ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/2099/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Пугачову Д.І.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніверсал Фіш Компані" (вул. Головатого, буд. 83, м. Бориспіль, Київська обл., 08300; )
до Держави Російська Федерація в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації (вул. В. Дмитрівка, буд. 15а, м. Москва, Російська Федерація, 125993)
про стягнення 2 210 394, 25 дол. США
за участю представників:

позивача - не з`явився,

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юніверсал Фіш Компані" 17.06.2025 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Держави Російська Федерація в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації про стягнення з відповідача на свою користь збитків у розмірі 2 210 394. 25 дол. США.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.06.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніверсал Фіш Компані" прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі № 922/2099/25 за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання.

Вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Проте, відповідач наданим йому процесуальним правом не скористався, відзив на позовну заяву не надав.

Протокольною ухвалою господарського суду від 05.08.2025 підготовче провадження у справі № 922/2099/25 закрито; розгляд справи по суті призначено на 19.08.2025 о 14:40.

У судове засідання, яке відбулося 19.08.2025, представники сторін не з`явились.

31.07.2025 позивачем було подано до суду заяву (вх. № 17703/23) про розгляд справи без участі представника позивача. У своїй заяві позивач зазначив, що позовні вимоги він підтримує у повному обсязі.

Відповідач про причину неявки суд не повідомив.

Копії ухвал господарського суду від 23.06.2025, 22.07.2025 та 05.08.2025, адресовані Російській Федерації в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації, відправлені не були у зв`язку з припиненням Акціонерним товариством "Укрпошта" пересилання міжнародних поштових відправлень, адресованих до Російської Федерації, про що канцелярією Господарського суду Харківської області складено відповідні акти.

Водночас, відомості про судовий розгляд справи було своєчасно оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень у мережі Інтернет та на офіційному сайті Судової влади України.

Враховуючи, що неявка у судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності, за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юніверсал Фіш Компані" (позивач) здійснює господарську діяльність з переробки/виробництва риби, рибної продукції та морепродуктів, є імпортером та експортером зазначених продуктів харчування.

Позивач здійснював господарську діяльність у м. Куп`янськ у виробничо-складському комплексі, який складався з офісних, виробничих, складських приміщень за адресою: м. Куп`янськ, вул. Сватівська, 55, на праві оренди.

Право оренди підтверджується Договорами оренди нежитлових приміщень: №1329/ар від 03.09.2020, № 1331/ар від 03.09.2020, № 1330/ар від 03.09.2020, договором суборенди земельної ділянки від 26.12.2014 (надалі - Договори оренди).

Відповідно до вищезазначених Договорів оренди, позивач використовував на праві оренди наступне майно (надалі - нерухоме майно):

- будівлю низькотемпературного холодильника, літ. "А", загальною площею 2 825,6 кв.м;

- овочесховище, літ. "Р", загальною площею 383,6 кв.м;

- нежитлові будівлі цеху по переробці свіжомороженої та охолодженої риби та ікри з побутовими приміщеннями, літ. "И", "И-1", загальною площею 3 078, 3 кв.м;

- адміністративну будівлю, літ. "А-1", загальною площею 1 744,3 кв.м;

- будівлю холодильнику, літ. "У", загальною площею 1 205,7 кв.м;

- вагову, навіс, літ. "Н", "Н-1", загальною площею 127,2 кв.м.

Право власності орендодавця за Договорами оренди підтверджується наступними правовстановлюючими документами:

- Будівля низькотемпературного холодильника: Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 30.07.2008 серія САВ № 193129; Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 19712595 від 30.07.2008; Витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 825538 від 28.02.2013;

- Овочесховище: Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 14.12.2007 серія САВ № 559206; Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17060214 від 14.12.2007; Витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 834144 від 28.02.2013;

- Нежитлова будівля цеху по переробці свіжомороженої та охолодженої риби та ікри з побутовими приміщеннями: Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 92038574 від 14.07.2017; Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 09.02.2012 серія САВ № 943933; Витяг про державну реєстрацію прав № 33119715 від 09.02.2012; Витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №829751 від 28.02.2013;

- Адміністративна будівля: Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 14.12.2007 серія САВ № 559206; Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17060214 від 14.12.2007; Витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 834144 від 28.02.2013;

- Будівля холодильника: Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 14.12.2007 серія САВ № 559206; Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17060214 від 14.12.2007;

- Вагова, навіс: Договір купівлі-продажу від 20.04.2007, укладений між ПП "ЛНВ" () та ПП "Лущик В.П.", засвідчений приватним нотаріусом Куп`янського міського нотаріального округу Харківської області Башинським Л.В., зареєстровано в реєстрі за № 593; Витяг про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 3873184 від 20.04.2007; Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14460420 від 07.05.2007; Витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 845272 від 28.02.2013.

