ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.08.2025 м. Івано-ФранківськСправа № 909/712/25

Господарський суд Івано-Франківської області, у складі судді Горпинюка І.Є., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін справу № 909/712/25 за позовом Акціонерного товариства "Укртелеком" до Рогатинської міської ради про стягнення 10 232,39 грн заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах.

Суть спору.

Акціонерне товариство "Укртелеком" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Рогатинської міської ради про стягнення 10 232,39 грн заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах.

Стислий виклад позиції позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як орган уповноважений здійснювати повноваження щодо реалізації державної політики у сфері соціального захисту населення на території Рогатинської територіальної громади, не відшкодував позивачу надані у період з 01.10.2022 по 31.01.2025 послуги зв`язку пільговим категоріям споживачів, які проживають на території Рогатинської територіальної громади.

У відповіді на відзив позивач заперечує проти доводів відповідача викладених у відзиві на позовну заяву та стверджує, що бюджетним законодавством передбачено, що відшкодування витрат за надані послуги зв`язку пільговим категоріям громадян здійснюється за рахунок місцевого бюджету, а саме органом, головною функцією якого є реалізація державної політики в галузі соціального захисту окремих категорій населення.

При цьому звертає увагу суду, що 24 грудня 2020 р. № 234 Відповідачем на 4 сесії VIII скликання у відповідності до ст. 26, п. 4 ст. 54 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", враховуючи рішення першої сесії восьмого скликання Рогатинської міської ради "Про затвердження структури і загальної чисельності виконавчих органів, виконавчого апарату, структурних підрозділів, відділів, управлінь Рогатинської міської ради" № 19 від 17.11.2020 року, було прийнято рішення про затвердження Положення про відділ соціальної роботи виконавчого комітету Рогатинської, яке набирало чинності з 1 січня 2021 року.

Позивач акцентує увагу суду, що основним завданням Відділу є забезпечення реалізації державної політики з питань соціального захисту населення, дітей, внутрішньо переміщених осіб, підтримки сім`ї, у тому числі сімей з дітьми, багатодітних та виконання програм і заходів у цій сфері. А також документальне забезпечення відповідно до чинного законодавства питань призначення та виплат соціальної допомоги, адресної грошової допомоги, компенсацій та інших соціальних виплат, установлених законодавством України, участь в роботі по наданню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива та пільг з оплати житлово-комунальних послуг і послуг зв`язку. До повноважень відділу також відноситься внесення пропозиції щодо проекту місцевого бюджету громади; забезпечує ефективне та цільове використання відповідних бюджетних коштів, виділених на соціальний захист та соціальні послуги у громаді.

За наведеного, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та у відповіді на відзив.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просить суд у задоволенні позовних вимог АТ "Укртелеком" відмовити в повному обсязі, з огляду на те, що держава на виконання функції з соціального захисту населення встановила певним категоріям осіб пільги з оплати послуг зв`язку та вззяла на себе зобов`язання компенсувати втрати доходу провайдерів, операторів телекомунікаційних послуг, понесені ними внаслідок надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям споживачів. Відповідач покликається на те, що відшкодування витрат на послуги зв`язку віднесено до повноважень Управління соціального захисту населення Івано-Франківської районної державної адміністрації (п.п. 2 п. 25, розділу 2 Положення, затвердженого розпорядженням Голови районної державної адміністрації № 710 від 14.07.2021). Рогатинська міська рада не є державним органом, відповідно є неналежним відповідачем у даній справі.

Процесуальні дії у справі, вирішення заяв та клопотань.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Івано-Франківської області від 13.06.2025 для розгляду справи № 909/712/25 визначено суддю Горпинюка І.Є.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 18.06.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 909/712/25; ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; встановив учасникам справи строки на подання суду відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення, а також обґрунтованого клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін у разі наявності заперечень проти розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін. Копію ухвали про відкриття провадження у справі суд надіслав сторонам згідно з вимогами ст. 120, 242 Господарського процесуального кодексу України (далі також - ГПК України), шляхом направлення її в електронній формі до електронного кабінету позивача, представниці позивача та відповідача.

