ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2025 р. Справа№ 910/2867/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

при секретарі судового засідання Линник А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Астона»

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2025

у справі № 910/2867/25 (суддя Пукас А.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УТБ - Інжиніринг»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Астона»

про стягнення 714 264,88 грн,

за участю представників сторін згідно з протоколом судового засідання, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УТБ - Інжиніринг» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Астона» про стягнення 714 264,88 грн заборгованості у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем умов укладеного між сторонами договору субпідряду № 22-04/24 від 22.04.2024 (далі за текстом - Договір).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.06.2025 у справі №910/2867/25 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Астона» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УТБ - Інжиніринг» штраф в розмірі 20% за порушення виконання обсягу робіт - 80 588,40 грн, пеню - 431 147,94 грн та судовий збір у розмірі 7 678,19 грн. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано нормами статей 11, 22, 525, 526, 530, 610, 614, 837, 846, 853, 877, 882, 1166 Цивільного кодексу України (далі також - ЦК України), статей 180, 224, 225 ГК України та встановленими судом обставинами виникнення між сторонами цивільних прав та обов`язків на підставі укладеного між ними договору субпідряду, неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором, а саме щодо вчасного виконання обсягу робіт, передбаченого умовами договору. Відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення збитків, суд виходив із недоведеності позивачем заподіяння саме діями відповідача збитків у заявленому позивачем розмірі.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Астона» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить задовольнити апеляційну скаргу, скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги за апеляційною скаргою, відповідач погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для покладення на нього збитків, заявлених до стягнення позивачем. Одночасно, вважає безпідставними та необґрунтованими висновки суду про наявність підстав для стягнення з нього штрафних санкцій, передбачених п.п. 7.4, 7.5 договору підряду, оскільки вважає, що судом під час розгляду спору не враховано доводів Товариства в частині наявної прострочки кредитора, зокрема, в частині надання позивачем як Генеральним підрядником (кредитором за договором субпідряду) будівельного майданчика та проектно-кошторисної документації у строки, передбачені договором. Саме ці події і зумовили зупинення Товариством як субпідрядником виконання робіт за договором. Отже, до моменту передачі будмайданчика та проектно-кошторисної документації цей час автоматично зараховується до строку виконання робіт за договором. Оскільки до теперішнього часу кредитор не вчинив дій, які унеможливлюють продовження робіт за договором, відсутні підстави для твердження, що відповідач як субпідрядник прострочив виконання робіт за договором.

Отже, під час розгляду спору, судом першої інстанції неправильно застосовано ст. ст. 875, 877 ЦК України, а також не застосовано норми права, які підлягали застосуванню, а саме, ч. 4 ст. 612, ч.ч. 1, 2 ст. 613 ЦК України, ч. 3 ст. 220 ГК України.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Астона» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Тищенко А.І., Михальської Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Астона» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2025 у справі № 910/2867/25 та призначено розгляд скарги на 21.08.2025. Товариству з обмеженою відповідальністю «УТБ - Інжиніринг» встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 18.07.2025. Ухвалою також витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/2867/25.

17.07.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін. Вважає, що судом було надано оцінку усім доводам відповідача, зокрема, і щодо наявності чи відсутності прострочки кредитора, та правомірно відхилені.

15.08.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання представника позивача Хайтова П.В. про забезпечення його участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням підсистеми відеоконференцзв,язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у справі №910/2867/25, яке ухвалою суду апеляційної інстанції від 18.08.2025 задоволено.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції оскаржуване рішення скасувати та відмовити у задоволенні позову повністю.

Представник позивача висловив заперечення проти апеляційної скарги, вказуючи на безпідставність її доводів та вимог, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду - залишити без змін.

21.08.2025 у судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Надаючи оцінку доводами відповідача, викладеним у апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що вони стосуються виключно висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для покладення на відповідача штрафних санкцій, передбачених договором. Натомість, відповідач не оскаржує висновки суду першої інстанції, зроблені за наслідками розгляду позовних вимог про стягнення збитків.

У зв`язку з цим, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження має здійснюватись щодо позовних вимог про стягнення штрафу в розмірі 20 % за порушення виконання обсягу робіт - 80 588,40 грн та пені у розмірі 431 147,94 грн.