24.02.2022 Російською Федерацією було вчинено акт збройної агресії проти України, що є загальновідомим фактом, яке не потребує доведення. Так, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України 24.02.2022 Указом Президента України, затвердженого Законом № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан до 25.05.2022, який у подальшому продовжувався включно до дня подання цього позову, прийняттям низки Указів Президента України.

Російською Федерацією ведуться бойові (воєнні) дії на території України, в тому числі в м. Куп`янськ, що призвело і призводить до пошкодження та знищення як нерухомого так і рухомого майна, у тому числі і позивача.

24.02.2022 м. Куп`янськ було тимчасово окуповано Російською Федерацією, що є загально відомим фактом та підтверджується нормативно-правовими актами.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, (далі - Перелік) територія міста Куп`янська Куп`янської міської територіальної громади Куп`янського району Харківської з 24.02.2022 по 09.09.2022 віднесена до тимчасово окупованої Російською Федерацією території України.

Під час окупації військовими РФ було здійснено незаконне заволодіння майном ТОВ "ЮФК", що зафіксовано у кримінальному провадженні № 0002039 від 03.08.2022, згідно з матеріалами якого: "… 28.02.2022 року невідомі особи з числа військових Російської Федерації перебуваючи на тимчасово окупованій території, що за адресою: Харківська область, Куп`янський район, м. Куп`янськ, вул. Сватівська, 55 незаконно заволоділи всіма приміщеннями, обладнанням, майном, товарними залишками, комплектуючими, залишками пакування, етикеток, стікерів для маркування товару та іншого, що належить ТОВ "ЮФК", чим завдано матеріальної шкоди за загальну суму близько 85 069 342.07 грн". Внаслідок порушення звичаїв війни (ч. 1 ст. 438 КК України) військовими РФ було частково викрадено в цивільному об`єкті значну частину товарно-матеріальних цінностей, в тому числі і основних засобів, але через те, що більша частина основних засобів є вмонтованим обладнанням - вивезти вони його не змогли".

Звільнення м. Куп`янськ з під окупації військових угрупувань та регулярної армії Російської Федерації характеризувалось активними бойовими діями, що потягло за собою додатково руйнування нерухомого майна та відповідно було знищено залишки всіх тих основних засобів, що знаходилось всередині нерухомого майна.

Незважаючи на звільнення м. Куп`янськ з під окупації військами Російської Федерації, територія м. Куп`янська продовжує зазнавати артилерійських та ракетних обстрілів з боку збройних сил Російської Федерації, а майно тотального знищення, адже місто розташоване всього лише в 50 км від кордону з Російською Федерацією.

Так, відповідно до Переліку, місто Куп`янськ Куп`янської міської територіальної громади Куп`янського району Харківської області:

- з 24.02.2022 по 09.09.2022 віднесено до тимчасово окупованих Російською Федерацією території України;

- з 09.09.2022 по 17.09.2022 віднесено до території активних бойових дій;

- з 17.09.2022 до цього часу віднесено до території, на якій ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Вказані обставини також підтверджуються офіційними відповідями органів державної влади на адвокатські запити представника позивача щодо надання інформації про проведення активних бойових дій під час наступу/відступу збройних сил Російської Федерації на територію м. Куп`янськ та про факти обстрілювання/бомбардування Російською Федерацією об`єктів нерухомості, що належать на праві власності Приватному підприємству "Лущик В.П.", у м. Куп`янськ Харківської області. Адже нерухоме майно, яке належить на праві власності підприємству "Лущик В.П." та розташоване за адресою: Харківська обл., м.Куп`янськ, вул. Сватівська, буд. 55, неодноразово зазнавало руйнувань внаслідок ворожих ракетних обстрілів збройних формувань Російської Федерації і як наслідок основні засоби ТОВ "ЮФК", які знаходились в середині нерухомого майна були остаточно знищені.

Так, Міністерство з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України у листі-відповіді № 22/2-6497-24 від 07.08.2024 повідомило, що місто Куп`янськ Куп`янської міської територіальної громади Куп`янського району Харківської області включено до Переліку:

- зі статусом тимчасової окупації у період з 24.02.2022 по 09.09.2022;

- зі статусом активні бойові дії у період з 09.09.2022 по 17.09.2022;

- зі статусом можливих бойових дій з 17.09.2022 по теперішній час.

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Харківській області листом-відповіддю № 276аз/119-24/03-2024 від 12.08.2024 було повідомлено, що 16.11.2022 до Куп`янського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшло повідомлення про ворожий обстріл за адресою: Харківська обл., м. Куп`янськ, вул. Сватівська, буд. 55, внаслідок якого було пошкоджено майно ТОВ "Юніверсал Фіш Компані". Подію зареєстровано в ЄО № 3394 16.11.2022 Куп`янським РВП ГУНП в Харківській області, а також 08.12.2022 до Куп`янського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшло повідомлення про ворожий обстріл за адресою: Харківська обл., м. Куп`янськ, вул. Сватівська, буд. 55, внаслідок якого було пошкоджено майно ТОВ "Юніверсал Фіш Компані". Подію зареєстровано в ЄО № 4052 08.12.2022 Куп`янським РВП ГУНП в Харківській області. Вищевказані повідомлення про кримінальне правопорушення були приєднані до кримінального провадження № 0002871 від 16.11.2022, яке перебуває в провадженні Управління Служби Безпеки України в Харківській області.

Окрім того, згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №00002666 від 20.09.2022, в результаті військової агресії Російської Федерації, на території Харківської області, м. Куп`янськ, за адресою: вул. Сватівська, 55, внаслідок військової агресії Російської Федерації, було знищено будівлі майнового комплексу Приватного підприємства "Лущик В.П.", яке було за Договорами оренди у користуванні ТОВ "ЮФК" та знаходиться за адресою: Харківської області, м.Куп`янськ, вул. Сватівська, 55, внаслідок прямого влучання снарядів.

Через ракетні обстріли Російською Федерацією нерухомого майна позивача руйнувань зазнали наступні об`єкти:

1. Будівля низькотемпературного холодильника, літ. "А", площа 2 825,6 кв.м;

2. Овочесховище, літ. "Р", площа 383,6 кв.м;

3. Нежитлова будівля цеху по переробці свіжомороженої та охолодженої риби та ікри з побутовими приміщеннями, літ. "И", "И-1", площа 3 078,3 кв.м;

4. Адміністративна будівля, літ. "А-1", площа 1 744,3 кв.м;

5. Будівля холодильника, літ. "У", площа 1 205,7 кв.м;

6. Вагова, літ. "Н", площа 127,2 кв.м.

Внаслідок ракетного обстрілу Російською Федерацією вищевказаних об`єктів нерухомого майна, Куп`янською міською військовою адміністрацією було видано розпорядження № 29 від 28.02.2023 "Про утворення робочої групи з питань виконання невідкладних робіт щодо ліквідації наслідків збройної агресії Російської Федерації, пов`язаних з пошкодженням будівель та споруд на території Куп`янської міської територіальної громади" та відповідно до цього розпорядження, сформовано комісію з обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації, для огляду нерухомого майна, на території Куп`янської міської територіальної громади, встановлення масштабів його руйнування та складення відповідних актів за наслідками такого огляду.

Так, комісією з обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації, Куп`янської міської військової адміністрації (далі - комісія Куп`янської МВА) 08.05.2023 було оглянуто наступні об`єкти нерухомого майна позивача та складені відповідні акти комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації:

1. Акт комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації, складений за результатами огляду Будівлі низько-температурного холодильника, літ. "А", площа 2 825,6 кв.м.

Комісією Куп`янської МВА встановлено, що ймовірною причиною пошкодження об`єкта є обстріл військами Російської Федерації (ракети С-300, РСЗВ).

Також Комісією Куп`янської МВА встановлені масштаби та наслідки таких руйнувань об`єкта, а саме: значні руйнування несучих та огороджувальних конструкцій, ступінь та характер яких свідчить про необхідність виконання робіт щодо повного демонтажу частини об`єкта або його окремих конструкцій, підсилення об`єкта або його окремих несучих та огороджувальних конструкцій та відновлення, капітального ремонту або реконструкції, обробка будівлі від екологічного забруднення.

2. Акт комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації, складений за результатами огляду Овочесховища, літ. "Р", площа 383,6 кв.м.

Комісією Куп`янської МВА встановлено, що ймовірною причиною пошкодження об`єкта є обстріл військами Російської Федерації (ракета с-300).

Також Комісією Куп`янської МВА встановлені масштаби та наслідки таких руйнувань об`єкта, а саме: об`єкт не придатний для використання за цільовим призначенням, повністю втратив свою економічну цінність, наявні пошкодження несучих та огороджувальних конструкцій, ступінь та характер яких свідчить про небезпеку аварійного обвалення об`єкта (зруйновані об`єкти) - рекомендовано виконання невідкладних робіт щодо демонтажу (ліквідації) об`єкта.

3. Акт комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації, складений за результатами огляду Нежитлової будівлі, цеху по переробці свіжомороженої та охолодженої риби та ікри з побутовими приміщеннями, літ. "И", "И-1", площа 3 078,3 кв.м.

Комісією Куп`янської МВА встановлено, що ймовірною причиною пошкодження об`єкта є обстріл військами Російської Федерації (ракета с-300), пожежа.

Також Комісією Куп`янської МВА встановлені масштаби та наслідки таких руйнувань об`єкта, а саме: об`єкт не придатний для використання за цільовим призначенням, повністю втратив свою економічну цінність, наявні пошкодження несучих та огороджувальних конструкцій, ступінь та характер яких свідчить про небезпеку аварійного обвалення об`єкта (зруйновані об`єкти) - рекомендовано виконання невідкладних робіт щодо демонтажу (ліквідації) об`єкта.

4. Акт комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації, складений за результатами огляду Адміністративно-виробничої будівлі, літ. "А-1", площа 1 744,3 кв.м.

Комісією Куп`янської МВА встановлено, що ймовірною причиною пошкодження об`єкта є обстріл військами Російської Федерації (ракета с-300).

Також Комісією Куп`янської МВА встановлені масштаби та наслідки таких руйнувань об`єкта, а саме: наявні значні руйнування фундаменту та суттєві руйнування (повністю) самонесучих огороджувальних конструкцій 1 та 2 поверхів, та суттєві руйнування огороджувальних конструкцій, ступінь та характери яких свідчить про необхідність виконання робіт з демонтажу частин об`єкта або його окремих конструкцій, об`єкт не придатний для використання.

5. Акт комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації, складений за результатами огляду Будівлі холодильника, літ. "У", площа 1 205,7 кв. м.

Комісією Куп`янської МВА встановлено, що ймовірною причиною пошкодження об`єкта є обстріл військами Російської Федерації (ракета с-300).

Також Комісією Куп`янської МВА встановлені масштаби та наслідки таких руйнувань об`єкта, а саме: об`єкт не придатний для використання за цільовим призначенням, повністю втратив свою економічну цінність, наявні пошкодження несучих та огороджувальних конструкцій, ступінь та характер яких свідчить про небезпеку аварійного обвалення об`єкта (зруйновані об`єкти) - рекомендовано виконання невідкладних робіт щодо демонтажу (ліквідації) об`єкта.

6. Акт комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації, складений за результатами огляду Вагової, літ. "Н", площа 127,2 кв.м.

Комісією Куп`янської МВА встановлено, що ймовірною причиною пошкодження об`єкта є обстріл військами Російської Федерації (ракета с-300, ракети РСЗВ).

Також Комісією Куп`янської МВА встановлені масштаби та наслідки таких руйнувань об`єкта, а саме: незначні руйнування несучих та огороджувальних конструкцій, ступінь та характер яких свідчить про необхідність виконання робіт щодо відновленню огороджувальних конструкцій, капітального ремонту або реконструкції.

Окрім наведеного вище, ракетний обстріл збройними силами Російської Федерації нерухомого майна позивача спричинило на його об`єктах пожежу значних масштабів, яка призвела до їх майже повного руйнування та екологічного забруднення через те, що в приміщеннях знаходились залишки риби та морепродуктів, відповідно було знищено і залишки основних засобів які знаходились в середині приміщення:

Зазначене підтверджується:

1. Актом про пожежу від 16.11.2022, складеним комісією ВЗНС Куп`янського РУ ГУ ДСНС України в Харківській області, яким встановлений факт виникнення пожежі на складському приміщенні нерухомого майна позивача 16.11.2022 об 11:10 внаслідок проведення бойових (воєнних) дій.

2. Актом про пожежу від 09.12.2022, складеним комісією ВЗНС Куп`янського РУ ГУ ДСНС України в Харківській області, яким встановлений факт виникнення пожежі на виробничому приміщенні нерухомого майна позивача 08.12.2022 об 15:50 внаслідок проведення бойових (воєнних) дій.

Актом встановлено, що внаслідок пожежі було знищено: нежитлову будівлю цеху по переробці свіжомороженої та охолодженої риби та ікри з побутовими приміщеннями, майно та обладнання, що було в приміщенні цеху.

3. Актом про пожежу від 22.12.2022, складеним комісією ВЗНС Куп`янського РУ ГУ ДСНС України в Харківській області, яким встановлений факт виникнення пожежі в кабінетах адміністративно-виробничої будівлі нерухомого майна позивача 21.12.2022 об 15:00 внаслідок проведення бойових (воєнних) дій.

Також позивачем в складі комісії для обстеження майна, пошкодженого/втраченого внаслідок збройної агресії Російської Федерації, сформованої за наказом директора ПП "Лущик В.П." № 08/05 від 08.05.2023, (далі - Комісія ПП) було самостійно здійснено огляд об`єктів нерухомого майна, розташованого за адресою: Харківська обл., м. Куп`янськ, вул. Сватівська, 55, на предмет їх пошкодження/знищення внаслідок збройної агресії Російської Федерації.

За результатами огляду Комісією ПП було зафіксовано факт, причини, наслідки та ступінь пошкодження нерухомого майна позивача, про що було складено Акт комісійного обстеження майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації від 08.05.2024, до якого також було долучено фото- та відеофіксацію, які відображають непридатний до використання стан нерухомого майна позивача та знищення всього майна ТОВ "ЮФК", що знаходилось всередині знищених будівель, що було спричинено збройною агресією Російської Федерації проти України, зокрема, грабунком під час окупації військовими Російської Федерації, ракетними обстрілами м. Куп`янськ, пожежами.

