ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"18" серпня 2025 р. Справа № 916/3241/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Петрова В.С., розглянувши матеріали заяви Комунального підприємства Одескомунтранс про видачу судового наказу щодо стягнення з фізичної-особи підприємця Аджалової Арузу Афлатун Кизи заборгованості з оплати житлово-комунальної послуги з управлення побутовими відходами у розмірі 10720,00 грн. у порядку ст. 147-156 ГПК України, -

ВСТАНОВИВ:

13.08.2025 р. до Господарського суду Одеської області надійшла заява Комунального підприємства Одескомунтранс (заявник) про видачу судового наказу про стягнення з фізичної-особи підприємця Аджалової Арузу Афлатун Кизи (боржник) заборгованості за договором № 3498 про надання послуг з поводження з побутовими відходами від 01.05.2021 року в загальному розмірі 10720,00 грн. та судового збору у розмірі 302,80 грн. Заяву обґрунтовано невиконанням з боку з фізичної-особи підприємця Аджалової Арузу Афлатун Кизи умов вказаного договору щодо здійснення оплати за надані заявником послуги.

Згідно зі ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

В ч.ч. 1, 2 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у заяві повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Як вбачається із заяви, Комунальним підприємством Одескомунтранс в якості боржника зазначено: фізичну-особу підприємця Аджалової Арузу Афлатун Кизи (РНОКПП НОМЕР_1 ) із місцезнаходженням: АДРЕСА_1 . Разом з тим, з відповіді № 1667418 від 14.08.2025 р. на запит суду з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що за вказаним кодом РНОКПП НОМЕР_1 в ЄДР значиться особа з іншим місцезнаходження, а саме: АДРЕСА_2 .

Вказане свідчить про невірне зазначення заявником місцезнаходження боржника.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема: заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

За таких обставин, суд доходить висновку про наявність підстав для відмови у видачі Комунальному підприємству Одескомунтранс судового наказу про стягнення заборгованості, оскільки таку заяву подано з порушенням вимог ст. 150 ГПК України.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 152, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Комунальному підприємству Одескомунтранс у видачі судового наказу за поданою заявою про стягнення з фізичної-особи підприємця Аджалової Арузу Афлатун Кизи заборгованості у загальному розмірі 10720,00 грн.

2. Повідомити заявника, що відповідно до ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Суддя В.С. Петров