ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2025 р. Справа № 922/2244/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" (адреса: 01010, м. Київ, вул. Острозьких князів, буд. 32/2; )
до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гусарівське" (адреса: 64224, Харківська обл., Балаклійський р.-н, с. Гусарівка, вул. Миру, буд. 30; )
про стягнення 14152,33 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гусарівське" (далі - відповідач) 14152,33 грн, з яких:

7531,55 грн - заборгованості;

1516,66 грн - пені;

700,56 грн - 3% річних;

3190,44 грн - інфляційних втрат;

500,10 грн - штрафу за перевищення обсягу постачання природного газу;

713,02 грн - штрафу за недовикористання природного газу.

Позов обґрунтовано з посиланням на порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АР200-6755-21 від 09.11.2021 щодо своєчасного та повного проведення розрахунків за спожитий природний газ, а також перевищення обсягів та недовикористання обсягів споживання природного газу в певні періоди постачання.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.07.2025 відкрито провадження у справі № 922/2244/25; справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; запропоновано відповідачу подати відзив на позов в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов; встановлено відповідачу строк для подання заперечень протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на позов.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та надання їм можливості реалізувати власні процесуальні права, судом засобами електронного зв`язку направлено копію ухвали від 01.07.2025 про відкриття провадження у справі. Зокрема, копію зазначеної ухвали доставлено до електронних кабінетів позивача та відповідача в підсистемі Електронний суд, про що свідчать довідки про доставка електронного листа.

Згідно з вимогами п. п. 5-6 ст. 242 ГПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відповідно до п. 11 ст. 242 ГПК України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З урахуванням викладеного, судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення сторін про розгляду справи, а останні в розумінні вимог ст. ст. 120, 242 ГПК України вважаються такими, що належним чином повідомлені про такий розгляд.

Відповідач надав до суду відзив (вх. № 16835 від 21.07.2025) в просить суд у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає, що за укладеним між сторонами договором № 41АР200-6755-21 від 09.11.2021 позивач частково виконав свої обов`язки та здійснив постачання природного газу у 2022 році у період з 01.01.2022 року по 08.03.2022 року. В інший погоджений період позивач не здійснив постачання природного газу відповідачу, чим порушив умови договору. Відповідач зазначає, що ним здійснена оплата за спожитий газ у повному обсязі та станом на 01.02.2022 існувала переплата у сумі 22581,95 грн. Дана переплата фактично стала оплатою за спожитий відповідачем газ за лютий та березень 2022 р.

Також відповідач зазначає, що позивачем було порушено умови договору та не направлено у строк трьох робочих днів актів приймання передачі природного газу за січень, лютий, березень 2022 р. на підставі даних отриманих від Оператора ГТС, та відповідно ці акти не підписані позивачем належним чином.

Відповідач наголошує на тому, що відповідачем не перевищено обсяг постачання природного газу у лютому 2022 року та підстави стягнення штрафу з відповідача за перевищення обсягу природного газу у лютому 2022 року відсутні.

Відповідач зазначає, що відповідно до п. 2.4 Договору обсяг споживання природного газу споживачем у розрахунковому періоді не повинен перевищувати підтверджений обсяг природного газу. Допускається відхилення споживання обсягу природного газу протягом періоду в розмірі + - 3 процентів від підтвердженого обсягу природного газу у відповідну газову добу. Як вже зазначалося вище, Відповідачем було спожито у лютому 2022 року природний газ в об`ємі 392 куб. м. Таким чином, враховуючи, що обсяг споживання природного газу у лютому 2022 року був встановлений 400 куб. м., то з врахування відхилення допускається споживання газу у розмірі від 388 куб. м. до 412 куб. м. Отже, Відповідачем не перевищено обсяг постачання природного газу у лютому 2022 року та підстави стягнення штрафу з Відповідача за перевищення обсягу природного газу у лютому 2022 року відсутні.

Відповідач зазначає, що недовикористання обсягу природного газу у березні 2022 року відбулося з причин припинення його постачання саме Позивачем, тобто саме останній позбавив можливості Відповідача використати погоджений ними обсяг природного газу у березні 2022 року.

