РІШЕННЯ

Іменем України

13 серпня 2025 року м. Чернігівсправа № 927/293/25

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В. В., розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні за участю секретаря судового засідання Тарасевич А. М.

Позивач: Дочірнє підприємство ПрАТ «НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія»,

, вул. Шевченка, 15, м. Чернігів, 14000

Відповідач: ОСОБА_1 ,

РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

Предмет спору: про стягнення 993 500,00 грн,

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: Буток С. М., адвокат;

від відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство ПрАТ «НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому позивач просить стягнути з відповідача 993 500,00 грн вартості втраченого/пошкодженого майна.

Процесуальні дії у справі.

Відповідно до відповіді №1240735 від 28.03.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру на запит суду ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

У зв`язку з недодержанням позивачем вимог, викладених у ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою суду від 01.04.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 28.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження; призначено підготовче засідання на 27.05.2025 на 10:00; встановлено сторонам строки для подання заяв по суті, зокрема, відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду та позивачу відзиву на позов з доданими до нього документами.

Також ухвалою суду від 28.04.2025 витребувано у Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області (вул. Станіслава Прощенка, 22, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600) витяг з ЄРДР та інформацію про вжиті заходи та їх результати в рамках досудового розслідування за повідомленням державного виконавця Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції направленого в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2. Витребувану судом інформацію необхідно було подати до суду протягом 10 днів з дня отримання цієї ухвали.

02.05.2025 та 07.05.2025 представники позивача через підсистему «Електронний суд» подали до суду заяви про участь у судовому засіданні 27.05.2025 о 10:00 в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 06.05.2025 задоволено заяви представників позивача про участь у судовому засіданні 27.05.2025 в режимі відеоконференції, а у зв`язку з технічною неможливістю провести його о 10:00 судове засідання було перепризначено на 27.05.2025 на 12:00.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, але у підготовче засідання 27.05.2025 не з`явився.

До початку судового засідання представник відповідача через підсистему «Електронний суд» подав до суду клопотання, у якому просить відкласти судове засідання на інший день та проводити усі наступні засідання в режимі відеоконференції за участю представника відповідача.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що 26.05.2025 відповідач уклав договір про надання правничої допомоги з адвокатом Іллющенком С. В., і станом на цю дату ОСОБА_1 не отримував копії позовної заяви з доданими до неї документами, у зв`язку з чим адвокату необхідний додатковий час для підготовки до розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Суд встановив, що відповідно до поштового повідомлення про вручення ухвалу суду від 28.04.2025 відповідач отримав 07.05.2025, а отже останнім днем для подання відзиву на позов є 22.05.2025.

Суд вважає, що залучення адвоката Іллющенка С. В. як представника відповідача лише 26.05.2025, тобто через 19 днів після отримання ухвали про відкриття провадження у справі, та покладення питань, пов`язаних з розглядом судової справи, лише на нього, мають суб`єктивний характер, залежать від волевиявлення відповідача та не свідчать про існування поважних причин неможливості явки у це підготовче засідання.

Щодо доводів відповідача про неотримання копії позовної заяви суд зазначив, що відповідач не був позбавлений можливості ознайомитись з матеріалами справи в Господарському суді Чернігівської області, проте цього не зробив.

У контексті можливості реалізації відповідачем своїх процесуальних прав суд звертається до рішень Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», від 26.04.2007 у справі «Олександр Шевченко проти України» та від 14.10.2007 у справі «Трух проти України», за якими сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.

Відтак суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України підготовче засідання 27.05.2025 проводилось за відсутності відповідача (його представника).

У підготовчому засіданні 27.05.2025 суд постановив ухвали:

- про повернення клопотання відповідача про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції без розгляду на підставі ч. 4 ст. 170, ст. 197 ГПК України через ненадання доказів направлення такого клопотання позивачу;

- про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів;

- про оголошення перерви в судовому засіданні до 24.06.2025 до 11:30.

Зважаючи на виявлені порушення чинного законодавства і недоліки у діяльності Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, 28.05.2025 суд постановив окрему ухвалу, яку направив Головному управлінню Національної поліції в Чернігівській області, територіальним підрозділом якого є Ніжинське РУП, для усунення виявлених судом недоліків та вжиття відповідних заходів реагування для недопущення вказаних порушень у подальшому.

