ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2025м. ДніпроСправа № 904/3147/25
За позовом Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації, м. Суми

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія", м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення 52 971,75грн

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

С У Т Ь С П О Р У:

Департамент фінансів Сумської обласної державної адміністрації звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" заборгованість у розмірі 52 971,75грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договорів поставки №669/2 від 13.08.2024, № 834/2 від 25.10.2024 в частині повної та своєчасної поставки товару.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2025 справу №904/3147/25 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою суду від 17.06.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників.

Відповідач правом на подання відзиву на позов з викладенням письмових пояснень у межах визначеного законом і судом строків не скористався, клопотань про необхідність витребування доказів чи прийняття від нього додаткових доказів не заявляв, як не заявляв і про бажання надати власні пояснення по суті спору.

Ухвалу суду від 17.06.2025 в електронному вигляді доставлено до електронного кабінету відповідача 18.06.2025 (о 01:40год), що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 37).

Пунктом 2,5 частини шостої ст. 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак, відповідач мав право подати відзив на позовну заяву не пізніше 04.07.2025. У встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.06.2025 строк відповідач відзиву на позов не надав.

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Під час розгляду справи судом досліджені наявні в матеріалах справи письмові докази.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

13 серпня 2024 року між Департаментом фінансів Сумської обласної державної адміністрації (покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (постачальник, відповідач) укладено договір №669/2 (а.с. 12-13).

За умовами пункту 1.1 договору постачальник приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність товари, а покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар. Найменування товару: Дизпаливо (код УКТЗЕД ) (ДК 021:20-9 "Нафта і дистиляти"). Одиниця вимірювання: літр.

Кількість: згідно накладних на товар (п. 1.2 договору).

Загальна сума договору: 40 392,00грн (сорок тисяч триста дев`яносто дві грн. 00 копійок), у тому числі ПДВ 20% (п. 3.2 договору).

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання сторонами та його скріплення печатками сторін (за умови наявності печатки у сторони). Даний договір діє до 31 грудня 2024 року (п. 10.1, 10.2 договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками без зауважень та заперечень до нього.

25 жовтня 2024 року між Департаментом фінансів Сумської обласної державної адміністрації (покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (постачальник, відповідач) укладено договір №834/2 (а.с. 14-15).

За умовами пункту 1.1 договору постачальник приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність товари, а покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар. Найменування товару: Дизпаливо (код УКТЗЕД ) (ДК 021:20-9 "Нафта і дистиляти"). Одиниця вимірювання: літр.

Кількість: згідно накладних на товар (п. 1.2 договору).

Загальна сума договору: 20 658,15грн (двадцять тисяч шістсот п`ятдесят вісім грн 15 копійок), у тому числі ПДВ 20% (п. 3.2 договору).

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання сторонами та його скріплення печатками сторін (за умови наявності печатки у сторони). Даний договір діє до 31 грудня 2024 року (п. 10.1, 10.2 договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками без зауважень та заперечень до нього.

Відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару відповідно "Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами" затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997 (п. 1.3 договорів).

Відповідно до пункту 2.1 договорів товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем по кількості і якості з моменту фактичного отримання товару згідно умов договору.

Ціна 1 літра товару: згідно накладних на товар (п. 3.1 договорів).

Умови оплати: оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника в день виписки рахунку-фактури та накладної на товар. Ціна одного літру товару вказується у рахунку-фактурі та накладної і дійсна протягом дня їх виписки (п. 4.1 договорів).

За пунктом 4.4 договорів постачальник зобов`язується видати довірчі документи та видаткову накладну на товар представнику покупця, за умови надання представником довіреності на отримання товару із зазначенням: ПІБ довіреної особи, паспортні дані, ідентифікація підпису, номенклатура та кількість ТМЦ, що скріплена підписом керівника покупця та печаткою покупця та при наявності в нього паспорту.

Місце поставки (передачі) товарів:

передача покупцю товару за цим договором здійснюється на АЗС постачальника шляхом заправки автомобілів покупця при пред`явленні довіреними особами покупця скретч-картки (п. 5.1.1 договорів);

скретч-картка є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скретч-картках вважаються виконаними, при цьому постачальник не може передати покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в скретч-картці (п. 5.1.2 договорів).

Умови постачання товару - самовивезення. Покупець зобов`язується отримати товар на АЗС (п. 5.2 договорів).

Відповідно до пункту 6.1 договорів покупець зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі сплачувати кошти за поставлені товари: приймати товар згідно умов даного договору.

Постачальник зобов`язаний: забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим договором; забезпечити поставку товарів, якість яких відповідає умовам, установленим розділом 2 цього договору (п. 6.3 договорів).

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим договором (п. 7.1 договорів).

ТОВ "Тенегія" виставило позивачу рахунки фактури №0002/0002113 від 13.08.2024 на суму 40 392,00грн та №0002/0002719 від 25.10.2024 на суму 20 658,15грн (а.с. 24, 25).

