ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"25" серпня 2025 р. м ХарківСправа № 922/2893/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

без виклику учасників справи,

розглянувши матеріали позовної заяви (вх. № 2893/25 від 21.08.2025),

за позовом ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 25; ),

до відповідача ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ" (61057, місто Харків, вулиця Гоголя, будинок 10; ),

про стягнення суми заборгованості за послуги з передачі електричної енергії у розмірі 779 220 724,90 грн, 3 % річних у розмірі 8 692 552,56 грн, інфляційні втрати у розмірі 13 635 011,83 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО", звернувся до Господарського суду Харківської області через систему «Електронний суд» з позовною (вх. № 2893/25 від 21.08.2025) до відповідача, ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ", про стягнення коштів у загальному розмірі 801 548 289,29 грн, з них:

- заборгованість за послуги з передачі електричної енергії у розмірі 779 220 724,90 грн;

- 3 % річних у розмірі 8 692 552,56 грн;

- інфляційні втрати у розмірі 13 635 011,83 грн.

Також, позивач просить покласти на відповідача судові витрати, що складаються із суми судового збору.

Підставою позову визначено договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0099-02024-ПП від 01.01.2024.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без руху виходячи з наступного.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" та від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

Частиною 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі "Шишков проти Росії" ("Shishkov v. Russia") від 20 лютого 2014 року, пункт 111). Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (стаття 1 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно з приписами частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви немайнового характеру сплачується 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як свідчить прохальна частина позову, позивачем сформовано майнову вимогу на загальну суму 801 548 289,29 грн, за яку останній мав сплатити 847 840,00 грн (801 548 289,29 * 1,5% = 12 023 224,34 грн, однак застосовується обмеження 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 059 800 * 0,8 = 847 840)).

Водночас, позивачем не надано до позову документа, що підтверджує сплату судового збору, хоча відповідний документ зазначений в якості додатку до позову, про що складено акт працівниками відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія) від 21.08.2025.

Крім того, у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити: місцезнаходження сторін (для юридичних осіб).

У позовній заяві вказано місцезнаходження відповідача - 61037, Харківська обл., місто Харків, вул. Георгія Тарасенко (вул. Плеханівська), будинок 126.

Водночас, у відповідності до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження відповідача зазначено 61057, місто Харків, вулиця Гоголя, будинок 10.

За таких обставин, позивачем невірно вказано адресу місцезнаходження відповідача.

За таких обставин, подана позивачем позовна заява не відповідає імперативним вимогам статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Беручи до уваги, що позивачем не надано доказів оплати судового збору у встановленому законодавством розмірі (847 840 грн), а також зазначено адресу відповідача, що не відповідає інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, то суд дійшов до висновку, що позовну заяву відповідно до положень ст. 174 ГПК України, слід залишити без руху та надати позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення зазначених вище недоліків шляхом надання до суду документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 847 840,00 грн, а також зазначення адреси місцезнаходження відповідача у відповідності до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 6, 42, 162, 164, 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" (вх. № 2893/25 від 21.08.2025) залишити без руху.

2. Встановити позивачу для усунення недоліків позовної заяви 10-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання до Господарського суду Харківської області:

- документа, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 847 840,00 грн;

- відомостей про адресу місцезнаходження відповідача у відповідності до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

3. Роз`яснити позивачу, що за умовами ч. 3, ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвалу складено та підписано 25.08.2025.

Суддя Н.А. Новікова