Відповідач зазначає, що у період з 24.02.2022 року по 02.03.2022 року та з 29.03.2022 року по 12.09.2022 року с. Гусарівка Балаклійської міської територіальної громади Ізюмського району Харківської області, де проводить свою господарську діяльність відповідач, перебувала на території України, де велися активні воєнні (бойові) дії, а з 02.03.2022 року по 29.03.2022 року знаходилась на тимчасово окупованій РФ території України. У період з 12.09.2022 року по теперішній час с. Гусарівка Балаклійської міської територіальної громади Ізюмського району Харківської області перебуває на території України, на якій ведуться (велися) бойові дії (території можливих бойових дій).

При цьому, відповідача внесено до переліку суб`єктів господарювання юридичних осіб сільськогосподарських товаровиробників, постраждали внаслідок обставин непереборної сили. З огляду на викладене, відповідач також вважає безпідставними вимоги позивача про покладення на відповідача штрафних санкцій, оскільки в даному випадку наявні форс-мажорні обставини.

Позивач не скористався своїм правом щодо відповіді на відзив в порядку та строк, встановлені ухвалою від 01.07.2025.

Розглянувши подані на розгляд суду матеріали справи, суд визнає їх достатніми для прийняття судового рішення по суті спору.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Як свідчать матеріали справи 09.11.2021 між позивачем (далі - постачальник) та відповідачем укладено договір (далі споживач) №41АР200-6755-21 постачання природного газу для потреб не побутових споживачів (надалі договір).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2021 році природний газ (далі газ), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що річний плановий обсяг постачання газу-до 1 200 куб. м.

Згідно до п. 2.4 договору обсяг споживання природного газу споживачем у розрахунковому періоді не повинен перевищувати підтверджений обсяг природного газу. Допускається відхилення споживання обсягу природного газу протягом розрахункового періоду в розмірі ± 3% від підтвердженого обсягу природного газу у відповідну газову добу.

Відповідно до п. п. 2.5.1 - 2.5.4. Договору за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного акту про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ.

На підставі отриманих від споживача даних та/або Оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акту приймання передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника або з використанням електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» та Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Споживач протягом двох днів з дати одержання акту приймання передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику примірник оригіналу акту приймання передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту приймання передачі природного газу.

У випадку відмови від підписання акту приймання передачі газу споживачем, обсяг постачання (споживання) природного газу встановлюється постачальником в односторонньому порядку, на підставі даних Оператора ГРМ чи Оператора ГТС. Споживач в такому разі не позбавлений права звернутись до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили, обсяг спожитого газу та вартість послуг з його постачання встановлюється відповідно до даних Постачальника.

У випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання- передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання протягом 2 календарних днів з дати отримання, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних постачальника.

Пунктом 3.2-3.3 договору передбачено, що ціна одного кубічного метру (куб. м.) природного газу без урахування податку на додану вартість становить 31,25833333 грн., крім того компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 0,13657600 грн.

Ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 31,39490933 грн.

Податок на додану вартість становить 6,27898187 грн.

Всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 37,67389120 грн.

Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього Договору, крім випадку, визначеного п. 3.3.1. цього Договору.

Відповідно до п. 3.4 договору сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.2. та 3.3 цього договору, застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим договором.

Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу та загального обсягу фактично поставленого (спожитого) газу, визначеного згідно з розділом 2 цього договору (пункт 3.5 договору).

Відповідно до п. 4.2. договору оплата газу за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України гривні в наступному порядку:

- оплата в розмірі 30% (тридцять відсотків) до десятого числа місяця поставки газу;

- оплата в розмірі 30% (тридцять відсотків) до двадцятого числа місяця поставки газу;

- оплата в розмірі 40% (сорок відсотків) до тридцятого числа місяця поставки газу;

Остаточний розрахунок за фактично переданий Постачальником газ здійснюється Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним.

Згідно з п. 4.4 договору, датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок постачальника.

Згідно з п. 5.3.1 договору постачальник зобов`язується: забезпечувати постачання газу до пунктів призначення на умовах та в обсягах, визначених договором, за умови дотримання споживачем дисципліни відбору газу та розрахунків за його постачання.

Пунктами 5.5.1.-5.5.2 договору споживач зобов`язується: дотримуватись дисципліни споживання газу, визначеної Розділом 2 договору, а також правилами постачання природного газу. Оплачувати постачальнику вартість газу на умовах та в обсягах, визначених договором.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність згідно з Договором і чинним законодавством України (пункт 6.1 договору).

