УХВАЛА

25 серпня 2025 року

м. Київ

cправа № 903/838/24

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Бакуліної С. В. (доповідач),

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного підприємства "Трансвіт"

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.07.2025 (головуючий суддя - Тимошенко О.М., судді: Юрчук М.І., Миханюк М.В.) та рішення Господарського суду Волинської області від 01.04.2025 (суддя Шум М.С.)

у справі №903/838/24

за позовом Приватного підприємства "Трансвіт"

до Фермерського господарства "Галстедан",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Державне підприємство "Дослідне господарство "Радехівське" Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України",

про зобов`язання вчинити дії та стягнення штрафних санкцій і збитків,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Трансвіт" (далі - ПП "Трансвіт") звернулось до Господарського суду Волинської області з позовом до Фермерського господарства "Галстедан" (далі - ФГ "Галстедан"), в якому просило суд:

- зобов`язати ФГ "Галстедан" повернути (відвантажити) ПП "Трансвіт" переданий на зберігання згідно Договору зберігання №14-12-22р та Акта приймання-передачі №141222/01 від 14.12.2022 озимий ячмінь у кількості 2 751,37 тон з показниками: вологість 14%; смітна домішка 2%; зернова домішка 15%;

- зобов`язати ФГ "Галстедан" відшкодувати ПП "Трансвіт" збитки, завдані в результаті простою залізничних вагонів в сумі 1 972 531,86 грн;

- стягнути з ФГ "Галстедан" на користь ПП "Трансвіт" штраф за Договором зберігання №14-12-22р від 14.12.2022 в сумі 1 569 425 грн;

- судові витрати в загальній сумі 280 834,48 грн, з яких 230 834,48 грн судовий збір та 50 000 грн витрати на професійну правничу допомогу покласти на ФГ "Галстедан".

Господарський суд Волинської області рішенням від 01.04.2025 у справі №903/838/24, яке Північно-західний апеляційний господарський суд залишив без змін постановою від 22.07.2025, в позові відмовив повністю.

ПП "Трансвіт" звернулось 16.08.2025 через підсистему "Електронний суд" до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 01.04.2025 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.07.2025 у справі №903/838/24 і постановити нове рішення, яким позовні вимоги ПП "Трансвіт" у справі №903/838/24 задовольнити повністю.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд вважає за необхідне залишити її без руху з огляду на таке.

Згідно частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, вона залишається без руху.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а з позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2024 установлено у розмірі 3 028 грн.

Предметом позову, з яким у 2024 році ПП "Трансвіт" звернулось до Господарського суду Волинської області, є: (1) зобов`язання ФГ "Галстедан" повернути (відвантажити) ПП "Трансвіт" переданий на зберігання згідно Договору зберігання №14-12-22р та Акта приймання-передачі №141222/01 від 14.12.2022 озимий ячмінь у кількості 2 751,37 тон з показниками: вологість 14%; смітна домішка 2%; зернова домішка 15%; (2) зобов`язання ФГ "Галстедан" відшкодувати ПП "Трансвіт" збитки, завдані в результаті простою залізничних вагонів в сумі 1 972 531,86 грн; (3) стягнути з ФГ "Галстедан" на користь ПП "Трансвіт" штраф за Договором зберігання №14-12-22р від 14.12.2022 в сумі 1 569 425 грн.

Верховний Суд звертає увагу на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі №910/13737/19, відповідно до якої майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 162, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 163 ГПК позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Таким чином позовна вимога про зобов`язання повернути (відвантажити) переданий на зберігання згідно озимий ячмінь у кількості 2 751,37 тон має вартісну оцінку, носить майновий характер і розмір ставок судового збору за її подання визначається за вимогами статті 4 Закону України "Про судовий збір", виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

Як убачається з рішень судів попередніх інстанцій, ПП "Трансвіт" просить, зокрема, про повернення (відвантаження) ПП "Трансвіт" переданого на зберігання ФГ "Галстедан" згідно Договору зберігання №14-12-22р та Акта приймання-передачі №141222/01 від 14.12.2022 озимого ячменю у кількості 2 751,37 тон, вартість якого становить 15 694 250 грн.

Отже загальна оспорювана сума скаржником є 19 236 206,90 грн (15 694 250 грн + 1 972 531,86 грн + 1 569 425 грн).

Підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір встановлений у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З урахуванням викладеного при поданні касаційної скарги мав бути сплачений судовий збір у сумі 461 668,96 грн (19 236 206,90 грн х 1,5%) х 200 % (ставка)) х 0,8 коефіцієнту).

ПП "Трансвіт" до касаційної скарги додано платіжну інструкцію від 15.08.2025 №3563 про сплату судового збору у розмірі 369 335,17 грн, що свідчить про часткову сплату судового збору.

Отже, ПП "Трансвіт" необхідно надати Верховному Суду належні документи, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 92 333,79 грн, що становить різницю між сумою судового збору, який необхідно сплатити скаржнику (461 668, 96 грн), та фактично ним сплаченим (369 335,17 грн).

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Ураховуючи викладене, касаційна скарга ПП "Трансвіт" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.07.2025 та рішення Господарського суду Волинської області від 01.04.2025 у цій справі підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК, із наданням скаржнику строку для усунення недоліків, а саме подання Верховному Суду документа що підтверджує доплату судового збору у сумі 92 333,79 грн, за наведеними нижче реквізитами:

- Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102;

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- Код банку отримувача (МФО): 899998;

- Рахунок отримувача: UA0026007;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)".

Суд звертає увагу скаржника на те, що необхідними реквізитами для ідентифікації скарги є, зокрема, номер справи, в межах якої подається відповідна скарга, та дата судового рішення, що оскаржується.

Реквізити рахунків для зарахування судового збору за подання касаційної скарги розміщено також на офіційному вебсайті Верховного Суду.

При цьому звертається увага на те, що заяву про усунення недоліків, подану на виконання приписів цієї ухвали, необхідно також надіслати іншим учасникам справи, надавши Суду докази такого надіслання.

Згідно з частиною четвертою статті 174 та частиною другою статті 292 ГПК якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із касаційною скаргою.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 292, 314 ГПК, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного підприємства "Трансвіт" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.07.2025 та рішення Господарського суду Волинської області від 01.04.2025 у справі №903/838/24 залишити без руху.

2. Надати скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити Приватному підприємству "Трансвіт", що невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С. В. Бакуліна