Ще одним доказом руйнування нерухомого майна і відповідно знищення товарно-матеріальних цінностей позивача, що були всередині нерухомого майна військовими угрупуваннями Російської Федерації внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, окупації м. Куп`янськ та постійних артилерійських та ракетних обстрілів після деокупації м. Куп`янськ, є фото, надані разом з листом-відповіддю № 3465 від 21.08.2024 військовою частиною НОМЕР_1 на адвокатський запит представника позивача.

На фото чітко вбачають значні руйнування каркасу будівель, несучих (зовнішніх стін, плит, балок тощо), огороджувальних (внутрішніх стін, огорожі, підлоги, перегородки тощо) та захисних конструкцій (перекриття, покрівлі, дах), значні порушення цілісності об`єктів нерухомого майна Позивача та майже повна їх руйнація, знищення інженерних та комунікаційних систем будівель, обладнання та устаткування внаслідок потрапляння ракети зенітно-ракетної системи С-300 Російської Федерації.

Окрім того, в засобах масової інформації активно висвітлювались події та наслідки збройної агресії Російської Федерації у м. Куп`янськ Харківської області.

Так, зокрема, інформаційним агентством "Укрінформ" на їх офіційному веб-сайті 20.10.2022, після деокупації Збройними Силами України м. Куп`янськ Харківської області, було здійснено публікацію з назвою "Деокупований Куп`янськ: як на руїнах повертається життя", яка висвітлює та на доданих до публікації фото відображаються всі жахіття руйнувань міста внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України та окупації її військами міста Куп`янськ (посилання на публікацію: https://www.ukrinform.ua/rubric-ato/3597185-deokupovanij-kupansk-ak-na-ruinipovertaetsa-zitta.html).

Також, Харківська обласна прокуратура на своєму офіційному веб-сайті khar.gp.gov.ua регулярно висвітлює інформацію щодо здійснення збройними силами Російської Федерації ракетних обстрілів територіальних громад Харківської області, в тому числі і м. Куп`янськ, після деокупації останнього.

Зокрема, Харківською обласною прокуратурою 16.11.2022 (в день ракетного обстрілу нерухомого майна ПП "Лущик В.П." і відповідно основних засобів позивача, що знаходились всередині нерухомих будівель) було здійснено публікацію з назвою "Ракетна атака на критичну інфраструктуру Харківщини та обстріли двох районів області: розпочато провадження (ФОТО)", якою повідомляється, що протягом дня військові формування Російської Федерації не припиняли обстріли Куп`янського району, внаслідок чого, зокрема, пошкоджено будівлю харчового підприємства, житлові будинки у м. Куп`янськ (посилання на публікацію: https://khar.gp.gov.ua/ua/news.html?_m=publications&_t=rec&id=323025&fp=3420).

Також, Харківською обласною прокуратурою 09.12.2022 було здійснено публікацію з назвою "Правоохоронці документують наслідки ворожих обстрілів Харківщини - є загиблий та поранені (ФОТО)", якою повідомляється про ракетні обстріли 08.12.2022 (в день ракетного обстрілу нерухомого майна ПП "Лущик В.П." і відповідно основних засобів позивача, що знаходились всередині нерухомих будівель) м. Куп`янськ військовими збройних сил Російської Федерації за допомогою ЗРК С-300, внаслідок чого горіли складські приміщення продовольчого підприємства (посилання на публікацію: https://khar.gp.gov.ua/ua/news.html?_m=publications&_t=rec&id=324229&fp=3310).

Харківською обласною прокуратурою 22.12.2022 було здійснено ще одну публікацію про обстріли м. Куп`янськ з назвою "Військові ЗС РФ вкотре обстріляли Куп`янськ та Вовчанськ: поранено 5 людей (ФОТО)", якою повідомляється про ракетні обстріли 21.12.2022 (в день ракетного обстрілу в день ракетного обстрілу нерухомого майна ПП "Лущик В.П." і відповідно основних засобів позивача, що знаходились всередині нерухомих будівель) військовими формуваннями Російської Федерації м.Куп`янськ, внаслідок чого зазнали руйнування будівлі (посилання на публікацію: https://khar.gp.gov.ua/ua/news.html?_m=publications&_t=rec&id=324874&fp=3240).

Вказані докази та наведене свідчать про факт та масштаби пошкоджень об`єктів нерухомого майна, а разом із ним всіх основних засобів, що знаходились всередині нерухомого майна і були частково розкрадені спочатку окупантами, а вже після неможливості забрати все майно відбулось подальше фізичне знищення його шляхом потрапляння снарядів у будівлі через ракетні удари відповідача, численні пожежі, що безпосередньо спричинені обстрілами зі сторони РФ, що є грубим та зухвалим порушенням останнім законних прав та інтересів позивача на мирне володіння майном, яке було цивільним об`єктом, не мало жодного відношення до військового об`єкту.