02.06.2025 до суду від Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області надійшов лист від 19.05.2025 №12130/124/45-2025 з інформацію про здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000447 від 11.04.2023, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

До вказаного листа доданий витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №000447 від 11.04.2023, у якому зазначено, що 10.04.2023 до Ніжинського РВП надійшла ухвала слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду внести відомості до ЄРДР за заявою т.в.о. директора ДП ПрАТ «НАК Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» Марченка Р. Г. від 17.03.2023 за фактом вчинення крадіжки, а саме викрадено вагон-будинок, інвентарний номер №1997, що знаходився за адресою: м. Ніжин, вул. Носівський Шлях, 21 (ЄО №4613).

12.06.2025 до суду від Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області на окрему ухвалу надійшов лист від 05.06.2025 №13746/124/45-25 з інформацію про здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000447 від 11.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та про здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000847 від 04.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

До вказаного листа доданий витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №000447 від 11.04.2023, який був доданий до листа від 19.05.2025, та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000847 від 04.12.2024.

Зважаючи на виявлені порушення чинного законодавства і недоліки у діяльності Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, 20.06.2025 суд постановив окрему ухвалу, яку направив Головному управлінню Національної поліції в Чернігівській області, територіальним підрозділом якого є Ніжинське РУП, для усунення виявлених судом недоліків та вжиття відповідних заходів реагування для недопущення вказаних порушень у подальшому.

У зв`язку з тим, що 24.06.2025 суддя Шморгун В. В. буде перебувати у відпустці, ухвалою суду від 20.06.2025 підготовче засідання призначено на 22.07.2025 на 10:20 та повідомлено сторін про час та місце проведення цього судового засідання.

02.07.2025 на електронну пошту суду від Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області надійшла непідписана ЕЦП відповідь на окрему ухвалу суду від 20.06.2025 з доданими до неї документами.

08.07.2025 до суду від Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області надійшла відповідь на окрему ухвалу суду від 20.06.2025 з доданими до неї документами в паперовій формі.

21.07.2025 до суду від ГУНП в Чернігівській області надійшла відповідь на окрему ухвалу суду від 20.06.2025.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, але у підготовче засідання 22.07.2025 не з`явився.

До початку судового засідання від представника відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з тим, що він у цей час буде перебувати у Ніжинському міськрайонному суді, проте відповідних доказів на підтвердження зазначених обставин суду не надав.

Відтак суд визнав неповажними причини неявки відповідача у підготовче засідання 22.07.2025, а також враховуючи повторну неявку відповідача, який був належним чином повідомлений про це судове засідання, суд відмовив у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України підготовче засідання 22.07.2025 проводилось за відсутності відповідача (його представника).

У підготовчому засіданні 22.07.2025 суд постановив ухвали:

- про повернення відповіді Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області на окрему ухвалу суду від 20.06.2025 з доданими до неї документами, які надійшли на електронну пошту суду, на підставі ч. 4 ст. 170 ГПК України, оскільки зазначені документи не підписані ЕЦП;

- про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 05.08.2025 на 10:20.

Ухвалою суду від 23.07.2025 виправлено помилку в ухвалі, постановленої судом у судовому засіданні 22.07.2025 без оформлення окремого документа, а саме постановлено вважати правильною дату судового засідання з розгляду справи по суті 13.08.2025 о 10:20.

11.08.2025 представник відповідача через підсистему «Електронний суд» подав до суду клопотання про участь у судовому засіданні 13.08.2025, а також у всіх наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції, яке ухвалою суду від 12.08.2025 повернуто заявнику без розгляду.

13.08.2025 представник відповідач через підсистему «Електронний суд» подав до суду:

- відзив на позовну заяву;

- клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку неможливістю прибути у судове засідання.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, але у судове засідання 13.08.2025 не з`явився.

У судовому засіданні 13.08.2025 суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення судового засідання, враховуючи повторну неявку відповідача, який був належним чином повідомлений про це судове засідання.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України судове засідання з розгляду справи по суті 13.08.2025 проводилось за відсутності відповідача (його представника).