Пунктом 6.2.1 договору передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за якій сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Згідно із п. 6.2.2. договору передбачено, що якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг поставленого споживачеві газу буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), споживач сплачує постачальнику штраф за перевищення обсягу постачання газу, що розраховується за формулою:

В = (Vф - Vп) х Ц х K

де:

Vф обсяг фактично поставленого газу споживачу протягом розрахункового періоду за договором;

Vп - підтверджений обсяг газу на розрахунковий період;

Ц - вартість газу за договором;

K - коефіцієнт, який дорівнює 0,1 (при цьому, якщо перевищення обсягу газу стало наслідком відмови в доступі до об`єкта споживача, у результаті чого постачальник не здійснив пломбування запірних пристроїв на газових приладах споживача, або Оператор ГРМ/ГТС не здійснив обмеження (припинення) розподілу/транспортування природного газу споживачу, або коли споживач не обмежив (припинив) споживання газу на письмову вимогу Постачальника, коефіцієнт дорівнює 1).

Згідно із п. 6.2.3. Договору, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг споживання газу буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), споживач зобов`язується сплатити постачальнику штраф у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується штраф, від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період.

Відповідно до п. 9.1. Договору, договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині постачання газу з газової доби, з якої споживач включений до Реєстру споживачів ТОВ «Твій Газзбуд» в інформаційній платформі оператора ГТС до 31.12.2021 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

В подальшому сторонами підписувались додаткові угоди.

Додатковою угодою №ДУ-1 з 01.01.2022 р. сторони доповнили п.1.2 наступним абзацом: «Річний плановий обсяг постачання газу в 2022 р. до 2 200 куб.м.», а також Додаток 1 до Договору, яким визначений плановий обсяг постачання газу у 2022 р. по місяцях, а саме:

у січні 2022 р. - 500 куб.м.,

у лютому 2022 р. - 400 куб.м.,

у березні 2022 р. 400 куб.м.,

у квітні 2022 р. 0 куб.м.,

у травні 2022 р. 0 куб.м.,

у червні 2022 р. 0 куб.м.,

у липні 2022 р. 0 куб.м.,

у серпні 2022 р. 0 куб.м.,

у вересні 2022 р. 0 куб.м.,

у жовтні 2022 р. 0 куб.м.,

у листопаді 2022 р. 300 куб.м.,

у грудні 2022 р. 600 куб.м.

Також зі змінами внесеними Додатковою угодою № ДУ-1/41АР200-6755-21 від 30.12.2021 продовжена дія договору до 31.12.2022.

Додатковою угодою № 2/41АР200-6755-21 від 30.12.2021 р. до Договору внесено зміни до Розділу ІІІ «Ціна постачання природного газу».

Відповідно до Додаткової угоди №ДУ-2 всього ціна одного кубічного метру природного газу з 01.01.2022 р. становить 65,67389120 грн.

Додатковою угодою № 3/41АР200-6755-21 від 28.01.2022 р. до Договору внесено зміни до Розділу ІІІ «Ціна постачання природного газу».

Відповідно до Додаткової угоди №ДУ-3 всього ціна одного кубічного метру природного газу з 01.02.2022 р. становить 45,16389120 грн.

Додатковою угодою № 4/41АР200-6755-21 від 28.02.2022 р. до Договору внесено зміни до Розділу ІІІ «Ціна постачання природного газу».

Відповідно до Додаткової угоди №ДУ-4 всього ціна одного кубічного метру природного газу з 01.03.2022 р. становить 49,16389120 грн.

Додатковою угодою № 5/41АР200-6755-21 від 09.03.2022 р. до Договору внесено зміни до Розділу ІІІ «Ціна постачання природного газу».

Відповідно до Додаткової угоди №ДУ-5 всього ціна одного кубічного метру природного газу з 01.03.2022 р. становить 50,14899200 грн.

Як свідчать матеріали справи, позивач на виконання умов договору фактично здійснив постачання відповідачу природного газу у лютому 2022 510,73 куб.м. природного газу загальною вартістю 23 066,56 грн.; у березні 2022 140,52 куб. м. природного газу загальною вартістю 7 046,94 грн.

Факт споживання відповідної кількості природного газу підтверджується наданими до матеріалів справи алокаціями з платформи Оператора ГТС по клієнту Гусарівське СТОВ за лютий 2022 року та березень 2022 року.

Суд констатує, що згідно з Актом приймання-передачі природного газу №ТГЗ82007251 від 28.02.2022 до договору про постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР200-6755-21 від 09.11.2021 позивачем у лютому 2022 було поставлено відповідачу природний газ обсягом 510,73 куб. м. на суму 23 066,56 гривень.

