ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

16.07.2025 м. Ужгород Справа № 907/375/25
Суддя Господарського суду Закарпатської області Мірошниченко Д.Є., за участю секретаря судового засідання Меліки І.В.,
розглянувши у судовому засіданні заяву представника Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, с. Баранинці Ужгородського району Закарпатської області за вх.№ 02.3.1-02/6045/25 від 30.06.2025 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу
за позовом Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, с. Баранинці Ужгородського району Закарпатської області
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Закарпатської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", м. Ужгород
про визнання недійсними та скасування рішень
За участю представників:
позивача не з`явився
відповідача Кривка М.В., адвокат, довіреність № 5/Дов - 25 від 31.12.2024
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 907/375/25 визначено головуючого суддю Мірошниченка Д. Є., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2025.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 07.04.2025 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи №907/375/25 здійснювати у порядку загального позовного провадження, призначити підготовче засідання на 08.05.2025 о 14:30 год.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 08.05.2025 суд постановив відкласти підготовче засідання на 05.06.2025 о 12:00 год. з метою надання можливості відповідачу подати заперечення на відповідь на відзив.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 05.06.2025 суд постановив закрити підготовче провадження та призначити справу № 907/375/25 до судового розгляду по суті на 25.06.2025 о 12:00 год.
30.06.2025 за вх.№ 02.3.1-02/6045/25 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, в якій останній просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 12 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі № 907/375/25, долучивши до заяви відповідні докази понесення таких витрат.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 01.07.2025 призначено заяву Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області за вх.№ 02.3.1-02/6045/25 від 30.06.2025 про ухвалення додаткового рішення на 16.07.2025 о 15:00 год.
Представник позивача в призначене на 16.07.2025 судове засідання не з`явився, проте у заяві про ухвалення додаткового рішення у справі № 907/375/25 просив провести розгляд заяви за відсутності позивача та його представника.
Частиною 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) передбачено зокрема, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути заяву позивача про розподіл судових витрат за відсутності представника останнього.
Відповідач у встановлений в ухвалі суду від 01.07.2025 строк подав через підсистему "Електронний суд" (від 14.07.2025 за вх.№ 02.3.1-02/6413/25) заперечення на заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 907/375/25, відповідно до яких просив у задоволенні заяви позивача відмовити.
Також в судовому засіданні 16.07.2025 представник відповідача просив у випадку задоволення судом заяви позивача про ухвалення додаткового рішення, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 6 000,00 грн.
Відповідно до статті 240 ГПК України в судовому засіданні 16.07.2025 судом було проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.
Суд, розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення зазначає наступне.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно зі статтею 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За приписами частин 1-3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 126 ГПК України).
Відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою.
Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру". Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.
Судом встановлено, що в позовній заяві позивачем заявлено про наявність витрат на професійну правничу допомогу, орієнтовний розмір яких становить 7 000,00 грн у суді першої інстанції. Крім того, до закінчення судових дебатів у даній справі представник позивача зробив відповідну заяву про намір подати суду докази понесення стороною витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Так, на підтвердження повноважень адвоката позивача до матеріалів справи долучено договір про правову допомогу адвоката від 31.03.2025 № 58 з додатком до нього (далі також договір), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЗР № 21/1186 від 03.07.2017 на ім`я Петрецького Сергія Івановича, ордер на надання правничої допомоги серії АО № 1167618 від 25.04.2025, акт наданих послуг від 01.04.2025 № 2, акт наданих послуг від 25.06.2025 № 3, виписки по рахунку від 27.06.2025.
Відповідно до пункту 1 договору адвокат Петрецький Сергій Іванович надає правову допомогу клієнтові Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, зокрема, в господарських судах всіх інстанцій щодо оскарження рішення від 13.08.2024 комісії Закарпатської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" з розгляду актів про порушення та складеного на його підставі рішення, оформленого Актом-розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим від 13.08.2024 (ДНЗ с. Н.Солотвино).
Відповідно до пункту 1 додатку до договору розмір винагороди адвоката за договором складає 24 000,00 грн, з урахуванням податків та зборів, в т.ч., зокрема:
- вивчення судової практики, матеріалів, що стали підставою для прийняття рішення від 13.08.2024 комісії Закарпатської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" з розгляду актів про порушення та складеного на його підставі рішення, оформленого Актом-розрахунком необлікованого (донарахованого) обуєм та обсягу природного газу і його вартості споживачу (несанкціонованому споживачу) що не є побутовим від 13.08.2024 (ДНЗ с. Н.Солотвино), підготовка проєкту позовної заяви та подання її до суду 6 000,00 грн;
- підготовка відповіді на відзив на позовну заяву, інших процесуальних документів на стадії розгляду, представництво інтересів Клієнта в суді першої та апеляційної інстанції, в т.ч. в режимі відеоконференції щодо оскарження рішення від 13.08.2024 комісії Закарпатської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" з розгляду актів про порушення та складеного на його підставі рішення, оформленого Актом- розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим від 13.08.2024 (ДНЗ с. Н.Солотвино) 6 000,00 грн.
Пунктом 2 додатку до договору визначено, що оплата проводиться на підставі рахунків адвоката.