Обговоривши доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Астона», відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 22.04.2024 між Позивачем (Генпідрядник) та Відповідачем (Субпідрядник) укладено Договір, відповідно до пункту 1.1 Субпідрядник зобов`язується за завданням Генпідрядника на свій ризик з використанням власних ресурсів, устаткування виконати і здати Генпідряднику у встановлений цим Договором строк роботи по монтажу сендвіч-панелей відповідно до проектної документації та кошторисів, а Генпідрядник зобов`язується передати Субпідряднику затверджену Проектну документацію, надати будівельний майданчик (фронт робіт), прийняти від Субпідрядника закінчені роботи та оплатити їх.

Відповідно до пункту 1.2 Договору склад та обсяг робіт, які повинен виконати Субпідрядник, визначені в проектній документації, яка надається Субпідряднику в частині, необхідній для виконання робіт та кошторисах.

Відповідно до пункту 2.3 Договору Субпідрядник зобов`язується негайно виправити, без будь-яких витрат з боку Генпідрядника, всі дефекти устаткування та виконаних робіт, одразу після отримання повідомлення про виявлення дефекту, в межах гарантійних строків, встановлених цим пунктом.

Ціна Договору згідно пункту 3.1 становить 576 442 грн., а згідно пункту 4.1 Генпідрядник забезпечує фінансування робіт у порядку узгодженому сторонами в тому числі може здійснювати авансування виконаних робіт в межах 80 % їх вартості.

Відповідно до пункту 4.4 Договору акти приймання виконаних будівельних робіт складаються на фактично виконаний обсяг робіт за визначеними показниками.

Термін виконання робіт, згідно пункту 5.1 Договору - 75 календарних днів з дати фактичного початку робіт за цим договором.

Місце виконання робіт - Київська обл., м. Славутич, Дніпровський квартал, буд. 1 (пункту 5.3 Договору).

Згідно підпункту 5.5.4 пункту 5.5 Договору Генпідрядник протягом 5-ти робочих днів з дня одержання документів оглядає (перевіряє) результат пред`явленої Субпідрядником для приймання роботи, підписує акти та направляє їх Субпідряднику. Якщо під час приймання робіт Генпідрядником будуть виявлені відступи від умов Договору або інші недоліки (дефекти), що виникли з вини Субпідрядника, Генпідрядник повинен письмово повідомити про це Субпідрядника, не підписуючи при цьому акти і не здійснюючи їх оплату, до усунення Субпідрядником виявлених недоліків (дефектів).

Пунктом 7.4 Договору визначено, що за кожен випадок порушення строків виконання зобов`язань - порушення строків передачі результатів виконаних робіт Генпідряднику для приймання згідно з встановленими термінами, включаючи усунення недоліків, з Субпідрядника стягується пеня в розмірі 1 відсотка вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 10 днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Пунктом 7.5 Договору погоджено, що за порушення умов зобов`язання щодо якості та/або обсягів виконаних робіт за Договором з Субпідрядника стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних та/або невиконаних робіт.

Пунктом 12.1 Договору вважається укладеним та набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками і діє до 31.12.2024.

Спір у справі, що переглядається, виник у зв`язку з простроченням Субпідрядником виконання робіт за Договором субпідряду, а також у зв`язку з неякісним виконанням частини робіт за договором. А оскільки відповідачем було неякісно виконано герметизацію між вертикальними стиками сендвіч-панелями, монтажною піною та не дотримана проектна відстань між вертикальними стиками сендвіч-панелей, що підтверджується протоколами відвідування об`єкту від 05.07.2024 № 10, від 17.07.2024 № 11, від 07.08.2024 № 12, позивач нарахував відповідачеві штрафні санкції, передбачені п.п. 7.4, 7.5 Договору, а саме, штраф за порушення якості виконання робіт у розмірі 31 000,00 грн, штраф за порушення обсягів виконання робіт у розмірі 84 288,40 грн та пеню за порушення строків виконання робіт у розмірі 450 942 грн.

Крім цього, неналежне виконання субпідрядником зобов`язань за договором завдало позивачеві збитки у вигляді оплати заздалегідь замовленої техніки (згідно долучених до позову платіжних інструкцій, актів та рахунків) необхідної для обслуговування монтажу сендвіч-панелей (послуги і доставка навантажувача та крана), затримки виконання подальших внутрішніх опоряджувальних робіт, а також необхідності виконувати (виправляти) невиконані та неякісно виконані роботи власними силами, які також заявлено позивачем до стягнення на підставі п. 7.6. договору.