Згідно з Актом приймання-передачі природного газу №ТГЗ82018852 від 31.03.2022 до договору про постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР200-6755-21 від 09.11.2021 позивачем у березні 2022 було поставлено відповідачу природний газ обсягом 140,52 куб. м. на суму 7 046,94 гривень.

Як свідчать матеріали справи, акти приймання-передачі № ТГЗ82007251 від 28.02.2022 до договору про постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР200-6755-21 від 09.11.2021, № ТГЗ82018852 від 31.03.2022 до договору про постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР200-6755-21 від 09.11.2021 разом з додатковими угодами про зміну ціни з 01 лютого 2022 року та з 01 березня 2022 року були направлені позивачем відповідачу цінним листом 18.07.2023.

Відповідач підписані додаткові угоди та акти приймання передачі природного газу не повернув, мотивовану відмову в письмовій формі від підписання додаткових угод та актів приймання передачі природного газу не надав.

Таким чином, позивач на виконання умов Договору поставив відповідачу природний газ у лютому та березні 2022 року всього 651,25 куб. м. на загальну суму 30 113,50 грн.

Позивач зазначає, що станом на 01 лютого 2022 р. на особовому рахунку відповідача обліковувалась переплата у розмірі 22581,95 грн. Враховуючи зазначену переплату загальна сума заборгованості склала 7531,55 грн (яка розрахована наступним чином: 30 113,50 грн 22 581,95 грн = 7 531,55 грн.)

Обставини щодо стягнення зазначеної заборгованості стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Окрім того, у зв`язку з простроченням відповідачем виконання своїх зобов`язань зі сплати заборгованості позивачем на підставі умов договору та відповідних вимог чинного законодавства нараховано до стягнення з відповідача суму пені 1 516,66 грн.; 3% річних 700,56 грн. та інфляційні втрати 3190,44 грн.

Додатково, позивач зазначає, що відповідачем було допущено відхилення фактично спожитих обсягів природного газу порівняно з плановими за 2022.

За Додатковою угодою № ДУ-1 про пролонгацію договору на 2022 рік до Договору, річний плановий обсяг постачання газу в 2022 до 2 200 куб. м., зокрема, у лютому 2022 р. 400 куб. м., а споживачем фактично було використано у лютому 2022 р. 510,73 куб. м., що підтверджується скріншотом з інформаційної платформи оператора ГТС.

Керуючись вищезазначеним, позивач здійснив розрахунок штрафу на підставі умов договору за перевищення обсягу постачання природного газу у лютому 2022 року наступним чином:

Лютий 2022 р. (510,73 куб. м. (Vф) 400,00 куб. м. (Vп)) х 45,16389120 грн.(Ц) х 0,1 (К) = сума штрафу складає 500,10 грн.

За Додатковою угодою № ДУ-1/41АР200-6755-21 від 30.12.2021 р. до Договору річний плановий обсяг постачання газу у березні 2022 р. 400 куб.м., а Споживачем фактично було використано у березні 2022 р. 140,52 куб.м., що підтверджується скріншотами з інформаційної платформи оператора ГТС.

Керуючись вищезазначеним, позивач здійснив розрахунок штрафу на підставі Договору за недовикористаний обсяг природного газу наступним чином: за Березень 2022 р. (400,00 куб. м. (Vп) 140,52 куб. м. (Vф)) х 50,14899200 грн. (Ц) х 0, (UНБУ) = сума якого складає 713,02 грн.

У свою чергу відповідач заперечує проти доводів позивача та зазначає, що в нього відсутня заборгованість за спожитий природний газ; що він не отримував від позивача актів приймання-передачі природного газу та відповідно не підписував їх, а тому ці акти не підлягають оплаті; що ним не перевищено плотовий обсяг споживання природного газу в лютому 2022 року, а недобір природного газу в березні мав місце через припинення газопостачання позивачем 08.03.2022, тобто підстави для нарахування штрафу відсутні; що у відповідача наявні форс-мажорні обставини, які пов`язані зі збройною агресією РФ проти України та веденням активних бойових дій в т.ч. в місце де відповідач проводить свою господарську діяльність.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з такого.

У відповідності до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Нормами ст. 627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто, відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Частинами 1, 3 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Правила постачання природного газу, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, розроблені на виконання п. 17 ч. 3 ст. 4 Закону України "Про ринок природного газу" та регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС) (далі - Правила).