Щодо відзиву відповідача на позов.

Як встановив суд, останнім днем для подання відповідачем відзиву на позов є 22.05.2025.

Таким чином, представник відповідача подав відзив на позовну заяву з пропущенням строку, встановленого судом на його подання.

За приписами ч. 1, 2 ст. 118, ч. 1 ст. 119 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідачем заяви про поновлення пропущеного строку для подання відзиву із зазначенням поважних причин його пропуску суду не надано.

За таких обставин, у судовому засіданні суд постановив ухвалу про залишення відзиву відповідача без розгляду.

У судовому засіданні 13.08.2025 на підставі ч. 6 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України суд проголосив скорочене рішення.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовано неповерненням відповідачем майна, переданого йому на підставі договору відповідального зберігання №29 від 19.03.2020, внаслідок чого позивачу завдані збитки у розмірі вартості втраченого/пошкодженого майна, який становить 993 500,00 грн.

Відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень у встановлений строк до суду не надходило.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Оскільки відповідач не подав відзив у встановлений судом строк, справа вирішується за наявними у ній матеріалами.

Обставини, які є предметом доказування у справі. Докази, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

Господарський суд Чернігівської області розглядав справу №927/310/23 (927/575/23) за позовом Дочірнього підприємства ПрАТ «НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про повернення майна, яке передавалось відповідачу за договором відповідального зберігання №29 від 19.03.2020.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 06.09.2023 у справі №927/310/23 (927/575/23) у задоволені позову відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2023 рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.09.2023 у справі №927/310/23 (927/575/23) скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено, а саме:

- зобов`язано Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 повернути Дочірньому підприємству ПрАТ «НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» майно, що передавалось за Договором відповідального зберігання №29 від 19.03.2020 року, згідно з переліком:

№ з/пНазва, інвентарний, місцезнаходженняК-стьМісце зберігання
1.Трансформатор ТМ 400-10/0,4 інв. №126751Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 13
2.Розподільчий пристрій КС0386 інв.№126781Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 13
3.Комплект КСО-272 0,4 кВ інв. №126911Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 13
4.Кранбалка к-т інв. №216821Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 13
5.Станок вертикально-сверлильний інв. № 9031Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 13
6.Таль електрична 3 ПМС-3.2т інв. № 14041Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 13
7.Кран КПБ-ЗМ інв. № 217401Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 13
8.Станок токарно-гвинторізний 1-П-62 інв. №222921Чернігівська обл., м, Ніжин, вул. Носівський шлях, 13
9.Станок 1М61 токарно-винторізний інв. № 76101Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 13
10.Токарно-винторізний станок інв. № 115951Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 13
11.Кранбалка г/п .5 тн інв. № 95671Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 13
12.Електрокранбалка г/п Зтн інв. № 76311Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 13
13.Верстак слюсарний інв. № 116841Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 13
14.Трубонарізний станок інв. № 124951Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 13
15.Вагон-будинок інв. № 10261Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 13
16.Вагон-будинок "Комфорт" інв. № 11241Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 13
17.Вагон-будинок "Сушилка" інв. № 14651Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 13
18.Вагон-будинок інв. № 19971Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 13
19.Вагон-будинок інв. № 19981Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 13
20.Вагон-будинок інв. № 19991Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 13
21.Вежа ВБ 53*320 інв. № 127181Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 13
22.Секція верхньої опори антени інв. № 111061Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 13
23.Верхня основа під вежу інв. № 19961Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 13
24.(Електротраса) кабель ААБл 3x120 К- 530мРП-18-ТП-2301Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 13
25.Лічильник ел/енергії ШК 23031Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 13
Всього25

15.01.2024 Господарський суд Чернігівської області видав наказ на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2023 у справі №927/310/23 (927/575/23) про зобов`язання ФОП ОСОБА_1 повернути ДП ПрАТ «НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» майно, що передавалось за Договором відповідального зберігання №29 від 19.03.2020 року, згідно з наведеним переліком (далі - Наказ від 15.01.2024).