Заперечуючи щодо заявленого позову, відповідач зазначає, що позивачем не надано суду жодних аргументів і доказів, що підтверджують заявлені ним позовні вимоги. Так, позивачем не було надано відповідачеві будівельного майданчика, календарного плану виконання робіт, проектно-кошторисної документації, що унеможливлювало початок виконання робіт, тобто, мала місце прострочка кредитора. Відповідно, строк виконання робіт продовжується до моменту передачі позивачем відповідачу відповідної документації.

Розглядаючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Так, за висновками суду першої інстанції правомірними є вимоги Позивача в частині застосування положень пункту 7.5 Договору та застосування до Відповідача штрафу в розмірі 20 % від обсягу невиконаних робіт у розмірі 80 588,40 грн, а також застосування позивачем положень пункту 7.4 Договору та нарахування пені в розмірі 1 % вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення (з 16.09.2024 (визначено позивачем) по 31.12.2024) в розмірі 431 147, 94 грн. Натомість, суд не знайшов підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача збитків, оскільки позивачем не було доведено наявність вини та причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача і збитками позивача.

Переглядаючи спір, колегія суддів виходить з того, що доводи відповідача стосуються лише тих вимог, які були задоволені судом першої інстанції, а саме, щодо стягнення на підставі пункту 7.5 Договору штрафу в розмірі 20% від обсягу невиконаних робіт у розмірі 80 588,40 грн, а також стягнення на підставі пункту 7.4 Договору пені в розмірі 1% вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення (з 16.09.2024 (визначено позивачем) по 31.12.2024) в розмірі 431 147,94 грн.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, колегія суддів вважає їх вмотивованими.

Так, поняття зобов`язання та підстави його виникнення унормовано статтею 509 Цивільного кодексу України, згідно з якою зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу; зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором будівельного підряду та, з огляду на статтю 174 Господарського кодексу України, статтю 11 Цивільного кодексу України, є підставою для виникнення у його сторін прав та обов`язків, визначених ним.

Відповідно до статті 875 Цивільного кодексу України, за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

У розумінні наведеної норми основним предметом договору будівельного підряду є результат будівельних робіт - завершений будівництвом об`єкт або закінчені будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації на замовлення замовника, а не процес виконання робіт чи діяльність підрядника на створення об`єкта та його здачу. Додатковим предметом будівельного підряду можуть бути нерозривно пов`язані із місцезнаходженням об`єкта проектні та пошукові роботи щодо розробки за завданням замовника проектної або іншої технічної документації та/або виконання пошукових робіт.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, між сторонами було укладено договір субпідряду, відповідно до якого предметом є виконання Субпідрядником на свій ризик, з використанням власних ресурсів, устаткування та у встановлений цим Договором строк роботи по монтажу сендвіч-панелей відповідно до проектної документації та кошторисів.

Строк виконання робіт згідно з пунктом 5.1 Договору - 75 календарних днів з дати фактичного початку робіт за цим договором.

Вартість виконаних робіт згідно з пунктом 3.1 становить 576 442,00 грн.

Отже, відповідно до умов укладеного між сторонами договору, відповідач взяв на себе зобов`язання здійснити роботи по монтажу сендвіч-панелей протягом 75 днів з дати фактичного початку робіт на загальну суму - 576 442,00 грн.

За змістом статті 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Матеріалами справи підтверджується, та не заперечується сторонами, що відповідач приступив до виконання робіт 01.07.2024. За період з 01.07.2024 по 02.08.2024 ним виконано роботи по опорядженню стін фасадів сендвіч-панелями.

З 02.08.2024 Відповідач призупинив виконання робіт, а 15.08.2024 склав акт надання послуг (виконаних робіт) № 1/08 від 15.08.2024, в якому зазначена площа встановлених сендвіч-панелей - 694 кв.м., ціна за 100 кв.м., загальна вартість виконаних робіт - 173 500,00 грн та передав вказаний акт Позивачу. Згідно наданих до відзиву доказів акт надання послуг (виконаних робіт) № 1/08 від 15.08.2024 направлено Позивачу 24.03.2025 засобами поштового зв`язку, а 27.03.2025 отримано останнім.

Тобто, матеріалами справи підтверджується часткове виконання відповідачем робіт за договором.