Розмір збитків, понесених позивачем внаслідок руйнування рухомого майна через збройну агресію Російської Федерації, була визначена оціночною компанією ТОВ "Крестон Україна Валюейшн": оцінювачем Грюкало Андрієм Миколайовичем та Деменко Ольгою Володимирівною за результатами проведення незалежної оцінки збитків, завданих ТОВ "ЮФК" у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації.

Визначення шкоди та обсягу збитків, завданих ТОВ "ЮФК" внаслідок знищення майна у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, визначалось оціночною компанією у відповідності з Методикою визначення шкоди та обсягу збитків, завданих підприємствам, установам та організаціям усіх форм власності внаслідок знищення та пошкодження їх майна у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, а також упущеної вигоди від неможливості чи перешкод у провадженні господарської діяльності, що затверджена Наказом Міністерства Економіки України Фонду Державного Майна України № 3904/1223 від 18.10.2022.

Так, відповідно до Звіту про незалежну оцінку збитків, завданих ТОВ "ЮФК" у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, № 2092/RA/09-3 від 16.08.2023 (далі - Звіт про оцінку), за результатами проведення незалежної оцінки прямих збитків, завданих ТОВ "ЮФК" внаслідок знищення товарно-матеріальних цінностей у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, та визначення упущеної вигоди для цілей подання позовів та заяв на компенсацію, розмір прямих збитків ТОВ "ЮФК" внаслідок знищення основних засобів, що знаходились у нерухомому майні за адресою: Харківська обл., м. Куп`янськ, вул. Сватівська, 55, що сталося в результаті збройної агресії Російської Федерації, станом на 31.07.2023 становить 80 831 023,20 грн (вісімдесят мільйонів вісімсот тридцять одна тисяча двадцять три грн 20 коп.), з урахуванням ПДВ, що за курсом гривні до долара США становить 2 210 394.25 дол. США (два мільйони двісті десять тисяч триста дев`яносто чотири дол. США 25 цент.) (стор. 124 Звіту про оцінку).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 (зі змінами та доповненнями) із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який неодноразово подовжено та діє на даний час.

Даний указ винесено у зв`язку з початком воєнних дій та військової агресії, яку Російська Федерація розпочала та здійснює на території незалежної держави Україна відносно громадян України.

Предметом позову у цій справі є відшкодування майнової шкоди, завданої збройною агресією РФ проти України. Місцем завдання шкоди є територія суверенної держави Україна, місто-герой Харків.

Шкода, завдана агентами РФ, які порушили принципи та цілі, закріплені у Статуті ООН щодо заборони військової агресії, вчиненої стосовно іншої держави - України, вчинення актів збройної агресії іноземною державою не є реалізацією її суверенних прав, а свідчить про порушення зобов`язання поважати суверенітет та територіальну цілісність іншої держави - України, що закріплено у Статуті ООН.

Національне законодавство України виходить із того, що за загальним правилом шкода, завдана в Україні фізичній особі в результаті протиправних дій будь-якої іншої особи (суб`єкта), може бути відшкодована за рішенням суду України (за принципом генерального делікту).

Отже, Російська Федерація, вчинивши неспровокований та повномасштабний акт збройної агресії проти Української держави, численні акти геноциду Українського народу, не вправі надалі посилатися на свій судовий імунітет, заперечуючи тим самим юрисдикцію судів України на розгляд та вирішення справ про відшкодування шкоди, завданої такими актами агресії, (зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі № 990/80/22)

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" Європейським судом з прав людини наголошено, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді.

Відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН ЕБ-11/1 від 02.03.2022, військова агресія Російської Федерації була засуджена як така, що порушує статтю 2 (4) Статуту ООН, а також суверенітет, незалежність та територіальну цілісність України. Крім того, Російську Федерацію було зобов`язано припинити застосування сили проти України та вивести свої збройні сили за межі міжнародно визнаних кордонів України.

Аналогічних висновків дійшов і Міжнародний суд ООН, який у своєму наказі про забезпечувальні заходи від 16.03.2022 у справі щодо звинувачень в геноциді за конвенцією про попередження та покарання злочину геноциду (Україна проти Російської Федерації) зобов`язав Російську Федерацію припинити військову агресію проти України.

