаційного оскарження, враховуючи встановлені судами попередніх інстанцій обставин справи, керуючись принципами рівності всіх учасників процесу змагальності та диспозитивності, залишити касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а оскаржувані рішення Господарського суду Одеської області від 04.12.2024 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.05.2025 у даній справі необхідно було залишити без змін.
Суддя О.А. Кролевець