Згідно з довідками про доставку електронного листа, копія зазначеної вище ухвали доставлена до електронних кабінетів позивача, представниці позивача та відповідача 18.06.2025 о 19:10.

30.06.2025 до суду засобами поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву (№ 02-28/1791 від 27.06.2025, вх. № 10934/25 від 30.06.2025), який суд долучив до матеріалів справи.

02.07.2025 до суду, від представниці позивача - адвоката Романяк Н.Б., через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд", надійшла заява (вих. № 80С310/СЦ/ВИХ/667, вх. № 11110/25).

Особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні визначені статтею 251 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі (ч. 2 ст. 251 ГПК України).

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 18.06.2025 про відкриття провадження у справі, позивач має право: відповідно до ст. 166, 251 ГПК України, протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання відзиву на позовну заяву, надіслати (надати) суду відповідь на відзив.

З огляду на те, що Господарським процесуальним кодексом України не передбачено подання позивачем заяв, суд розглядає подану заяву (вих. № 80С310/СЦ/ВИХ/667 від 02.07.2025, вх. № 11110/25 від 02.07.2025) як відповідь на відзив та долучає її до матеріалів справи.

Враховуючи те, що клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило та з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом. Оцінка доказів. Норми права, які застосував суд, та інші мотиви ухваленого рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши відповідно до приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України в сукупності всі докази, які мають значення для вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд встановив таке.

Відповідно до п. 1.2 Статуту АТ "Укртелеком" Товариство є правонаступником усіх прав та обов`язків державного підприємства "Українське державне підприємство електрозв`язку "Укртелеком", відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" та всього майна, прав та обов`язків дочірнього підприємства "Утел" відкритого акціонерного товариства "Укртелеком".

АТ "Укртелеком" є оператором телекомунікацій, який надає телекомунікаційні послуги споживачам відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України "Про телекомунікації", Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295 та інших законодавчих актів.

У період з 01.10.2022 по 31.01.2025 позивач, як постачальник електронних комунікацій, надав пільги з оплати послуг зв`язку (телекомунікацій) пільговим категоріям громадян, що проживають на території Рогатинської територіальної громади, на загальну суму 10 232,39 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунками видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем щомісячно надсилались засобами поштового зв`язку та на електронну адресу відповідача листи з поіменними та зведеними за категоріями пільг розрахунками видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг за спірний період, в паперовому та електронному вигляді, які містять відомості, за якими можливо ідентифікувати особу, перелік її пільг, період їх отримання, місце проживання особи тощо та актами звіряння розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги.

Однак, як стверджує позивач, акти звіряння, копії яких долучені до матеріалів справи, відповідачем підписані не були, понесені позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах у вказаний період не відшкодовані, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Виходячи з встановлених обставин, суд при вирішенні спору застосовує норми права, які регулюють правовідносини сторін.

Відповідно до частин 1, 3 ст.11 Цивільного кодексу України (далі також - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 167 ЦК України, держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦК України, держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

За змістом статті 526 ЦК України, статті 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

АТ "Укртелеком" є оператором телекомунікацій, який надає телекомунікаційні послуги споживачам відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України "Про електронні комунікації", Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295, інших законодавчих актів України.

Надання телекомунікаційних послуг пільговій категорії громадян є обов`язком позивача і у позивача виникло право на відшкодування вартості телекомунікаційних послуг, наданих особам, які згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги, а у держави (її відповідного органу) як замовника послуг обов`язок здійснити з позивачем розрахунок за надані цим особам послуги.

Саме такий висновок щодо характеру правовідносин, які виникають між державою як замовником послуг на пільгових умовах відповідній категорії споживачів з метою забезпечення державних соціальних гарантій та особою, яка надає такі послуги, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від: 10.04.2018 у справі №927/291/17, 17.04.2018 у справі №906/621/17, 23.10.2019 у справі №911/1924/18 (у справах щодо відшкодування витрат на надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян).

Засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначає Закон України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".