Водночас, оскільки відповідач приступив до виконання робіт 01.07.2024, суд першої інстанції дійшов мотивованого висновку, що відповідач мав би завершити розпочаті роботи у строк до 13.09.2024.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи відповідача про наявність прострочки кредитора.

За нормою статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно до статті 613 Цивільного кодексу України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Боржник за грошовим зобов`язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора.

Вказуючи на наявність прострочки кредитора, відповідач посилається на те, що всупереч умовам договору позивачем як Генеральним підрядником не було передано відповідачу, як Субпідряднику будівельний майданчик (фронт робіт) та проектно-кошторисну документацію.

Надаючи оцінку доводам відповідача, колегія судів виходить з того, що відповідно до п. 6.1. договору Генпідрядник зобов`язується надати Субпідряднику будівельний майданчик (фронт робіт), а також виконувати інші зобов`язання передбачені умовами договору та чинним законодавством.

Відповідно до частини першої статті 875 Цивільного кодексу України, замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх

Нормою частин першої та другої статті 877 Цивільного кодексу України, підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт.

Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, колегія суддів враховує, що надання проектної документації не віднесено умовами договору до обов`язків позивача.

Колегія суддів також зауважує, що у спірних правовідносинах позивач є Генеральним підрядником, а отже, особою, яка здійснює будівельні роботи на підставі проектно-кошторисної документації, що є у його розпорядженні, а відповідач - субпідрядником, якого залучили на здійснення визначених пунктом 1.1 договору робіт.

Колегія суддів також зауважує, що пунктом 1.2 договору сторони погодили, що склад та обсяг робіт, які повинен виконати Субпідрядник, визначені в проектній документації, яка надається Субпідряднику в частині, необхідній для виконання робіт та кошторисах.

При цьому, у додатку №1 до договору, який є невід`ємною частиною договору визначено склад та характер робіт, а також їх вартість, які мав виконати відповідач як субпідрядник.

Водночас, оскільки 01.07.2024 відповідач розпочав здійснення робіт та виконав роботи, визначені пунктом 1.1 договору, колегія суддів вважає, що обставини, на які посилається відповідач, а саме ненадання будівельного майданчику та проектно-кошторисної документації не можуть бути кваліфіковані як прострочення кредитора, оскільки, попри відсутність у матеріалах справи як виконання, так і невиконання позивачем цих дій, - не завадили відповідачу розпочати виконання робіт та завершити їх частину зі складенням та підписанням відповідного акту.

Отже, наявними у матеріалах справи доказами підтверджується те, що відповідач розпочав роботи, обумовлені умовами договору субпідряду, однак, не завершив їх виконання у обсязі та строках, погоджених умовами договору.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про порушення відповідачем зобов`язань за договором субпідряду.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, умовами договору сторони визначили наслідки неналежного виконання зобов`язань за договором.

Так, пунктом 7.4 Договору визначено, що за кожен випадок порушення строків виконання зобов`язань - порушення строків передачі результатів виконаних робіт Генпідряднику для приймання згідно з встановленими термінами, включаючи усунення недоліків, з Субпідрядника стягується пеня в розмірі 1 відсотка вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 10 днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Пунктом 7.5 Договору погоджено, що за порушення умов зобов`язання щодо якості та/або обсягів виконаних робіт за Договором з Субпідрядника стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних та/або невиконаних робіт.

Як убачається з матеріалів позовної заяви, позивач заявив до стягнення пеню на підставі пункту 7.4 договору за період з 16.09.2024 по 31.12.2024, а також штраф за порушення умов зобов`язання щодо обсягів виконаних робіт на підставі пункту 7.5. договору.

Оскільки відповідно до пункту 3.1 договору загальна вартість робіт складає 576 442,00 грн, а субпідрядником було виконано роботи на загальну вартість - 173 500,00 грн, то вартість невиконаних робіт за договором складає 402 942,00 грн.

Відповідно, розмір штрафу, визначеного пунктом 7.5 договору складає 80 588,40 грн, а пені, встановленої пунктом 7.4 договору - 431 147,94 грн.

Отже, під час апеляційного перегляду підтвердились висновки суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи усі фактичні обставини справи, встановлені місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, беручи до уваги доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Астона», колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2025 відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доказів і доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України», очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Астона».

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Астона» на рішення Господарського суду міста Києва 10.06.2025від у справі №910/2867/25 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2025 у справі №910/2867/25 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/2867/25 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 21.08.2025.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська