ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2025 р. м. Київ Справа № 911/1020/24

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., розглянув матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СК АЛЬЯНС 2006»

11501, місто Коростень, вулиця Шевченка, будинок 27/1, офіс 48,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дайнері альянс»

08133, Київська область, Бучанський район, місто Вишневе, вулиця Молодіжна, будинок 12, квартира 42,

про стягнення заборгованості

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх.№563/24 від 19.04.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю «СК АЛЬЯНС 2006» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дайнері альянс» про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору поставки нафтопродуктів, що укладений у спрощений спосіб, у зв`язку із чим позивачем нархована заборгованість із несплати коштів за поставлений товар у сумі 68370,00 грн.

Судом встановлено, що позовна заява і додані до неї документи не відповідають вимогам пункту 8 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.04.2024 судом залишено позовну заяву без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про усунення недоліків (вх.№5703/24 від 08.05.2024).

Судом встановлено, що позовна заява і додані до неї документи відповідають вимогам статей 162, 164, 172, частині 5 статті 174, статті 175 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи, а згідно з пунктом 1 частини 5 цієї статті малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" встановлено, що на 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3028,00 гривень.

За позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СК АЛЬЯНС 2006» заявлена до стягнення сума у розмірі 68370,00 грн., отже, дана справа є малозначною в розумінні пункту 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, не відноситься до категорій справ, що не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до частини 4 статті 247 Господарського процесуального кодексу України, та підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та розгляд справи без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.05.2024 прийнято позовну заяву (вх.№563/24 від 19.04.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю «СК АЛЬЯНС 2006» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дайнері альянс» про стягнення заборгованості до розгляду та відкрито провадження у справі №911/1020/24, розгляд справи №911/1020/24 призначено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, встановлено сторонам строки подання заяв по суті справи.

Відповідач своїм правом на заперечення позову, в порядку статті 165 Господарського процесуального кодексу України, не скористався та не подав до суду, у встановлений судом строк, відзиву на позовну заяву.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписав рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, відповідно до частин 4, 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України.

За результатом з`ясування всіх фактичних обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічного та повного дослідження матеріалів справи, суд

встановив:

1. Правовідносини сторін

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «СК АЛЬЯНС 2006» як постачальником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дайнері альянс» як покупцем була досягнута домовленість щодо поставки нафтопродуктів - палива дизельного.

Відповідно до видаткових накладних №20777 від 09.10.2023, №20775 від 09.10.2023, №20935 від 10.10.2023, №20943 від 10.10.2023, №20781 від 09.10.2023, які підписані сторонами в електронній формі, позивач поставив відповідачу дизельне паливо.

2. Аргументи позивача

Позивач зазначає, що ним на підставі домовленостей сторін поставлений відповідачу товар всього на суму 156378,00 грн, що підтверджується видатковими накладними.

Відповідач оплатив товар лише частково, на суму 88008,00 грн, у зв`язку з чим наявна заборгованість у розмірі 68370,00 грн, яку позивач заявляє до стягнення.

3. Аргументи відповідача

Відповідач своїх аргументів та заяв по суті справи не надав.

Судом вчинені всі належні дії для своєчасного повідомлення відповідача про розгляд цієї справи: копія ухвали Господарського суду Київської області про відкриття провадження у справі від 13.05.2024 направлена відповідачу 20.05.2024 рекомендованим листом з повідомленням про вручення засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» на адресу, вказану у позовній заяві, яка відповідає адресі його місцезнаходження за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та повернута до суду підприємством поштового зв`язку 10.06.2024 без вручення, з підстав: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Суд наголошує, що Верховний Суд у постановах від 25.04.2018 у справі №800/547/17, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

4. Норми права, що підлягають застосуванню

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 2 статті 205 Цивільного кодексу України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Частиною 1 статті 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За загальним правилом правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі (стаття 208 Цивільного кодексу України).

При цьому, відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Також, за приписами частини 1 статті 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Договір, відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі статтею 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (частина 2 стаття 640 Цивільного кодексу України).

Статтею 641 Цивільного кодексу України передбачено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

Відповідно до статті 642 Цивільного кодексу України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Таким чином, оскільки відповідач виставив позивачу рахунок на оплату, а позивач частково оплатив такий рахунок, сторонами підписані видаткові накладні, в яких погоджені істотні умови договору поставки (товар, його кількість, ціна, адреса доставки), підписання яких відповідачем підтверджується наданими до матеріалів справи паперовими копіями електронних документів, що містять відомості про накладення кваліфікованих електронних підписів уповноважених осіб сторін - їх керівників, що за відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань уповноважені діяти від імені товариств без обмеження повноважень, зокрема, директора відповідача Стегнія Андрія Миколайовича, суд дійшов висновку, що між сторонами мало місце укладення правочину на поставку товару у спрощений спосіб.

Згідно з частинами 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частини 1 статті 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитись від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Статтею 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

5. Фактичні обставини, встановлені судом, докази, що прийняті та відхилені судом, мотиви прийняття або відхилення кожного доказу та аргументу, викладеного сторонами у матеріалах справи та висновки суду за результатами розгляду справи

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «СК АЛЬЯНС 2006» як постачальником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дайнері альянс» як покупцем укладений договір поставки нафтопродуктів - палива дизельного у спрощений спосіб.