Також Генеральна Асамблея ООН прийняла Резолюцію ЕБ-12/1 від 24.03.2022, якою додатково засуджує військову агресію Росії проти України, вимагає від Російської Федерації припинення військових дій, в тому числі атак проти цивільних осіб та цивільних об`єктів, а також засуджує всі порушення міжнародного гуманітарного права та порушення прав людини та вимагає безумовного дотримання міжнародного гуманітарного права, включно із Женевськими Конвенціями 1949 року та Додатковим протоколом 1977 року до них.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 14.04.2022 про заяву Верховної Ради України "Про вчинення Російською Федерацією геноциду в Україні", визнано геноцидом Українського народу дії Збройних сил, політичного і військового керівництва Росії під час збройної агресії проти України, яка розпочалася 24 лютого 2022 року, а також доручено Голові Верховної Ради України спрямувати цю заяву до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї НАТО, урядів та парламентів іноземних держав. Голові Верховної Ради України надано повноваження звернутися до Генеральної прокуратури, Міністерства закордонних справ України та Міністерства юстиції України щодо невідкладного вжиття заходів для належного документування фактів вчинення Збройними силами Російської Федерації та її політичним і військовим керівництвом геноциду Українського народу, злочинів проти людяності, воєнних злочинів, інших тяжких злочинів на території України та ініціювання притягнення до відповідальності всіх винних осіб.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №210/4458/15-ц, від 30.01.2020 у справі № 287/167/18-ц, ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.08.2017 у справі № 761/9437/15-ц висловлено правову позицію про те, що факт збройної агресії Російської Федерації проти України встановленню в судовому порядку не потребує.

Преамбулою Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" встановлено, що Україна згідно з Конституцією України є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки, у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актам є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, суду належить зважати на його ефективність з точки зору ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У п. 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v, the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Крім того, Суд вказав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

При цьому, Верховний Суд, визначаючи у прийнятих постановах, правові висновки щодо відсутності у РФ судового імунітету, виходив з того, що країна-агресор діяла поза межами свого суверенного права на самооборону, навпаки, віроломно порушила усі суверенні права України, діючи на її території, тому безумовно Російська Федерація надалі не користується в такій категорії справ своїм судовим імунітетом. Такі висновки наведено в постановах Верховного Суду від 08 та 22 червня 2022 року у справах № 490/9551/19 та № 311/498/20.

Таких самих висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 18 травня 2022 року у справі № 428/11673/19 та у справі № 760/17232/20-ц, зазначивши додаткові аргументи непоширення судового імунітету Російської Федерації у спірних правовідносинах, а саме: підтримання юрисдикційного імунітету Російської Федерації позбавить позивача ефективного доступу до суду для захисту своїх прав, що є несумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції; судовий імунітет Російської Федерації не застосовується з огляду на звичаєве міжнародне право, кодифіковане в Конвенції ООН про юрисдикційні імунітети держав та їх власності (2004); підтримання імунітету Російської Федерації є несумісним з міжнародно-правовими зобов`язаннями України у сфері боротьби з тероризмом; судовий імунітет Російської Федерації не підлягає застосуванню з огляду на порушення нею державного суверенітету України, а отже, не є здійсненням Російською Федерацією своїх суверенних прав, що охороняються судовим імунітетом.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України "Про міжнародне приватне право", права та обов`язки за зобов`язаннями, що виникають внаслідок завдання шкоди, визначаються правом держави, у якій мала місце дія або інша обставина, що стала підставою для вимоги про відшкодування шкоди.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 42 Конвенції про правову допомогу, зобов`язання про відшкодування шкоди, крім тих, що випливають із договорів та інших правомірних дій, визначаються за законодавством Договірної Сторони, на території якої мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для вимоги про відшкодування шкоди.

Одночасно, відповідно до пп. "ж" ст. 11 Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992, права і обов`язки сторін за зобов`язаннями, що виникають внаслідок заподіяння шкоди, визначаються за законодавством держави, де відбулася подія або інша обставина, що стала підставою для вимог про відшкодування шкоди.

Таким чином, оскільки подія, яка стала підставою для вимог про відшкодування шкоди (а саме - знищення майна позивача) мала місце на території України, то застосовним матеріальним законом при розгляді даного спору є матеріальний закон України.

Поряд з цим, слід зазначити, що відповідно до ст. 17 Загальної декларації прав людини (прийнята і проголошена резолюцією 217А(ІІІ) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року), кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Згідно зі ст. 1 Протоколу № 1 від 20.03.1952 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За приписами ч. 3 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Таким чином, знищення належного позивачу на праві власності майна порушує відповідне право власності позивача, який у зв`язку із цим набуває права на відшкодування заподіяної йому майнової шкоди.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 6 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

За приписами ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

В силу ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 1, ч. 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України).

При вирішенні спорів про відшкодування шкоди за ст. 1166 ЦК України, доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювана шкоди.

Як вже було зазначено, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 210/4458/15-ц, від 30.01.2020 у справі № 287/167/18-ц, ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.08.2017 у справі № 761/943 7/15-ц висловлено правову позицію про те, що факт збройної агресії Російської Федерації проти України встановленню в судовому порядку не потребує.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Отже, протиправність діяння відповідача, як складового елементу факту збройної агресії Росії проти України в розумінні ч. 3 ст. 75 ГПК України, є загальновідомим фактом, який закріплено державою на законодавчому рівні.