Державні соціальні гарантії - встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, встановлені законами пільги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму (ст. 1 Закон України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії").

Згідно з ст. 17 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", основні державні соціальні гарантії встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень.

Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема щодо забезпечення пільгових умов задоволення потреб у товарах та послугах окремим категоріям громадян, які потребують соціальної підтримки (ст. 18 Закон України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії").

Відповідно до ч. 2 ст. 19 вищезазначеного закону державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Водночас ч. 3 вказаної статті визначає, що органи місцевого самоврядування при розробці та реалізації місцевих соціально-економічних програм можуть передбачати додаткові соціальні гарантії за рахунок коштів місцевих бюджетів.

Надання державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок бюджетів усіх рівнів, коштів підприємств, установ і організацій та соціальних фондів на засадах адресності та цільового використання (ч. 1. ст. 20 Закон України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії").

Пільги з оплати користування послугами зв`язку та комунікаційними послугами передбачено низкою законодавчих актів України. Так, перелік категорій громадян, яким державою встановлені державні соціальні гарантії у виді пільг, встановлено, зокрема, Законом України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про охорону дитинства", Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Відтак, надання АТ "Укртелеком" телекомунікаційних послуг пільговій категорії громадян є його обов`язком, покладеним на нього низкою законодавчих актів.

Відповідно до ч.1 ст. 140 Конституції України, місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

За змістом ст. 143 Конституції України та ст.16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", повноваження органів місцевого самоврядування поділяються на власні (самоврядні) та делеговані, тобто повноваження органів виконавчої влади, надані органам місцевого самоврядування законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 Конституції України, держава бере участь у формуванні доходів бюджетів місцевого самоврядування, фінансово підтримує місцеве самоврядування; витрати органів місцевого самоврядування, що виникли внаслідок рішень органів державної влади, компенсуються державою.

До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить встановлення за рахунок власних коштів і благодійних надходжень додаткових до встановлених законодавством гарантій щодо соціального захисту населення (пп. "а" п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Встановлення органами місцевого самоврядування додатково, тобто до встановлених законодавством, гарантій щодо соціального захисту населення є власними повноваженнями органу місцевого самоврядування, які можуть фінансуватися виключно з місцевого бюджету або благодійних надходжень.

Зазначене відповідає положенням ч.3 ст.19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" щодо права органів місцевого самоврядування встановлювати додаткові соціальні гарантії за рахунок коштів місцевих бюджетів.

Відповідно до пп. "є" п. 9 ч. 1 ст. 87 Бюджетного кодексу України, до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених п.5 ч. 2 ст. 67-1 цього Кодексу) належать видатки на інші програми в галузі соціального захисту та соціального забезпечення, що забезпечують виконання загальнодержавних функцій, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Наразі такий перелік не затверджений, що, однак, не змінює фактичного існування програм в галузі соціального захисту та соціального забезпечення, що забезпечують виконання загальнодержавних функцій, та не звільняє державу від здійснення видатків для забезпечення реалізації таких програм.

Як убачається з матеріалів справи пільги, з урахуванням яких позивач у спірному періоді надавав телекомунікаційні послуги, встановлені законом, а не рішенням місцевого органу самоврядування. Доказів прийняття органом місцевого самоврядуванням рішень про встановлення таких пільг та програм їх фінансування із місцевого бюджету не надано.

За наведеного, можливість здійснення такого фінансування місцевими бюджетами всіх рівнів не означає наявність у відповідача обов`язку фінансування надання відповідних пільг, так як відповідні пільги запроваджені державою та обов`язок відшкодувати надання відповідних, встановлених державою пільг, у органу місцевого самоврядування виникає лише за наявності субвенцій з держбюджету або прийняття органом місцевого самоврядування програм щодо такого фінансування.

Положення пункту 6 статті 92 Конституції України та норм Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" у сукупності свідчить про те, що покладання обов`язків з відшкодування спірних витрат на послуги зв`язку пільговим категоріям громадян на органи місцевого самоврядування є помилковим, оскільки боржником у цих правовідносинах є держава, яка здійснює свої цивільні права через відповідні органи.