Постановою головного державного виконавця Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Федоряки Ю. П. (далі - державний виконавець) від 25.01.2024 відкрито виконавче провадження НОМЕР_2 з виконання Наказу від 15.01.2024.

18.04.2025 ОСОБА_1 та представники ДП «Чернігівнафтогазгеологія» і Ніжинської геологорозвідувальної партії провели обстеження майна, яке підлягає поверненню відповідно до Наказу від 15.01.2024, про що складено акт обстеження майна від 18.04.2024.

У зазначеному акті від 18.04.2024 вказано, що частина майна істотно пошкоджена, інша - або відсутня, або її неможливо демонтувати без ушкоджень, що, своєю чергою, зробить це майно непридатним для подальшого використання у разі його повернення. Тобто використання вказаного майна за призначенням є неможливим.

У зв`язку з невиконанням без поважних причин боржником судового рішення постановами державного виконавця від 09.05.2024 та від 07.06.2024 на ОСОБА_1 накладено штрафи.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 15.05.2023 здійснено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Державний виконавець направив повідомлення до Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області повідомлення від 21.06.2024 №150307, у якому просив внести до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинене кримінальне правопорушення за фактом невиконання ОСОБА_1 зобов`язань, покладених на нього згідно з наказом №927/310/23, виданого 15.01.2024 Господарським судом Чернігівської області, про зобов`язання ФОП ОСОБА_1 повернути ДП ПрАТ «НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» майно, що передавалось за договором відповідального зберігання №29 від 19.03.2020 згідно з переліком.

Відповідно до відповіді Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області від 30.06.2025 №16018/124/45-2025 відомості за повідомленням державного виконавця від 21.06.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносились у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення; перевірку проведено згідно з Законом України «Про звернення громадян».

Постановою державного виконавця від 24.06.2024 закінчено виконавче провадження НОМЕР_2 з виконання Наказу від 15.01.2024 на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

У позовній заяві позивач зазначив, що ДП «Чернігівнафтогазгеологія» зверталось до господарського суду з заявою про зміну способу виконання рішення - з повернення майна з відповідального зберігання на стягнення з ОСОБА_1 вартості майна у розмірі 993 500,00 грн, проте ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 20.11.2024 у справі №927/310/23 (927/575/23) відмовлено у задоволенні зазначеної заяви.

Згідно з висновком про вартість об`єкту оцінки станом на 12.02.2025 загальна ринкова вартість майна (яке підлягає поверненню позивачу згідно з постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2023 у справі №927/310/23 (927/575/23) становить 993 500,00 грн.

У зв`язку з втратою/пошкодженням майна, переданого відповідачу на підставі договору відповідального зберігання №29 від 19.03.2020, позивач просить стягнути з останнього збитки у розмірі вартості цього майна.

Оцінка суду.

Щодо належності спору до господарської юрисдикції.

Як встановив суд, станом на дату звернення до суду Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 припинив підприємницьку діяльність, про що свідчить відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За положеннями ст. 51 Цивільного кодексу України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до статті 52 Цивільного кодексу України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою (ч. 9 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»).

За змістом статей 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, статей 202-208 Господарського кодексу України, ч. 9 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» у випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палата Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18.

Отже, позивач, звертаючись до господарського суду, обґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін.

Щодо позовної вимоги про стягнення збитків у розмірі вартості пошкодженого/втраченого майна.

За змістом статті 15 Цивільного кодексу України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, визначеного статтею 16 цього Кодексу.

Таким чином, у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

При цьому під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04.10.2017 у справі № 914/1128/16, постанові Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 912/1856/16.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних правовідносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (пункт 63)).

Обрання ж позивачем неналежного та неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Про це виснувано у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19, від 02.02.2021 у справі № 925/642/19, від 06.04.2021 у справі №910/10011/19 , від 22.06.2021 у справі № 200/606/18, від 02.11.2021 у справі №925/1351/19, від 25.01.2022 у справі № 143/591/20, від 23.11.2021 у справі №359/3373/16.

Обрання способу захисту - це прерогатива позивача. Водночас свобода в обрані способу захисту передбачає й несення позивачем ризику відмови в задоволенні позовних вимог у зв`язку із неналежністю чи неефективністю заявленого захисту.

