РІШЕННЯ

м. Київ

19.08.2025Справа № 910/7456/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу №910/7456/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок Електронасос» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Філії «Центр будівельно-монтажних робіт по експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення грошових коштів

ОПИСОВА ЧАСТИНА

1. СУТЬ СПОРУ.

1.1. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідачем, в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору поставки безпідставно отримано кошти за банківською гарантією, виданою Акціонерним товариством «Альтбанк».

2. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

2.1. 16.12.2024 р. між Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі виробничого структурного підрозділу «Київська дирекція» філії «Центр будівельно - монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» укладено договір поставки № УЗ/ЦБМЕС-24397/Ю, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцю товар, відповідно до специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей товар на умовах цього договору.

2.2. Відповідно до п. 1.5 договору постачальник гарантує, що товар належить йому на праві власності та не перебуває під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави та іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань, а також не є предметом будь-якого іншого обтяження чи обмеження, передбаченого законодавством України.

2.3. Згідно з п. 1.6 договору постачальник гарантує, що товар є новим, таким, що не перебував у використанні. Терміни та умови його зберігання не порушені. Дата виробництва (виготовлення) товару не раніше 01.01.2024.

2.4. Пунктом 4.1 договору встановлено, що постачальник здійснює поставку товару на умовах DDP. У випадку наявності розбіжностей між умовами цього договору та правилами Інкотермс у редакції 2020 р., умови цього договору матимуть перевагу.

2.5. За умовами п. 4.2 договору поставка товару проводиться партіями протягом строку дії договору тільки на підставі наданої письмової рознарядки покупця, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності покупця до приймання товару.

2.6. Строк поставки товару - протягом 20 календарних днів з моменту надання письмової рознарядки покупцем. Місце поставки - м. Київ, Жмеринка, Конотоп, Козятин, Одеська область, м. Одеса, м. Подільськ, Кіровоградська область, м. Знам`янка, м. Львів, м. Дніпро, м. Харків (згідно з рознарядкою покупця).

2.7. Право власності на товар переходить до покупця з дати поставки товару.

2.8. Згідно з п. 4.6 договору акту прийому-передачі товару або видаткова накладна підписуються уповноваженими особами.

2.9. Відповідно до п. 6.3 договору сума договору становить 7 491 773, 71 грн. з ПДВ.

2.10. За змістом п. 7.2 договору оплата за кожну партію поставленого товару за цим договором проводиться покупцем на 45 календарний день з дати підписання акту приймання-передачі або видаткової накладної за умови реєстрації податкової накладної не пізніше ніж за три дні до дати оплати, визначеної цим пунктом та оформленої згідно з вимогами законодавства України, та відповідно до рахунку фактури на поставлену партію товару.

2.11. У пункті 8.3.1 договору сторонами узгоджено, що постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки та на умовах, що встановлені цим договором.

2.12. У відповідності з п.п. 10.1, 10.2, 10.3, 10.5 договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором, якщо таке невиконання є наслідком дії обставин або подій непереборної сили, які виникли після укладення цього договору та виникли поза волею сторін.

2.13. Сторона, що не може виконати зобов`язання за цим договором внаслідок дії обставин непереборної сили, повинна протягом 5 робочих днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі, з подальшим наданням підтверджуючих документів у строк, що не перевищує 30 робочих днів. Належним доказом наявності вищезазначених обставин та їх тривалості є сертифікат, виданий Торгово-промисловою палатою України або уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами.

2.14. Якщо будь-які обставини непереборної сили, що підтверджені у порядку, встановленому цим договором, прямо спричинять несвоєчасність виконання договору, то умови договору можуть бути подовжені на строк, рівний тривалості цих обставин, про що сторони укладають додаткову угоду.

2.15. Якщо сторона без поважних причин не повідомила іншу сторону у строки, визначені п. 10.2 цього договору, про виникнення (наявність) обставини непереборної сили та/або не надала підтверджуючі ці обставини документи, така сторона у подальшому не має права вимагати подовження умов цього договору та звільнення від відповідальності, передбаченої за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим договором.

2.16. Згідно з п. 11.1 договору постачальник до підписання договору зобов`язаний надати забезпечення виконання цього договору у вигляді банківської гарантії у розмірі 5% від ціни договору, що становить 449 506, 42 грн. Строк дії забезпечення цього договору у вигляді банківської гарантії повинен бути дійсним з дня укладення договору і обов`язково повинен перевищувати строк дії договору не менше ніж на 1 календарний місяць.

2.17. Пунктом 11.3 договору визначено, що надана постачальником у якості забезпечення виконання договору банківська гарантія повинна свідчити про безумовний та безвідкличний обов`язок банківської установи сплатити на користь покупця суму забезпечення у разі невиконання або неналежного виконання постачальником своїх зобов`язань за договором протягом 5 робочих днів з дати отримання першої вимоги покупця.

2.18. Відповідно до п. 11.7 договору у разі порушення постачальником умов цього договору, а саме невиконання та/або неналежного виконання ним своїх зобов`язань за цим договором, у тому числі непоставки товару у термін, встановлений п. 4.2 цього договору, покупець має право стягнути забезпечення виконання договору та/або має право в односторонньому порядку розірвати цей договір, письмово повідомивши про це постачальника.