Належним представником держави у спірних правовідносинах є той суб`єкт, який визначений законом про державний бюджет головним розпорядником бюджетних коштів, прийнятим законодавцем у році, що відповідає спірному періоду, за який понесені позивачем витрати за надання послуг зв`язку пільговим категоріям громадян підлягають компенсації (аналогічна правова позиція викладена в поставові Верховного Суду від 06.10.2023 у справі № 916/426/23).

Якщо держава не визначила законом такого головного розпорядника видатків, у такому випадку саме Кабінет Міністрів України слід вважати органом, в особі якого держава виступає відповідачем, адже відповідно до п.6 ч.1 ст.116 Конституції України саме Кабінет Міністрів України розробляє проект закону про Державний бюджет України і забезпечує виконання затвердженого Верховною Радою України Державного бюджету України.

Відповідна правова позиція з питань встановлення соціальних пільг і гарантій та суб`єктів, які зобов`язані фінансувати такі пільги, наведена в постановах Верховного Суду від 20.01.2022 у справі №904/138/21, 01.02.2022 у справі №904/141/20, 27.07.2022 у справі №904/7875/21, 09.06.2023 у справі №916/3938/21, 06.10.2023 у справі №916/426/23 та зводиться до того, що пільги, введені законами України, мають компенсуватися з державного бюджету з огляду на їх введення органом державної влади, і саме держава як замовник послуг є боржником у цих правовідносинах.

Вирішальним для вирішення питання за рахунок якого бюджету (державного чи місцевого) повинно здійснюватися відшкодування наданих послуг є встановлення органу, який прийняв рішення щодо введення відповідних пільг.

Перебування споживачів-пільговиків послуг зв`язку на території діяльності відповідача за відсутністю доказів надання субвенцій місцевому бюджету щодо фінансування відшкодування витрат оператора зв`язку з надання пільг, встановлених Законами України, або прийняття органом місцевого самоврядування рішення про фінансування таких пільг не є достатньою підставою для виникнення у відповідача зобов`язання з відшкодування відповідних витрат позивача на надання відповідних пільг.

Натомість, задоволення позову за рахунок видатків місцевих бюджетів може мати місце лише за наявності субвенцій із державного бюджету місцевому бюджету на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За наведеного, суд констатує, що стороною зобов`язання з компенсації витрат позивачу за надані послуги зв`язку пільговим категоріям громадян є держава, а тому Рогатинська міська рада не може бути боржником за таким зобов`язанням, тобто не є належним відповідачем, що є самостійною підставою для відмови у позові (аналогічні висновки щодо належного відповідача у відносинах з відшкодування витрат за надані позивачем телекомунікаційні послуги окремим категоріям громадян, які користуються правом на пільги викладені у постановах Верховного Суду від: 07.08.2023 у справі № 922/1418/22; 28.09.2023 у справі № 916/2523/22; 06.10.2023 у справі № 916/429/23).

При цьому суд звертає увагу позивача, що заміна неналежного відповідача належним здійснюється виключно за заявою позивача, що визначено ч. 2 ст. 48 ГПК України, в силу якої, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Однак під час розгляду цієї справи, від позивача клопотання про заміну неналежного відповідача до суду не надходило.

За наведених обставин та правових норм, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову АТ "Укртелеком".

Судові витрати.

При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 15090 від 12 червня 2025 року (а.с. 251).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи той факт, що в задоволенні позову суд відмовив, судові витрати зі сплати позивачем судового збору в сумі 2 422,40 грн покладаються на позивача.

Керуючись ст. 13, 73, 74, 86, 123, 126, 129, 165, 178, 236, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

відмовити у задоволенні позову Акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м. Київ, бульв. Тараса Шевченка, буд. 18, ідентифікаційний код юридичної особи: 21560766) до Рогатинської міської ради (77001, Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н, м. Рогатин, вул. Галицька, буд. 65, ідентифікаційний код юридичної особи: 04054323) про стягнення 10 232,39 грн заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Вебадреса, за якою можна знайти текст судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя І.Є. Горпинюк