Відповідно до видаткових накладних №20777 від 09.10.2023 на суму 30902,40 грн, №20775 від 09.10.2023 на суму 36052,80 грн, №20935 від 10.10.2023 на суму 26442,00 грн, №20943 від 10.10.2023 на суму 26928,00 грн, №20781 від 09.10.2023 на суму 36052,80 грн, всього на суму 156378,00 грн, позивач поставив відповідачу дизельне паливо, а відповідач прийняв вказаний товар, що підтверджується підписанням його уповноваженим представником - директором відповідача Стегнієм Андрієм Миколайовичем, вищевказаних видаткових накладних, які є первинними бухгалтерськими документами в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та відповідно до статті 9 цього Закону підтверджують факт здійснення господарської операції - поставки товару.

Вищевказані видаткові накладні підписані уповноваженими представниками сторін в електронній формі, що підтверджується наданими до матеріалів справи паперовими копіями електронних документів, що містять відомості про накладення кваліфікованих електронних підписів уповноважених представників сторін - їх керівників, які за відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань уповноважені діяти від імені товариств без обмеження повноважень.

Відповідач за отриманий товар розрахувався лише частково - сплатив суму 88008,00 грн, вказане відповідачем не заперечене.

З огляду на вказане, заборгованість відповідача з оплати отриманого товару складає 68370,00 грн.

Доказів оплати заборгованості в заявленому розмірі суду не надано.

В силу приписів статті 181 Господарського кодексу України, господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 205 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Підписані сторонами видаткові накладні, підтверджують факт досягнення між ними домовленості щодо предмету та ціни правочину, а факт передачі та одержання товару, а також платіжні доручення на його часткову оплату, свідчить про виникнення між сторонами відносин з поставки, які регулюються Параграфом 3 Цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно положень статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За змістом укладеного договору поставки, сторони не передбачили строк оплати товару, а отже, з огляду на вищевикладені положення закону, товар мав бути оплачений покупцем (відповідачем) після його прийняття за кожною з видаткових накладних.

В силу вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, позивач звертався до відповідача з претензією вих. № 20/03 від 20.03.2024 з вимогою сплатити спірну заборгованість, до матеріалів справи надано належні докази надіслання цієї претензії відповідачу: копії опису вкладення у цінний лист з відбитком календарного штемпелю поштового відділення та накладної № 121 АТ "Укрпошти". Доказів відповіді відповідача на цю претензію або її задоволення матеріали справи не містять.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач допустив прострочення виконання зобов`язання з оплати товару, який був поставлений за видатковими накладними №20777 від 09.10.2023, №20775 від 09.10.2023, №20935 від 10.10.2023, №20943 від 10.10.2023, №20781 від 09.10.2023. Заборгованість за вказаними вище поставками товару склала 68370,00 грн.

Таким чином, з урахуванням обставин здійснення позивачем поставки товару та порушення відповідачем своїх зобов`язань, в частині сплати за нього погодженої суми коштів, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства та встановлені обставини спірних правовідносин сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

6. Розподіл судових витрат

За статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача, відтак, відповідач має відшкодувати позивачу витрати зі сплати судового збору за подання позову, а судові витрати відповідача залишаються за відповідачем.

Також у складі судових витрат позивач заявляє до стягнення з відповідача витрат позивача на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн, позивачем подані до матеріалів справи копії договору про надання правничої допомоги №6/2024 від 29.03.2024, акту приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правничої допомоги №6/2024 від 29.03.2024, ордеру на надання правничої (правової) допомоги, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, платіжної інструкції №453 від 29.03.2024 на суму 5000,00 грн.

Оцінюючи зазначені докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем доведено розмір витрат на професійну правничу допомогу, які він сплатив у зв`язку із розглядом даної справи, розмір цих витрат, за висновком суду, відповідає критеріям, що встановлені Європейським судом з прав людини, який застосовує критерії реальності, необхідності та розумності для визначення розміру судових витрат, які мають бути відшкодовані, зважаючи на конкретні обставини справи. Позивачем доведено, що витрати були фактично понесені, були необхідними для ведення справи, а їхній розмір є обґрунтованим і співмірним.

В силу приписів частин 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, сторона може заявити клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу в разі неспівмірності відповідних витрат. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зважаючи на відсутність заперечень відповідачем розміру витрат позивача на правничу допомогу, суд вважає зазначені витрати обґрунтованими в заявленому розмірі 5000,00 грн.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов (вх.№563/24 від 19.04.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю «СК АЛЬЯНС 2006» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дайнері альянс» про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дайнері альянс» (08133, Київська область, Бучанський район, місто Вишневе, вулиця Молодіжна, будинок 12, квартира 42, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СК АЛЬЯНС 2006» (11501, місто Коростень, вулиця Шевченка, будинок 27/1, офіс 48, ) суму боргу у розмірі 68370,00 грн (шістдесят вісім тисяч триста сімдесят гривень), витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень) та витрати позивача на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 22.08.2025.

Суддя С.О. Саванчук