Предметом позову у цій справі є стягнення з відповідача вартості пошкодженого/втраченого майна, переданого йому на підставі договору відповідального зберігання №29 від 19.03.2020.

Підставами позову є неповернення відповідачем позивачу майна ані в добровільному порядку, ані в ході примусового виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2023 у справі №927/310/23 (927/575/23).

За доводами позивача, постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2023 у справі №927/310/23 (927/575/23) взагалі неможливо виконати у зв`язку з істотним пошкодженням спірного майна, його втратою або неможливістю демонтажу без пошкоджень, тобто у придатному для використання вигляді, що стало підставою для звернення до суду із цим позовом.

Відповідно до частин 1, 3 статті 331 ГПК України (в редакції, чинній з 19.12.2024, тобто на час звернення до суду із цим позовом) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (абз. 1).

Невиконання боржником судового рішення про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна стягувача або майна, присудженого на користь стягувача, протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з боржника суми вартості відповідного майна, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, вартість майна неможливо визначити або майно відповідно до закону не може оцінюватися (абз. 2).

Вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (абз. 3).

Згідно з частиною 3 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним/приватним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі об`єктивної (безумовної) неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений судом (схожі за змістом усталені висновки викладено в постановах Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 07.03.2018 у справі № 456/953/15-а, від 17.07.2019 у справі № 748/2827/16-а, від 16.07.2020 у справі № 130/2176/17, від 11.11.2020 у справі № 817/628/15, від 17.02.2021 у справі № 295/16238/14-а, від 24.07.2023 у справі № 420/6671/18 та в постановах Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 179/1341/15-ц, від 01.08.2019 у справі № 759/10301/15-ц, від 09.12.2020 у справі № 464/6966/16-ц).

Тобто у разі невиконання боржником судового рішення про зобов`язання повернути стягувачу майно ГПК України передбачений спеціальний спосіб захисту прав та інтересів стягувача, а саме - зміну способу виконання рішення суду шляхом стягнення з боржника суми вартості відповідного майна.

Отже, позивач, звернувшись до суду із цим позовом за захистом свого порушеного права, неправильно обрав спосіб захисту, оскільки питання щодо стягнення з боржника вартості майна, яке було зобов`язано повернуто судовим рішенням і яке неможливо виконати, підлягає вирішенню в порядку ст. 331 ГПК України, а не в окремому позовному провадженні.

Щодо інформації, наведеної позивачем усно в судовому засіданні, про те, що він вже звертався до суду із заявою про зміну способу виконання рішення, але ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 20.11.2024 у справі №927/310/23 (927/575/23) відмовлено у її задоволенні, що унеможливлює її повторне подання, суд зазначає, що по-перше, позивач у своїй позовній заяві взагалі не посилався на такі обставини як на підстави позову та відповідних доказів не подавав, а відтак ці обставини не були предметом дослідження у цій справі; по-друге Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень», яким частину третю ст. 331 ГПК України було доповнено абзацами другим і третім (щодо самостійної підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна стягувача шляхом стягнення з боржника суми вартості відповідного майна) був прийнятий лише 21.11.2024 і набрав чинності 19.12.2024.

Тобто, навіть станом на 20.11.2024 (як про це зазначає позивач) зазначені норми не існували.

Отже, законодавцем шляхом внесення відповідних змін до ст. 331 ГПК України чітко встановлений спеціальні спосіб та порядок захисту прав та інтересів позивача у подібних правовідносинах, якими є саме звернення до суду із заявою про зміну способу виконання рішення з порядком визначення вартості майна, про що суд виснував вище, і позивач жодним чином не позбавлений такої можливості.

За наведених обставин, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку з тим, що позивач обрав неправильний спосіб захисту.

Висновки суду.

Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Інші докази та пояснення учасників справи судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують вищевикладені висновки суду.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясовано усі питання, винесені на його розгляд.

За наведених у їх сукупності обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо судових витрат.

Оскільки у позові відмовлено, судові витрати, понесені позивачем, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. 13, 14, 42, 46, 73-80, 86, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 25.08.2025.

Суддя В. В. Шморгун