Департамент фінансів Сумської обласної державної адміністрації перерахував на розрахунковий рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 61 050,15грн, що підтверджується платіжними інструкціями №30 від 13.08.2024 на суму 40 392,00грн та №44 від 25.10.2024 на суму 20 658,15грн (а.с. 20, 21).

На виконання умов договору №669/2 від 13.08.2024 сторонами складено, підписано та скріплено печаткою видаткову накладну №0002/0002746 від 13.08.2024 на суму 40 392,00грн на поставку 800,00 літрів дизпалива (а.с. 10).

На виконання умов договору №834/2 від 25.10.2024 сторонами складено, підписано та скріплено печаткою видаткову накладну №0002/0003515 від 25.10.2024 на суму 20 658,15грн на поставку 435,00 літрів дизпалива (а.с. 9).

Суд зазначає, що факт підписання сторонами видаткових накладних №0002/0002746 від 13.08.2024 та №0002/0003515 від 25.10.2024 не свідчить про факт передачі відповідачем товару позивачу, а лише підтверджує факт передачі талонів, які надавали позивачу право на отримання відповідної кількості товару у майбутньому.

Отже, з моменту передання відповідачем за видатковими накладними скретч-карток на пальне позивачу, останній набув право на отримання нафтопродуктів в об`ємах, які зазначені у видаткових накладних № 0002/0002746 від 13.08.2024 та № 0002/0003515 від 25.10.2024.

Передача талонів на пальне (скретч-картки), які підтверджують право на отримання товару (а не сам факт його отримання), не звільняє відповідача від обов`язку передати позивачу придбаний ним згідно договору товар, а саме: дизельне паливо у кількості 1 235 літрів.

Позивач стверджує, що отримав дизпаливо частково в кількості 160,00 літрів на суму 8078,40 грн, за договором поставки № 669/2 від 13.08.2024.

У лютому 2025 року позивач звернувся до відповідача з претензією за вих.№02.1-37/103 від 20.02.2025 з проханням повернути департаменту кошти у розмірі 52 971,75грн за недопоставлений товар, протягом семи календарних днів з моменту отримання (а.с. 22-23).

Претензія отримана відповідачем 26.02.2025 та залишена без задоволення (а.с. 26).

Згідно довідки №02.2-36/272 від 12.06.2025 загальна кількість недоотриманого дизпалива становить 1 075 літрів на суму 52 971,75грн: за договором №669/2 від 13.08.2024 640 літрів на суму 32 313,60грн; за договором №834/2 від 25.10.2024 на суму 20 658,15грн (а.с. 11).

Позивач посилається на те, що ним належним чином виконано зобов`язання, здійснено попередню оплату за товар, натомість відповідач взяті на себе зобов`язання з поставки не виконав, внаслідок чого позивачем заявлено вимогу про стягнення попередньої оплати у розмірі 52 971,75грн, що і стало причиною виникнення спору.

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договорів, строк дії договорів, строк та порядок поставки, наявність/відсутність підстав для повернення попередньої оплати за договором.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина перша статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст.530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Умовами договору передбачено можливість отримання позивачем оплаченого ним товару шляхом пред`явлення ним на АЗС скетч-картки на відповідну кількість літрів палива. Тобто, придбаний позивачем товар за договором у вигляді дизельного палива у кількості 1 235 літрів по факту перебуває у відповідача і поставка його здійснюється шляхом заправлення автомобілів позивача після пред`явлення довірчих документів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у повному обсязі виконано прийняті на себе зобов`язання із своєчасної та повної оплати за товар, який мав бути використаний позивачем шляхом обміну у мережах АЗС оплачених скретч-карт.

Згідно частин першої, другої ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права випливає, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

В установлений договором строк, відповідач свої зобов`язання з поставки товару не виконав.

Судом установлено, що претензія за вих. №02.1-37/103 з вимогою повернути грошові за непоставлений товар в сумі 52 971,75грн позивачем направлена на адресу відповідача 20.02.2025. Дана претензія отримана відповідачем 26.02.2025 (а.с. 26).

Таким чином, у зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань з поставки товару у повному обсязі, у позивача виникло право вимагати повернення сплаченої передоплати за поставлений товар.

Доказів поставки товару станом на дату звернення з позовом відповідач суду не надав, доводів, наведених в обґрунтування позову, не спростував.

Згідно зі ст.ст.74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням викладеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача попередньої оплати розмірі 52 971,75грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40грн, що підтверджується платіжною інструкцією №28 від 12.06.2025. Зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України підтверджено випискою (а.с. 29, 32).

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача у сумі 2 422,40грн.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" про стягнення 52 971,75грн - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (ідентифікаційний код 44604267; вул. Соборна, буд. 99, м. Павлоград, Дніпропетровська обл., 51400) на користь Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації (ідентифікаційний код 02315802; майдан Незалежності, буд. 3, м. Суми, Сумська область, 40485) заборгованість у розмірі 52 971,75грн (п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот сімдесят одна гривня 75коп.) та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40коп.).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляд.

Рішення підписано 21.08.2025

Суддя Н.М. Євстигнеєва