Відповідно до п.1 розд. ІІ Правил, підставою для постачання природного газу споживачу є, зокрема: наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газотранспортної системи, договору транспортування природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГТС, та присвоєння споживачу Оператором ГТС персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов; наявність підтвердженого обсягу природного газу на відповідний розрахунковий період для потреб споживача; відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений природний газ перед діючим постачальником (за його наявності), що має підтверджуватися письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки взаєморозрахунків.

Згідно з п. 2 розд. ІІ Правил, постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Договір постачання природного газу укладається на весь очікуваний обсяг споживання природного газу в розрахунковому періоді, необхідний споживачу (п.3 розд.II Правил).

Пунктами 9 та 19 розд. ІІ Правил передбачено, що постачальник забезпечує споживача необхідними підтвердженими обсягами природного газу відповідно до умов договору постачання природного газу. Постачальник зобов`язаний, зокрема, забезпечувати постачання природного газу на умовах та в обсягах, визначених договором на постачання природного газу, за умови дотримання споживачем дисципліни відбору природного газу та розрахунків за нього.

Споживач, згідно з п. 20 розд. ІІ Правил, зобов`язується, зокрема, дотримуватись вимог цих Правил; своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений природний газ на умовах, визначених договорами.

Частиною 2 ст. 13 Закону України "Про ринок природного газу" передбачено, що споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів та не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

При цьому постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496 «Про затвердження типового договору розподілу природного газу» також закріплено, що функції/повноваження по обліку фактично спожитого природного газу реалізується оператором ГРМ та безпосередньо споживачем, при цьому постачальники природного газу лише використовують отримані від них відповідні данні.

У п. 5 розд. 1 Правил, п. 5 гл. 1 розд.1 Кодексу газотранспортних систем (Кодекс ГТС) встановлено, що інформаційна платформа - це електронна платформа оператора ГТС у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, створена відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи.

Відповідно до п.п.1,2 гл. 3 розд. IV Кодексу ГТС, для забезпечення електронної взаємодії та документообігу між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для організації замовлення та супроводження послуг транспортування природного газу в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також між суб`єктами ринку природного газу та операторами торгових платформ оператор газотранспортної системи зобов`язаний створити та підтримувати функціонування інформаційної платформи.

Згідно з ч. 2 гл. 3 розд. IV Кодексу ГТС, оператор газорозподільної системи за заявою суб`єкта ринку природного газу, що займається оптовою купівлею-продажем або постачанням газу, присвоює суб`єкту унікальний EIC-код. Оператор газорозподільної системи присвоює EIC-коди всім споживачам, що приєднані до газорозподільної системи відповідного оператора та відповідних ЕІС-кодів їх точок комерційного обліку (за необхідності).

ЕІС-код (Energy Identification Code) - персональний код ідентифікації споживача як суб`єкта ринку природного газу або його точки комерційного обліку (за необхідності), присвоєний в установленому порядку оператором ГРМ (по споживачах, які підключені до газорозподільної системи) або оператором ГТС (по споживачах, які підключені до газотранспортної системи) (п.5 розд.1 Правил).

З наведеного вбачається, що постачання природного газу здійснюється виключно через та за допомогою Інформаційної платформи оператора ГТС.

В даному випадку, як вже зазначалося, факт поставки позивачем на користь відповідача природного газу в лютому та березні 2022 року підтверджується актами приймання-передачі газу та наданими до матеріалів справи алокаціями з платформи Оператора ГТС по клієнту Гусарівське СТОВ за лютий 2022 року та березень 2022 року.

Згідно з Актом приймання-передачі природного газу №ТГЗ82007251 від 28.02.2022 до договору про постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР200-6755-21 від 09.11.2021 відповідно до якого позивачем у лютому 2022 було поставлено відповідачу природний газ обсягом 510,73 куб.м. на суму 23 066,56 гривень.

Згідно з Актом приймання-передачі природного газу №ТГЗ82018852 від 31.03.2022 до договору про постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР200-6755-21 від 09.11.2021 відповідно до якого позивачем у березні 2022 було поставлено відповідачу природний газ обсягом 140,52 куб.м. на суму 7 046,94 гривень.

Відповідно до пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС алокація - обсяг природного газу, віднесений Оператором ГТС в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів)) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників.

