ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року

м. Київ

cправа № 927/1/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульський Г. М. - головуючий, Волковицька Н. О., Могил С. К.,

секретар судового засідання Зайченко О. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ?Нафтогаз Біоенергія-Т?

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2025 (колегія суддів у складі: Скрипка І. М. - головуючий, Мальченко А. О., Хрипун О. О.) та рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.04.2024 (суддя Белов С. В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ?Нафтогаз Біоенергія-Т?

до Товариства з обмеженою відповідальністю ?Джі Ес Сервіс?

про стягнення суми

за участю:

позивача: Ільмухіна Т. Ф.

відповідача: Кравченко Р. М.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст і підстави позовних вимог

1.1 Товариство з обмеженою відповідальністю ?Нафтогаз Біоенергія-Т? (замовник) звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ?Джі Ес Сервіс? (генпідрядник), у якому просило стягнути з відповідача 71 020 327,60 грн штрафних санкцій та 2 383 300,00 грн безпідставно набутих коштів.

1.2 Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач на порушення умов договору не виконав у повному обсязі роботи у визначений строк, чим порушив права та охоронювані законом інтереси, які підлягають захисту в судовому порядку.

2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2.1 Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 22.04.2024, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2025, у задоволенні позову відмовлено повністю.

2.2 Судові рішення мотивовано тим, що позивач не довів тих обставин, з якими пов`язував свої вимоги, що виключає правові підстави для задоволення позову.

3. Короткий зміст касаційної скарги та позиція інших учасників справи

3.1 У касаційній скарзі позивач просить скасувати вище вказані судові рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

3.2 На обґрунтування касаційної скарги скаржник посилався на те, що судові рішення прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права. Заявник касаційної скарги вказує, що: суди не врахували правових висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, які викладено у постановах Верховного Суду від 19.03.2025 у справі № 910/2026/24, від 19.04.2023 у справі № 916/1731/22, від 29.01.2025 у справі № 924/498/23, від 12.08.2021 у справі №910/17567/19 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.01.2022 у справі № 761/16124/15-ц, відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; суди не дослідили зібрані у справі докази та встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

3.3 Відповідач у відзиві на касаційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на те, що суди у відповідності до норм матеріального та процесуального права надали належну правову оцінку поданим сторонами доказам, а доводи, викладені у касаційній скарзі, касаційної скарги їх не спростовують.

3.4 Подані позивачем письмові пояснення від 12.08.2025, які за своєю суттю є доповненням до касаційної скарги не можуть бути прийняті до розгляду разом із касаційною скаргою виходячи із наступного.

3.5 Відповідно до приписів частини першої статті 298 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження.

3.6 Згідно положень частини першої статті 118 вказаного Кодексу право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч.1). Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч.2).

3.7 Отже, скористатися таким правом на подачу доповнень до касаційної скарги особа може лише протягом вказаного строку.

3.8 Останнім днем подачі касаційної скарги та доповнення до неї слід вважати 21.05.2025 згідно приписів частини першої статті 288 ГПК України.

3.9 За вказаних обставин такі доповнення до касаційної скарги судом касаційної інстанції залишається без розгляду.

4. Мотивувальна частина

4.1 Суди встановили, що правовідносини сторін врегульовані договором на виконання робіт ?під ключ? № 27 - 07/22 від 27.07.2022 (далі - договір № 27 - 07/22), за умовами пункту 1.1 якого, замовник доручає, а генпідрядник зобов`язується на свій ризик, своїми силами і засобами, а також необхідними матеріалами виконати комплекс робіт та надати супутні таким роботам послуги по створенню та введенню до експлуатації об`єкту генерації теплової енергії (котельної) загальною потужністю 40 МВт (20 МВт х 2), відповідно до вимог Технічного завдання, в тому числі, але не обмежуючись:

- розробити Проектну документацію (стадії П та Р) по об`єкту будівництва, забезпечити проходження експертизи та отримання позитивного експертного звіту Проектної документації, в тому числі проектних рішень і кошторисної частини та передати у власність замовника проектну документацію в обсягах та порядку, передбаченими цим договором;