Як вбачається з ордеру на надання правничої допомоги серії АО № 1167618 від 25.04.2025, адвокат Петрецький С.І. представляє інтереси позивача у Господарському суді Закарпатської області у справі № 907/375/25.
Надані адвокатом та отримані клієнтом послуги у справі № 907/375/25 підтверджуються актом наданих послуг від 01.04.2025 № 2, а також актом наданих послуг від 25.06.2025 № 3, підписаними та скріпленими печатками сторін.
Відповідно до пункту 3 актів наданих послуг, сторони претензій та зауважень щодо обсягу, якості та характеру наданих послуг та їх відповідності вимогам, що звичайно ставляться до такого роду послуг, не мають.
Так, з огляду на долучення до матеріалів справи вище перелічених доказів в підтвердження надання адвокатом правничої допомоги клієнту (позивачу), судом встановлено, що позивачем при поданні заяви про розподіл судових витрат дотримані вимоги, визначені частиною 8 статті 129 ГПК України.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).
За змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).
У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).
Водночас, за приписами частини 6 статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд звертає увагу, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України, відповідно до якої судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом з тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, також унормовано положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 ГПК України.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
При цьому такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини 4 статті 126 ГПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини 5 статті 129 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).
Отже, критерії, визначені частиною 4 статті 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини 4 статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною 5 статті 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21). Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу (пункт 29). Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (пункт 44).
У даній справі відповідач, заперечуючи проти задоволення заяви про стягнення витрат на правову (правничу) допомогу у розмірі 12 000,00 грн, вказує на те, що акт № 2 від 01.04.2025 підтверджує лише намір оплатити кошти, а не фактичну їх сплату клієнтом на користь адвоката. Крім того наголошує, що з наданих банківських виписок вбачається, що оплата здійснена згідно з актом № 1 від 01.04.2025, а не за актами № 2 чи № 3 до договору про надання правової допомоги № 58, які додані самим адвокатом у підтвердження правомірності отримання коштів. При цьому, за доводами відповідача, додані банківські виписки не підтверджують факт отримання коштів згідно з актами № 2 та № 3 до договору про надання правової допомоги № 58 від 31.03.2025.
Щодо зазначених заперечень відповідача суд враховує таке.
Так, Верховний Суд неодноразово вказував на те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).
Дана позиція є усталеною і підтверджується, зокрема, постановами Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, від 28.06.2022 у справі № 910/5543/21, від 15.06.022 у справі № 911/2652/17(911/3581/20), від 07.06.2022 у справі № 906/323/21, від 14.06.2022 у справі № 922/2321/20(922/2139/21), від 31.05.2022 у справі № 927/727/21, від 31.05.2022 у справі № 927/728/21, від 23.12.2021 у справі №923/560/17, від 18.05.2022 у справі № 922/2339/21, від 22.01.2021 у справі № 925/1137/19, від 11.05.2022 у справі № 902/974/21, від 10.11.2021 у справі № 329/766/18, від 01.09.2021 у справі № 178/1522/18.
Проаналізувавши документи, які додані до заяви про розподіл судових витрат, суд вважає, що відображена інформація в цих документах щодо характеру та обсягу фактично виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) частково відповідає документам та інформації, що містяться у матеріалах судової справи, а саме: вивчення адвокатом Петрецьким С. І. судової практики, матеріалів, що стали підставою для прийняття рішення від 13.08.2024, з подальшою підготовкою відповіді на відзив на позовну заяву, інших процесуальних документів на стадії розгляду справи, а також представництво інтересів клієнта (позивача) в суді першої інстанції.
Разом з тим, суд відзначає, що подання позовної заяви адвокатом Петрецьким С. І. у справі № 907/375/25 не підтверджується матеріалами справи, позаяк позовну заяву від 28.03.2025 вих. № 01-10/138 підписано начальником Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області Ерікою Янович, тоді як договір про правову допомогу адвоката № 58 між позивачем у цій справі та адвокатом Петрецьким С.І. укладено лише 31.03.2025, про що також додатково свідчитьордер на надання правничої допомоги серії АО № 1167618 датований 25.04.2025.
Водночас суд також враховує, що обставини щодо оплати/неоплати витрат на професійну правничу допомогу, або ж надання позивачем банківських виписок, в яких зазначено про оплату таких витрат за іншими актами чи з посиланням на інший договір, самі по собі не спростовують факту надання адвокатом Петрецьким С. І. професійної правничої допомоги у справі № 907/375/25 у частково підтвердженому обсязі.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Верховний Суд також неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".
Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Резюмуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу з урахуванням категорії справи, рівня її складності, тривалості розгляду справи, обсягу вчинених та підтверджених дій адвокатом у цій справі підлягають задоволенню частково в загальному розмірі 8 000,00 грн, які можуть вважатись розумними, співмірними з категорією справи та пропорційними розміру задоволених судом позовних вимог.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, с. Баранинці Ужгородського району Закарпатської області за вх.№ 02.3.1-02/6045/25 від 30.06.2025 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
На підставі статті 241 Господарського процесуального кодексу України додаткове рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на додаткове рішення суду згідно зі статтею 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.
Повне додаткове рішення складено та підписано 18.08.2025.
Суддя Д.Є. Мірошниченко