В даному випадку суд констатує, що зазначені в Актах приймання-передачі природного газу відомості про обсяг споживання природного газу відповідають відомостям з платформи Оператора ГТС по клієнту Гусарівське СТОВ за лютий 2022 року та березень 2022 року.

Зазначене в свою чергу спростовує доводи відповідача про те, що позовна заява не містить чіткого розрахунку заборгованості; не містить підтверджені доказами кількість спожитого відповідачем природного газу та ін.

Суд констатує, що Акти приймання-передачі № ТГЗ82007251 від 28.02.2022 до договору про постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР200-6755-21 від 09.11.2021, № ТГЗ82018852 від 31.03.2022 до договору про постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР200-6755-21 від 09.11.2021 разом з додатковими угодами про зміну ціни з 01 лютого 2022 року та з 01 березня 2022 року були направлені Відповідачу цінним листом 18.07.2023.

Посилання відповідача про недоведеність факту направлення актів на його адресу суд вважає безпідставними, оскільки наданий позивачем в обґрунтування зазначеного опис вкладення до цінного листа містить номер поштової кореспонденції - 633, підпису відповідальної особи відділення поштового зв`язку та печатку відділення, що в свою чергу дає суду можливість встановити що таке відправлення дійсно направлялося позивачем на адресу відповідача.

Відповідач підписані додаткові угоди та акти приймання передачі природного газу не повернув, мотивовану відмову в письмовій формі від підписання додаткових угод та актів приймання передачі природного газу не надав.

Відповідно до п. 2.5.4 договору у випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання- передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання протягом 2 календарних днів з дати отримання, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних постачальника.

До того ж, як вже зазначалося, факт споживання відповідної кількості природного газу підтверджується наданими до матеріалів справи алокаціями з платформи Оператора ГТС у лютому та березні 2022.

Строк виконання відповідачем зобов`язання, з оплати спожитого газу встановлено умовами договору, та є таким що настав.

Як зазначає відповідач та не заперечує позивач, станом на 01 лютого 2022 р. на особовому рахунку відповідача обліковувалась переплата у розмірі 22 581,95 грн. Враховуючи зазначену переплату, за даними позивача, загальна сума заборгованості склала 7531,55 грн (30113,50 грн 22581,95 грн = 7531,55 грн.).

Враховуючи викладене, а також те, що відповідач в процесі розгляду даної справи не спростував факт споживання ним природного газу протягом лютого-березня 2022 року та не надав суду належних та допустимих доказів з цього приводу, а так само не надав суду доказів сплати існуючої заборгованості (в т.ч. стосовно того, що станом на час поставки мала місце переплата на суму більшу ніж сума поставки), суд за наслідками розгляду справи приходить до висновку про задоволення позову в даній частині вимог, та стягнення існуючої заборгованості в сумі 7531,55 грн з відповідача на користь позивача.

Щодо вимог про стягнення інфляційних та 3% річних.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз статті 625 ЦК України вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

У зв`язку з тим, що відповідач допустив прострочення оплати спожитого газу, зазначені обставини, з урахування вимог ст. 625 ЦК України, надають право позивачу на нарахування 3% річних, та інфляційних за весь час прострочення.

Як свідчить здійснений позивачем розрахунок, ним на суму існуючого боргу за актами нараховано відповідачу позивача 700,56 грн. 3% річних, та 3190,44 грн інфляційних втрат за загальний період прострочення виконання зобов`язання з 11.03.2022 по 16.06.2025.

При перевірці розрахунку судом враховується встановлений сторонами в договорі (п. 4.2.) строк оплати спожитого природного газу, яка остаточно має бути здійснена до тридцятого числа місяця поставки газу (виходячи з планового обсягу поставки).

Перевіривши за допомогою інструменту Калькулятори системи інформаційно-правового забезпечення Ліга: закон здійснений позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних, суд констатує його арифметичну вірність та відповідність вказаним положенням Закону та умовам договору.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову в цій частині, та стягнення з відповідача на користь позивача 700,56 грн. 3% річних, та 3190,44 грн інфляційних втрат за загальний період прострочення виконання зобов`язання зі сплати вартості спожитого природного газу з 11.03.2022 по 16.06.2025.

Щодо позову в частині стягнення пені суд зазначає наступне.