- здійснити поставку комплексу обладнання відповідної якості та передати його у власність замовнику, на умовах передбачених цим договором;

- відповідно до умов цього договору та проектної документації, розробленої генпідрядником та затвердженої замовником, чинного містобудівного законодавства України, діючих будівельних норм, стандартів і правил та в обумовлені договором строки виконати роботи з будівництва об`єкту будівництва та передати його замовнику за актом приймання-передачі об`єкту будівництва;

- відповідно до умов цього договору та чинного законодавства України, надати послуги авторського нагляду за будівництвом об`єкту будівництва;

- надати супутні послуги стосовно супроводу та оформлення замовником законного права користування земельною ділянкою, дозвільної документації замовника, у тому числі вихідних даних для проектування (містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки (МУО), технічних умов, завдання на проектування), дозволу на виконання будівельних робіт, паспорту об`єкту будівництва. Сертифікату про прийняття об`єкту в експлуатацію, права власності на об`єкт будівництва, у порядку та випадках, визначених чинним законодавством України, отримання технічних умов на приєднання об`єкту будівництва до електричної і теплової мережі, водопостачання, водовідведення, газопостачання, оформлення процедури оцінки впливу на довкілля (за необхідності), здійснювати підготовку проектів звернень, заяв та інших документів, необхідних для належного надання послуг за цим договором та виконувати інші дії, які передбачають та необхідні для здійснення належного будівництва об`єкту будівництва за цим договором тощо, а замовник зобов`язується прийняти й оплатити належним чином фактично виконані роботи, надані супутні послуги та поставлене обладнання, відповідно до умов цього договору.

4.2 Згідно з пунктом 4.2 договору № 27-07/22, генеральний підрядник зобов`язаний, зокрема, виконувати проектні та будівельні роботи у відповідності до діючих нормативних актів та правил.

4.3 Відповідно до пункту 6.1 договору № 27-07/22, приймання-передача закінченого будівництвом об`єкту оформляється актом прийому-передачі об`єкта будівництва, який підписується сторонами. Акт прийому-передачі об`єкту будівництва готує генпідрядник і надає його на підпис замовнику. Такий акт прийому-передачі об`єкту будівництва підписується обома Сторонами після настання усіх з перелічених подій:

- усунення генпідрядником усіх недоліків та зауважень, виявлених при прийнятті замовником робіт за цим договором, а також недоліків та зауважень, виявлених в ході прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва сторонами державного архітектурно-будівельного контролю;

- отримання Сертифікату про прийняття об`єкта в експлуатацію у термін, передбачений графіком виконання робіт (Додаток 2);

- виконання всіх зобов`язань за договором.

4.4 Пунктами 7.1, 7.2 договору № 27-07/22, з урахуванням змін, внесених додатковими угодами № 1 від 19.10.2022, № 2 від 16.01.2023, сторонами узгоджена ціна договору в сумі 710 203 276, 22 грн з ПДВ, визначається комерційною договірною ціною, затвердженою сторонами протоколом узгодження комерційної договірної ціни, який є додатком № 4 до договору та його невід`ємною частиною.

4.5 Відповідно до пункту 7.5 договору № 27-07/22, замовник здійснює оплату генпідряднику за цим договором в порядку, передбаченому графіком фінансування робіт, надання супутніх послуг та поставки обладнання, який є додатком № 3 до цього договору та його невід`ємною частиною.

4.6 Згідно додатку № 3 до договору № 27-07/22, у редакції додаткової угоди № 2, графіком фінансування робіт, надання супутніх послуг та поставки обладнання (додаток № 3 до договору) передбачена оплата авансових платежів в шість етапів:

- у серпні 2022 у розмірі 472 782 275 грн,

- у вересні 2022 у розмірі 152 006 283 грн,

- у жовтні 2022 у розмірі 61 688 281 грн,

- у грудні 2022 у розмірі 4 325 320 грн,

- у січні 2023 у розмірі 14 401 117 грн,

- остаточна оплата у розмірі 5 000 000 грн сплачується протягом 5 робочих днів з дати отримання позивачем від відповідача рахунку на оплату, виставленого на підставі підписаного позивачем та відповідачем акта приймання-передачі об`єкту будівництва на умовах, передбачених договором.