Обов`язковою умовою покладення відповідальності має бути безпосередній причинний зв`язок між вчиненими порушеннями і завданими збитками. Підставою для відшкодування понесених збитків є спричинення їх внаслідок вчиненого порушення, тобто наявності прямого причинного-наслідкового зв`язку між діями однієї сторони та зменшення майнових прав іншої.

Як підтверджується долученими матеріалами справи, саме внаслідок бойових дій та ракетного обстрілу з боку російських військ міста Куп`янська Харківської області, зазнали пошкоджень та руйнувань нежитлові приміщення, всередені яких знаходилось майно, що належить позивачу.

Отже, розмір збитків, які поніс позивач, у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України, та який підтверджується матеріалами справи, становить 80 831 023,20 грн (вісімдесят мільйонів вісімсот тридцять одна тисяча двадцять три грн 20 коп.), з урахуванням ПДВ, що за курсом гривні до долара США становить 2 210 394,25 дол. США (два мільйони двісті десять тисяч триста дев`яносто чотири дол. США 25 цент.).

Щодо вини, як складового елемента цивільного правопорушення, законодавством України на позивача не покладається обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди; діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди.

Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди.

В контексті зазначеного, саме відповідач повинен доводити відсутність своєї вини у спірних правовідносинах.

Зазначений висновок підтверджується Верховним Судом, зокрема, у постанові від 21.04.2021 у справі № 648/2035/17, постанові від 14.02.2018 у справі №686/10520/15-ц.

Таким чином, позивачем у справі на підставі належних та допустимих доказів доведено повний склад цивільного правопорушення, що є умовою та підставою для застосування до відповідача такого заходу відповідальності, як відшкодування збитків.

Даний спосіб судового захисту є ефективним з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У п.145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд вказав на те, що за деяких обставин вимоги ст.13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Ст. 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02).

З урахуванням наведеного, ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Права особи в суді повинні бути захищені таким способом, який реально відновить її порушені інтереси.

Захист права власності гарантується першою статтею Додаткового протоколу до Європейської конвенції з прав людини, а відповідальність за порушення вказаного права покладається безпосередньо на державу і настає у тому випадку, коли будь-яке діяння держави має своїм прямим наслідком застосування до особи забороненого поводження.

Крім того, згідно з пунктами 1, 3 Гаазької Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі 1907 року, відповідальність у формі відшкодування збитків у випадку порушення правил і звичаїв ведення воєнних дій покладається саме на державу в цілому, як воюючу сторону.

Відтак, стягнення відповідної шкоди також має здійснюватися із держави в цілому, за рахунок усіх наявних у неї активів, зокрема, і майна підрозділів специфічного апарату держави, який реалізує її функції, в тому числі як державних органів, так і інших підприємств, організацій, установ, які реалізовують відповідні державні функції.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц, належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовою або службовою особою, є держава як учасник цивільних відносин, як правило, в особі органу, якого відповідач зазначає порушником своїх прав.

За приписами пунктів 1, 3 Гаазької Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі 1907 року, також передбачено, що договірні держави видають своїм сухопутним військам накази, які відповідають Положенню про закони і звичаї війни на суходолі. Воююча сторона, яка порушує норми зазначеного Положення, підлягає відповідальності у формі відшкодування збитків, якщо для цього є підстави. Вона є відповідальною за всі дії, вчинені особами, які входять до складу її збройних сил.

Таким чином, відповідно до наведених положень Цивільного кодексу України та наведеної Конвенції, за шкоду, спричинену порушенням законів і звичаїв війни, відповідальність несе воююча держава в цілому, незважаючи на те, який конкретно підрозділ її збройних сил заподіяв шкоду.

За таких умов, пред`явлення позовних вимог до Російської Федерації як до держави в цілому не лише відповідає положенням матеріального закону, але являє собою ефективний спосіб захисту права позивача.

Враховуючи наведене, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача суми завданих збитків ефективним способом захисту порушеного права в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який фактично призведе до відновлення його порушених прав.

Відтак, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніверсал Фіш Компані" підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати суд покладає на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з держави Російська Федерація, в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації (вул. В. Дмитрівка, буд. 15а, м. Москва, Російська Федерація, 125993) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніверсал Фіш Компані" (вул. Головатого, буд. 83, м. Бориспіль, Київська обл., 08300; ) - збитки у розмірі 2 210 394. 25 дол. США.

Стягнути з держави Російська Федерація, в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації (вул. В. Дмитрівка, буд. 15а, м. Москва, Російська Федерація, 125993) на користь Державного бюджету України (одержувач коштів: Головне управління казначейства у м. Києві, , рахунок: UА0026001, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106) - судовий збір у розмірі 1376984,99 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до ст. 256-257 ГПК України.

Повне рішення складено "26" серпня 2025 р.

Суддя Н.М. Кухар