Стаття 610 ЦК України вказує на те, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Крім того, стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно з п. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 2-3 вказаної статті визначено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Разом з тим, ч. 6 ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 6.2.1 договору передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за якій сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Як зазначалось, факт прострочення відповідачем виконання своїх зобов`язань щодо сплати заборгованості за спожитий протягом лютого-березня 2022 року газ підтверджується матеріалами справи, та відповідачем жодним чином не спростовується. Зазначене також надає позивачу право на нарахування пені за таке прострочення в порядку, визначеному вказаними положеннями чинного законодавства та умовами договору.

Як свідчить здійснений позивачем розрахунок, ним за допущені порушення нараховано відповідачу пеню в сумі 1516,66 грн шестимісячний термін прострочення за кожною з накладних.

Перевіривши за допомогою інструменту Калькулятори системи інформаційно-правового забезпечення Ліга: закон складений позивачем розрахунок пені суд констатує його обґрунтованість.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову в цій частині, та стягнення з відповідача на користь позивача 1516,66 грн пені.

Щодо вимоги про стягнення штрафу, суд зазначає наступне.

Згідно із п. 6.2.2. договору передбачено, що якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг поставленого споживачеві газу буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), споживач сплачує постачальнику штраф за перевищення обсягу постачання газу, що розраховується за формулою:

В = (Vф - Vп) х Ц х K

де:

Vф обсяг фактично поставленого газу споживачу протягом розрахункового періоду за договором;

Vп - підтверджений обсяг газу на розрахунковий період;

Ц - вартість газу за договором;

K - коефіцієнт, який дорівнює 0,1 (при цьому, якщо перевищення обсягу газу стало наслідком відмови в доступі до об`єкта споживача, у результаті чого постачальник не здійснив пломбування запірних пристроїв на газових приладах споживача, або Оператор ГРМ/ГТС не здійснив обмеження (припинення) розподілу/транспортування природного газу споживачу, або коли споживач не обмежив (припинив) споживання газу на письмову вимогу Постачальника, коефіцієнт дорівнює 1).

Згідно із п. 6.2.3. Договору, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг споживання газу буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), споживач зобов`язується сплатити постачальнику штраф у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується штраф, від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період.

Розмір штрафу = (Vп-Vф) х Ц х UНБУ, де

Vф - обсяг фактично поставленого природного газу Споживачу протягом розрахункового періоду за Договором;

V п - замовлений та підтверджений обсяг природного газу на розрахунковий період;

Ц - вартість газу за Договором;

UНБУ - подвійна облікова ставка НБУ, що діяла у період, за який нараховується штраф;

З приводу цього суд зазначає, що однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору (п. 3 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України).

За змістом цієї засади сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Принцип свободи договору полягає у наданні особі права на власний розсуд реалізувати:

можливість укласти договір (або утриматися від укладення договору);

можливість визначити зміст договору на власний розсуд, враховуючи при цьому зустрічну волю іншого учасника договору та обмеження щодо окремих положень договору, встановлені законом.

Відсутність у законі дозволу передбачити в договорі ту чи іншу умову не є рівнозначною забороні включення такої умови в договір.

Сторони не позбавлені права встановити в договорі на випадок порушення його умов такий платіж, який вони вважатимуть за необхідне (відшкодування збитків, штраф тощо), якщо це не заборонено законом.

Отже, необхідним є встановлення змісту умови договору та справжнього волевиявлення сторін. Якщо у договорі сторони заздалегідь узгодили вид та розмір санкції (її конкретний грошовий вираз), зокрема шляхом встановлення порядку розрахунку, така умова є обов`язковою для виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Суд зазначає, що в разі узгодження сторонами санкції у вигляді штрафу за певні обставини, які сторони вважають порушенням зобов`язання, такі умови договору підлягають застосуванню на загальних підставах.

В даному випадку, за Додатковою угодою № ДУ-1 про пролонгацію договору на 2022 рік до Договору, річний плановий обсяг постачання газу в 2022 встановлено на рівні 2 200 куб. м., а у лютому 2022 р. 400 куб. м..

Відповідачем фактично було використано у лютому 2022 р. 510,73 куб. м., що підтверджується скріншотом з інформаційної платформи оператора ГТС.

Зазначене надає позивачу право на нарахування штрафу за перевищення обсягу постачання газу в порядку, передбаченому умовами договору.

В даному випадку, керуючись вищезазначеним, позивач на підставі п. 6.2.2. договору здійснив розрахунок штрафу на підставі умов договору за перевищення обсягу постачання природного газу у лютому 2022 року наступним чином:

Лютий 2022 р. (510,73 куб. м. (Vф) 400,00 куб. м. (Vп)) х 45,16389120 грн.(Ц) х 0,1 (К) = сума штрафу складає 500,10 грн.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок, суд констатує його арифметичну вірність.

За таких обставин, позов в частині стягнення штрафу підлягає задоволенню./

Окрім того, за Додатковою угодою № ДУ-1/41АР200-6755-21 від 30.12.2021 р. до Договору річний плановий обсяг постачання газу у березні 2022 р. 400 куб.м., а Споживачем фактично було використано у березні 2022 р. 140,52 куб.м., що підтверджується скріншотами з інформаційної платформи оператора ГТС.

Керуючись вищезазначеним, позивач на підставі п. 6.2.3. договору здійснив розрахунок штрафу на підставі Договору за недовикористаний обсяг природного газу наступним чином: за Березень 2022 р. (400,00 куб. м. (Vп) 140,52 куб. м. (Vф)) х 50,14899200 грн. (Ц) х 0, (UНБУ) = сума якого складає 713,02 грн.

Однак, з цього приводу суд вважає обґрунтованими доводи відповідача стосовно відсутності його вини в недовикористанні обсягу природного газу в березні 2022 року, оскільки як свідчать матеріали справи (зокрема алокаціями з платформи Оператора ГТС по клієнту Гусарівське СТОВ за березень 2022 року) 15.03.2022 позивач фактично припинив постачання природного газу відповідачу (що в свою чергу можливо мало місце в зв`язку з тимчасовою окупацією с. Гусарівка Ізюмського району, де проводить свою діяльність відповідач, військами РФ), що в свою чергу позбавило відповідача можливості використати весь запланований обсяг природного газу. Як зазначає відповідач, в подальшому газопостачання позивачем так відновлено і не було.

Частинами 1-3 ст. 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Зазначене свідчить про безпідставність вимог позивача про стягнення з відповідача 713,02 грн. штрафу за недовикористанні обсягу природного газу в березні 2022 року.

Посилання відповідача, як на підставу для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, на наявність форс-мажорних обставин суд відхиляє, оскільки в обґрунтування зазначеного відповідачем не надано належних та допустимих доказів.

За своєю правовою природою Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами (ч.1 ст.617 ЦК, ч.2 ст.218 Господарського кодексу України та ст.14-1 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні").

Посилання відповідача з цього приводу на лист ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 суд вважає безпідставними, оскільки даним листом ТПП України засвідчила, що військова агресія російської федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану та є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили). При цьому, вказаний лист ТПП України адресований "Всім, кого це стосується", тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні.

У постанові Верховного Суду від 07.06.2023 у справі №912/750/22викладено висновок про те, що лист ТПП від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 неможна вважати сертифікатом у розумінні ст.14-1 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні", а також такий лист не є документом, який був виданий за зверненням відповідного суб`єкта (відповідача), для якого могли настати певні форс-мажорні обставини.

Отже, лист ТПП від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не є доказом настання форс-мажорних обставин для всіх без виключення суб`єктів господарювання України з початком військової агресії російської федерації. Кожен суб`єкт господарювання, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин.

В даному ж випадку відповідач не надав суду сертифікату ТПП які засвідчують наявність форс-мажорних обставин за укладеним між сторонами договором.

Окрім того, суд також враховує, що спірні правовідносини виникли в лютому-березні 2022 року, тобто більше ніж 3 роки тому. Сума боргу та нарахованих позивачем санкцій не є значними для суб`єкта господарювання, а тому відповідач за час що минув мав можливість вирішити з позивачем всі спірні питання що стосуються як сплати заборгованості так і можливості нарахування санкцій за допущені порушення.

З урахуванням вимог ст. ст. 123, 126, 129 ГПК України, за наслідками розгляду справи з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2300,35 грн. судового збору, що є пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гусарівське" (адреса: 64224, Харківська обл., Балаклійський р.-н, с. Гусарівка, вул. Миру, буд. 30; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" (адреса: 01010, м. Київ, вул. Острозьких князів, буд. 32/2; ):

7531,55 грн - заборгованості;

1516,66 грн - пені;

700,56 грн - 3% річних;

3190,44 грн - інфляційних втрат;

500,10 грн - штрафу за перевищення обсягу постачання природного газу;

2300,35 грн. судового збору.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.І. Байбак