4.7 Згідно з пунктом 11.2 договору № 27-07/22, у разі порушення генпідрядником строків виконання робіт (в тому числі будь-яких етапів робіт), в тому числі строку початку генерації - 30.11.2022 та/або строку прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту - 11.02.2023, визначених пунктами 5, 6 графіку виконання робіт, надання супутніх послуг та поставки обладнання, та/або у разі недосягнення об`єктом заявленої виробничої потужності, генпідрядник сплачує замовнику штраф в розмірі 10% від ціни договору протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту направлення відповідної вимоги замовника.

4.8 Пунктом 16.1 договору № 27-07/22 передбачено, що цей договір набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін і є чинним до 30.04.2023, але у будь якому разі до повного виконання сторонами своїх обов`язків за цим договором.

4.9 Також встановлено, що на виконання умов договору № 27-07/22 позивач 18.01.2023 передав відповідачу проектну документацію (Стадія Р.Коригування), складовою частиною якої є кошторисна документація (2 книги), для виконання генеральним підрядником робіт за договором, про що сторони склали 18.01.2023 акт приймання-передачі Проектної документації (Стадія Р.Коригування).

4.10 Відповідно до підпункту 3.4.3 договору № 27-07/22 для виконання робіт за цим договором, генеральний підрядник зобов`язаний здійснити поставку обладнання за адресою: 42704, Сумська область, м. Охтирка, вул. Снайпера, 13, згідно переліку обладнання, визначеного у протоколі погодження комерційної договірної ціни, який є додатком № 4 до цього договору та його невід`ємною частиною. Генпідрядник повинен узгодити із замовником у письмовому вигляді перелік партій обладнання, які плануються придбаватись та постачатись відповідно до умов цього договору.

4.11 Згідно з підпунктом 3.4.4 договору № 27-07/2022, обладнання, погоджене з замовником у порядку, визначеному пунктом 3.4.3, поставляється генпідрядником на будівельний майданчик, про що генпідрядник попереджає замовника за 5 (п`ять) робочих днів у письмовій формі з зазначенням переліку та кількості обладнання. Постачання обладнання генпідрядник може здійснювати партіями, дотримуючись при цьому строку постачання всіх партій обладнання, визначеного графіком виконання робіт за цим договором. Ризик випадкового знищення та/або пошкодження обладнання та відповідальність за транспортування, розмитнення, страхування тощо обладнання покладається на генпідрядника до моменту переходу права власності до замовника, згідно пункту 3.4.5 цього договору.

4.12 Суди встановили, що позивач повідомив відповідача, що після укладання договору № 27-07/2022 на визначеній території були проведенні геологічні та геодезичні вишукування, а також була розпочата робота щодо оформлення права користування цією земельною ділянкою. Геодезичні вишукування показали, що на запропонованій ТОВ «Нафтогаз Біоенергія Охтирка» території є багато підземних та наземних інженерних мереж, кожна з яких має свою охоронну зону, що значно зменшує можливу площу забудови для запланованого до будівництва об`єкту.

4.13 Після отриманих топографічної основи масштабу 1:500 та проведення моделювання площі забудови із використанням обладнання від виробника (згідно із розмірами основного обладнання), яке було нанесено на топографічну основу, стало очевидно, що запропонований будівельний майданчик не підходить, оскільки прийнятна площа забудови на ньому значно менша, чим площа, що необхідна для будівництва всього комплексу будівель та споруд, призначених для функціювання такого об`єкту.

4.14 У зв`язку із зазначеним, позивачем прийнято рішення змінити майданчик для будівництва.

4.15 05.08.2022 Охтирською міською радою Охтирського району Сумської області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю ?Нафтогаз Біоенергія Охтирка? (орендар) укладено договір оренди землі, за умовами пункту 1 якого орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку, загальною площею 2,2365 га, строком на 49 - ть років, яка знаходиться за адресою: м. Охтирка, вул. Транспортна, 2-6 (кадастровий номер :06:005:0427, (код КВЦПЗ 11.02) - для розміщення та експлуатації підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (котельні загальною потужністю 40 МВт теплової енергії, що працює на альтернативних джерелах енергії (деревинна тріска), відповідно до положення ?Про порядок оформлення права оренди земельних ділянок?, затвердженого рішенням Охтирської міської ради від 25.06.2020 № 2006-МР, рішення Охтирської міської ради 8-го скликання від 03.08.2022 № 598-МР ?Про передачу в оренду земельної ділянки?. Право оренди зареєстровано у встановленому законом порядку.

4.16 Суди встановили, що новою адресою будівельного майданчика є Сумська область, м. Охтирка, вул. Транспортна, 2-б.

4.17 ТОВ ?Нафтогаз Біоенергія Охтирка? листом від 13.10.2022 № 10/22-35 щодо узгодження проектної документації до договору № 27-07/22, адресованому відповідачу, повідомило про погоджені проектні рішення з прив`язкою до нового будівельного майданчика за адресою: Сумська область, м. Охтирка, вул. Транспортна, 2-В.

4.18 Замовник листом № 11/22-54 від 07.11.2022 погодив генеральному підряднику місце поставки обладнання на будівельному майданчику за адресою: м. Охтирка, вул. Транспортна, 2-б.

4.19 Новий будівельний майданчик (за адресою: м. Охтирка, вул. Транспортна, 2-б) за своїми характеристиками суттєво відрізняється від будівельного майданчика (за адресою: м. Охтирка, вул. Снайпера, 13), визначеного умовами закупівлі (ідентифікатор закупівлі ID:R- UA-2022-07- 071000031-k), та договором № 27-07/2022, укладеним сторонами за результатами такої закупівлі.

4.20 Суди встановили, що на виконання умов договору № 27-07/2022, відповідач здійснив поставку обладнання на загальну суму 557 913 855,75 грн, що підтверджується актами приймання-передачі обладнання № 1 від 06.09.2022, № 2 від 01.11.2022, №3 - №5 від 18.11.2022, підписаними сторонами.

4.21 При цьому встановлено, що на виконання умов договору № 27-07/22, позивач сплатив відповідачу 705 203 276,00 грн.

4.22 Згідно з актом від 23.01.2023 при виконанні робіт з благоустрою території робочою комісією у складі повноважних представників сторін було встановлено факт промерзання до 600 мм земляного полотна, що забороняє виконання комплексу подальших робіт з благоустрою, внаслідок чого зазначеною комісією прийнято рішення про тимчасове призупинення виконання комплексу робіт по благоустрою території, продовження робіт з благоустрою зазначено відновити при настанні сприятливих погодних умов, повного розмерзання ґрунту основи та невідхильного виконання робіт згідно нормативно-технічних документів.

4.23 25.01.2023 в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва, реєстраційний номер в ЄДЕССБ: АС01:3491-0704-2923-4629, зареєстровано TOB ?НАФТОГАЗ БІОЕНЕРГІЯ-Т? акт готовності об`єкту до експлуатації: найменування закінченого будівництвом об`єкта згідно з проектом: нове будівництво об`єкту генерації теплової енергії (котельної) загальною потужністю 40 МВт (20 МВт х 2), що працює на альтернативних джерелах енергії (деревна тріска), розташованого за адресою: Сумська область, м. Охтирка, вул. Транспортна, 2-б. Коригування, Черги, пускові комплекси: без черг/пускових комплексів; вид будівництва: нове будівництво; клас наслідків (відповідальності): СС2; місце розташування об`єкта згідно з документом, що дає право на виконання будівельних робіт: 42700, Сумська обл., Охтирський район, Охтирська територіальна громада, м. Охтирка (станом на 01.01.2021), вулиця Транспортна, б. 2-Б; код об`єкта згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000: 2302.9 Споруди підприємств електро- та теплоенергетики інші. Відповідно до частини 1 акту готовності об`єкту до експлуатації, будівництво здійснено генеральним підрядником - відповідачем та субпідрядниками. Згідно частини п`ятої наведеного акту, будівельні роботи виконано у строк: початок робіт: жовтень 2022, закінчення робіт: січень 2023.

4.24 Згідно з актом від 27.01.2023 при виконанні робіт по улаштуванню зовнішнього трубопроводу пожежогасіння В2 та трубопроводу зовнішньої каналізації К2 робочою комісією у складі повноважних представників сторін встановлено, що при виконанні робіт виникли труднощі при розробці ґрунту в наслідок несприятливих погодних умов, за результатами виявленого робочою комісією прийнято рішення про виконання робіт з улаштування зовнішніх мереж та благоустрою в найкоротший термін, враховуючи погодні умови та не порушуючи технологію виконання робіт.

4.25 30.01.2023 зареєстровано відділом державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Охтирської міської ради 04058002 сертифікат про прийняття об`єкта в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів на підставі поданої заявки щодо видачі ПД-7 від 26.01.2023, номер акту готовності АС01:3491-0704-2923-4629, оформлений замовником, дата підписання акту готовності 26.01.2023, назва об`єкту будівництва: Нове будівництво об`єкту генерації теплової енергії (котельної) загальною потужністю 40 МВт (20 МВт х 2), що працює на альтернативних джерелах енергії (деревна тріска), розташованого за адресою: Сумська область, м. Охтирка, вул. Транспортна, 2-б. Коригування, код ДКБС 2302.9 Споруди підприємств електро- та теплоенергетики інші. Зазначене вбачається з витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, реєстраційний номер СМ22. Відповідно до пункту 9 цього ж акту, роботи з оздоблення фасаду, благоустрою території, строки виконання яких перенесені через несприятливі погодні умови, будуть виконані 2023.04.

4.26 Відповідач вказував, що ним 24.01.2023 та повторно 08.02.2023, 10.04.2023 направлено листи (пропозиції) позивачу щодо укладання додаткової угоди про внесення змін у додаток № 2 до договору № 27-07/22 (Графік виконання робіт, надання супутніх послуг та поставки обладнання). Дана пропозиція позивачем прийнята не була.

4.27 Суди встановили, що позивач звертався з претензіями до відповідача 08.02.2023 листом № 01/23-68 в якому зазначив про прострочення останнім станом на 08.02.2023 виконання робіт з благоустрою території та виявлення деякої невідповідності робіт вимогам замовника, а також вимагав привести зазначені у претензії роботи у відповідність до вимог замовника та дотриматись строку прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту; 24.02.2023 листом вих№ 24-02/23 (повторно 08.03.2023 листом вих№ 03/23-83 та 19.04.2023 листом вих № 04/23-121) в якому зазначив про виявлені дефекти та недоліки, не завершення станом на дату направлення претензії робіт з благоустрою та вимогу сплати штрафу.

4.28 Також встановлено, що рішенням Господарського суду Сумської області від 21.12.2023 у справі № 920/410/23 визнано укладеною додаткову угоду № 3 до договору № 27- 07/22 разом із Графіком виконання робіт, надання супутніх послуг та поставки обладнання/графік виконання робіт (додаток № 2 до договору № 27-07/22), яким змінено графік проведення робіт, а саме перенесено виконання повного обсягу робіт за цим договором з 11.02.2023 на 30.04.2023.

4.29 Утім, суди взяли до уваги, що вказане судове рішення в справі № 920/410/23 станом на день розгляду справи № 927/1/24, скасоване постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2024, тобто воно не набрало законної сили, отже судом встановлено, що строком виконання повного обсягу робіт за договором є 11.02.2023.

4.30 Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог, викладених у касаційній скарзі, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

4.31 Відповідно до частин першої, другої статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

4.32 Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

4.33 Судові рішення у справі оскаржуються позивачем, зокрема, з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України.

4.34 Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

4.35 Слід виходити також із того, що підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції на обґрунтування мотивувальної частини постанови. Саме лише зазначення у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.

4.36 Відповідно неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах як підстави для касаційного оскарження, має місце тоді, коли суд апеляційної інстанції, посилаючись на норму права, застосував її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій справі, де мали місце подібні правовідносини.

4.37 Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц, від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19.

4.38 Таким чином, подібність правовідносин означає, зокрема, схожість суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин).

4.39 Разом з тим, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

4.40 Проаналізувавши висновки, що викладені у постановах Верховного Суду у справах, на які посилається позивач у касаційній скарзі, суд касаційної інстанції вважає, що вони стосуються правовідносин, які не є подібними з правовідносинами у справі, що розглядається, з огляду на таке.

4.41 Із встановлених судами обставин справи вбачається, що причиною виникнення цього спору позивач визначає те, що відповідачем не дотримано строк початку генерації теплової енергії та строк прийняття в експлуатацію об`єкта, що є підставою для стягнення штрафних санкцій за порушення строків виконання робіт, а також безпідставно одержаних відповідачем коштів.

4.42 Надаючи оцінку доведеності позивачем його вимог, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що позивач не довів наявності підстав для задоволення позовних вимог, оскільки наявність зареєстрованого саме позивачем 25.01.2023 акту готовності об`єкту до експлуатації та зареєстрованого 30.01.2023 сертифікату про прийняття об`єкта в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, свідчать про те, що відповідачем здійснено комплекс робіт зі створення та введення в експлуатацію об`єкта генерації теплової енергії (котельні) загальною потужністю 40 МВт (20 МВт х 2), що працює на альтернативних джерелах енергії (деревна тріска), розташованого за адресою: Сумська область, м. Охтирка, вул. Транспортна, 2-6; з дотриманням строку початку генерації теплової енергії, встановленого додатком № 1 до договору № 27-07/22 (ч. 5 акту: будівельні роботи виконано у строк: початок робіт: жовтень 2022, закінчення робіт: січень 2023) та строку прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту, що відповідає технічному завданню договору № 27-07/22, та виключає правові підстави для стягнення штрафних санкцій. При цьому суди вказали на те, що метою відповідача при виконанні договору № 27-07/22 є отримання прибутку, тому грошові кошти в розмірі 2 383 300,00 грн не виходять за межі загальної ціни договору № 27-07/22, що була визначена сторонами, а відповідач має право на власний розсуд розпоряджатися прибутком, отриманим внаслідок виконання договору. Відтак, договір № 27-07/22, як правочин, є достатньою правовою підставою отримання відповідачем коштів в розмірі 2 383 300,00 грн, а тому ці грошові кошти, сплачені позивачем відповідачу в межах договору не можуть вважатися безпідставно набутими.

4.43 Постановою Верховного Суду від 19.03.2025 у справі № 910/2026/24 ( предмет спору стягнення авансу), скасовані судові рішення, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції з тих підстав, що суди не дослідили та не надали оцінки всім наявним доказам у справі для встановлення, як обставин виконання договору, так і поведінки та дій сторін щодо прийняття цих послуг/надання зауважень щодо послуг.

4.44 У справі № 916/1731/22 предметом спору було визнання недійсним договору по біологічному очищенню (біомеліорації) Міжколгоспно-Дунайського каналу та угоди до нього, а також зобов`язання ТОВ «Дунайагросервіс» звільнити штучну водойму Міжколгоспно-Дунайський канал площею 78 га, яка знаходиться на території Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, у якій судові рішення скасовані постановою Верховного Суду від 19.04.2023, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

4.45 У постанові від 29.01.2025 у справі № 924/498/23 (предмет спору стягнення заборгованості ро розрахункам) Верховний Суд виснував, що припинення строку дії договору не свідчить про припинення зобов`язань за ним, твердження позивача щодо настання неможливості виконання ним договору є необґрунтованими, а відповідні вимоги передчасними з огляду на чинність зобов`язань виконавця та умов договору щодо проведення повних розрахунків з відстрочкою платежу після надання послуг.

4.46 Щодо посилання скаржника на не врахування судами правових висновків Верховного Суду щодо застосування положень статті 1212 Цивільного кодексу України, викладених у постанові від 12.08.2021 у справі № 910/17567/19 слід зазначити наступне.

4.47 У цій постанові Верховний Суд зазначив, що разі, коли правочин утворює правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Виключенням є випадки, коли майно безпідставно набуте у зв`язку з зобов`язанням (правочином), але не відповідно до його умов (п.67).

4.48 У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.01.2022 у справі № 761/16124/15-ц правовідносини сторін виникли з договору банківського вкладу.

4.49 Посилання у касаційній скарзі на загальні висновки у наведених постановах Верховного Суду щодо застосування норм права не підтверджують доводів касаційної скарги про те, що судами неправильно застосовано норми матеріального права чи порушено норми процесуального права при постановленні оскаржуваних рішень, оскільки фактичні обставини у наведених як приклад справах відрізняються від тих, що установлені судами у розглядуваній справі.

4.50 На предмет подібності належить оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Установивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими (пункт 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19).

4.51 Обставини у наведених скаржником постановах Верховного Суду відрізняються від обставин у цій справі, що переглядається в касаційному порядку, тому немає підстав вважати, що суди ухвалили судові рішення без урахування правових висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах. У кожній із наведених справ суди виходили із конкретних обставин справи та фактично-доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності.

4.52 Отже, наведена позивачем підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження, у зв`язку чим касаційне провадження за касаційною скаргою в частині вказаної підстави підлягає закриттю згідно з пунктом 5 частини 1 статті 296 цього Кодексу.

4.53 Також заявник у касаційній скарзі посилається на те, що відсутній правовий висновок Верховного Суду щодо застосування статей 6, 509, 530, 610, 611, 627, 629 Цивільного кодексу України у системному аналізі із статтею 218, частиною четвертою статті 231 Господарського кодексу України, в контексті розмежування поняття ?мета договору та її досягнення? з поняттям ?зобов`язання за договором?, за порушення яких виникає передбачена договором господарська-правова відповідальність, при вирішенні питання щодо виникнення у кредитора права на стягнення неустойки за порушення строку виконання робіт.

4.54 Відповідно до приписів пункту 3 частини 2 статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

4.55 Зі змісту вказаної норми вбачається, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію відносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.

4.56 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17 вказав, що при касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України, окрім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити, зокрема, зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок про її застосування, із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

4.57 Окрім того, в разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 ГПК України, крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання щодо необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи.

4.58 Отже, з`ясуванню підлягає як відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, так і наявність/відсутність неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

4.59 З цього приводу Верховний Суд у своїй постанові від 29.07.2025 у справі № 910/7722/24 зазначав, що у контексті доводів касаційної скарги та висновків судів першої та апеляційної інстанції Суд зазначає, що у розумінні положень цивільного законодавства договір спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, тобто виникнення цивільного правовідношення, яке, у свою чергу, може включати певні права та обов`язки, виконання яких призводить до бажаного для сторін результату. Однак усі вони (права та обов`язки) не можуть охоплюватися предметом договору, оскільки можуть стосуватися як різноманітних умов договору, так і бути наслідком укладення договору, який є підставою їх виникнення. При цьому значення предмета договору може набувати основна дія (дії), що вчинятиметься сторонами і забезпечить досягнення мети договору (п. 7.37).

4.60 За таких обставин, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України, також не свідчить про наявність підстав для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень.

4.61 Щодо доводів скаржника про наявність підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України, який (пункт), зокрема, відсилає до пунктів 1, 4 частини третьої статті 310 цього Кодексу, колегія суддів зазначає таке.

4.62 Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

4.63 Таким чином, за змістом пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України достатньою підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є не саме по собі порушення норм процесуального права у виді не дослідження судом зібраних у справі доказів, а зазначене процесуальне порушення у сукупності з належним обґрунтуванням скаржником заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу. Така правова позиція є послідовною та сталою і викладена у низці постанов Верховного Суду, зокрема: у постановах від 02.12.2021 у справі № 922/3363/20, від 16.12.2021 у справі № 910/18264/20, від 13.01.2022 у справі № 922/2447/21 та від 12.10.2021 у справі № 905/1750/19, від 20.05.2021 у справі № 905/1751/19, від 08.02.2024 у справі № 916/2266/22, від 18.04.2024 у справі № 910/2812/23.

4.64 Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію "суду права", а не "факту", отже, відповідно до статті 300 ГПК України перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи.

4.65 За таких обставин колегія суддів зазначає, що посилання скаржника на неповне дослідження судами попередніх інстанцій всіх зібраних у справі доказів у зв`язку із не обґрунтованістю заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 3 частини другої статті 287 ГПК України, не можу бути підставою для скасування судових рішень.

4.66 У зв`язку із наведеним, суд враховує доводи відзиву відповідача в тій мірі, в якій вони узгоджуються з наведеним у цій постанові і з нормами матеріального та процесуального права.

4.67 Посилання позивача на те, що суди встановили обставини, що мають суттєве значення на підставі недопустимих доказів, є безпідставними.

4.68 Так, у касаційній скарзі позивач, зокрема, зазначає: "Далі, в оскаржуваних судових рішеннях, без жодного допустимого доказу, встановлені обставини щодо дій сторін, які пов`язані з перевіркою та прийняттям позивачем проектно-кошторисної документації за договором, що також не є обставиною, яка підлягає встановленню з огляду на предмет позову у справі №927/1/24. Вказані обставини також не входять до предмету доказування в цій справі, не мають значення для справи, не досліджувалися в ході судового розгляду, а тому встановлені за недопустимими доказами, тобто за відсутності у справі жодного із засобів доказування, за наявності яких в розумінні ст.ст.73, 77 ГПК України встановлюються обставини під час розгляду справи у господарському суді.".

4.69 Верховний Суд наголошує, що допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з передбачених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи забороні використання деяких з них для підтвердження конкретних обставин справи.

4.70 Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22.12.2022 у справі № 903/34/22.

4.71 Недопустимі докази - це докази, які отримані внаслідок порушення закону. Тягар доведення недопустимості доказу покладено на особу, яка наполягає на тому, що судом використано недопустимий доказ.

4.72 Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20.09.2022 у справі № 910/3493/21, від 16.03.2021 у справі № 905/1232/19, від 02.03.2021 у справі № 922/2319/20, від 16.02.2021 у справі № 913/502/19, від 13.08.2020 у справі № 916/1168/17.

4.73 Натомість позивач у поданій касаційній скарзі не обґрунтував, в чому саме проявилося порушення апеляційним судом положень статті 77 ГПК України, зокрема, щодо закону, з порушенням якого отримано оцінені судом докази, та/або підтвердження обставин іншими засобами доказування, а не певними засобами доказування, які відповідно до законодавства повинні підтверджувати фактичні обставини справи.

4.74 Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційний суд не встановив, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (схожий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16 - ц).

4.75 Доводи, викладені у касаційній скарзі, щодо встановлення судами обставин справи на підставі недопустимих доказів не містять аргументованих, обґрунтованих мотивувань та зводяться до заперечень встановлених судом обставин справи.

4.76 Отже, позивач належним чином не обґрунтував та не довів, що суди порушили норми процесуального права щодо порядку оцінки доказів, зокрема, процедури отримання доказів та/або дослідження доказів.

4.77 Наведене повністю спростовує аргумент позивача на обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 4 частини 3 статті 310 ГПК України (щодо недопустимості доказів).

4.78 Доводи, викладені у касаційній скарзі, за своїм змістом зводяться до незгоди з наданою апеляційним судом оцінкою зібраним у справі доказам та встановленим на їх підставі обставинам справи, спрямовані на необхідність переоцінки цих доказів і встановлених судами обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки апеляційним судом, який їх обґрунтовано спростував.

4.79 Відповідно до положень статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

4.80 Оскільки доводи, викладені в касаційній скарзі у цій частині, не знайшли свого підтвердження, скаржником не доведено неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення ними норм процесуального права при винесенні оскаржуваної постанови, підстав для її скасування немає. Тому касаційна скарга у вказаній частині підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України судові витрати з касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 240, 296, 300, 308, 309, 315, 317 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ?Нафтогаз Біоенергія-Т? на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2025 у справі № 927/1/24 з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, закрити.

В іншій частині касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2025 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді Н. О. Волковицька

С. К. Могил