2.19. Строк дії цього договору встановлюється з моменту його підписання сторонами до 31.12.2024 р. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від обов`язку виконання у повному обсязі взятих на себе за цим договором зобов`язань щодо поставки та оплати товару, а також гарантійних зобов`язань на товар, в межах строків, визначених цим договором (п.п. 17.1, 17.2 договору).

2.20. 11.12.2024 Акціонерним товариством «Альтбанк» видано гарантію № 118328/V-3777 та №118328/V-3776, за якими гарант безвідклично та безумовно зобов`язується протягом п`яти робочих днів з дня одержання оригіналу першої належно представленої письмової вимоги сплатити повну (гарантовану) суму у розмірі 123 880, 50 грн та 325 625, 92 грн, у випадку невиконання або неналежного виконання принципалом своїх зобов`язань за договором. Строк дії гарантій до 31.01.2025 (включно).

2.21. 20.12.2024 на адресу постачальника надіслано рознарядку №ФБМЕС-01/583 від 18.12.2024, відповідно до якої було зазначено, що постачальник повинен поставити ряд найменувань, а саме 44 позиції загальною кількістю 79 штук. Кінцевою датою поставки товару за рознарядкою є 09.01.2025 включно.

2.22. Видатковою накладною №25001 від 07.01.2025 підтверджується поставка товару (19 позицій у кількості 25 штук) 07.01.2025. Видатковою накладною №25002 від 06.01.2025 підтверджується поставка товару (4 позицій у кількості 7 штук) 06.01.2025. Видатковою накладною №25015 від 28.01.2025 підтверджується поставка товару (6 позицій у кількості 13 штук) 28.01.2025. Видатковою накладною №25015/1 від 28.01.2025 підтверджується поставка товару (1 позиція у кількості 1 штука) 28.01.2025. Видатковою накладною №25019 від 03.02.2025 підтверджується поставка товару (4 позиції у кількості 10 штук) 03.02.2025. Видатковою накладною №25021 від 10.02.2025 підтверджується поставка товару (10 позицій у кількості 14 штук) 10.02.2025. Видатковою накладною №25048 від 11.03.2025 підтверджується поставка товару (6 позицій у кількості 8 штук) 11.03.2025. Видатковою накладною №25080 від 14.04.2025 підтверджується поставка товару (1 позиція у кількості 1 штука) 14.04.2025.

2.23. Отже, частина товару поставлена з порушенням строку, встановленого договором.

2.24. Відповідач звернувся до гаранта за банківською гарантією з письмовими вимогами про настання гарантійного випадку: від 29.01.2025 №ФБМЕС-06/68 про здійснення виплати грошової суми у розмірі 123880,50 грн та від 29.01.2025 №ФБМЕС-06/69 про здійснення виплати грошової суми у розмірі 325625,92 грн. За твердженнями відповідача, 04.02.2025 на рахунок відповідача перераховано 449 506,42 грн.

2.25. Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначає, що поставка товару відбулась з порушенням строків у зв`язку з тим, що контрагенти позивача не змогли виконати зобов`язання по відвантаженню (поставці) товару, який в свою чергу мав бути поставлений відповідачу. Зокрема, постачальники ТОВ «НВП Насосенергопром», Компанія NIMAK DALGIC POMPA LIMITED SIRKETI, PENTAX S.P.A. не змогли виконати свої зобов`язання у зв`язку з затримкою імпортних комплектуючих через святкові дні, а також із загальною мобілізацію чоловіків в Україні, що спричинило скорочення штату робітників, незначним землетрусом в регіоні, святковими днями і профілактичними роботами на обладнанні підприємства, різдвяними канікулами. Отже, позивач стверджує про відсутність його вини у порушенні строку поставки товару.

2.26. Також, позивач зазначає на наявність висновку Запорізької Торгово-промислової палати № 03.4/16 від 07.01.2025 року про істотну зміну обставин, які можуть бути підставою для внесення змін до умов договору щодо продовження строків виконання зобов`язань з поставки товару.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ПОЗИВАЧА.

3.1. Предметом даного позову є стягнення з відповідача на користь позивача 446 506, 42 грн суми забезпечення (банківської гарантії) виконання договору поставки.

3.2. Юридичними підставами позову є стаття 27 Закону України «Про публічні закупівлі», стаття 610 Цивільного кодексу України.

3.3. Фактичними підставами позову є бездіяльність відповідача щодо повернення забезпечення (банківської гарантії) виконання договору поставки.

4. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ВІДПОВІДАЧА.

4.1. Відповідач заперечив проти задоволення позову вказавши, що замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю згідно з умовами, зазначеними в договорі про закупівлю. Натомість, у договорі визначено, що у разі порушення постачальником умов цього договору, а саме невиконання та/або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором, у тому числі непоставки товару у строк, встановлений п.4.2 цього договору, покупець має право стягнути забезпечення виконання договору; позивач звернувся до відповідача з листом вих. №251-07від 02.01.2025 про неможливість постачання товару в строки, обумовлені договором, через існування обставин непереборної сили (форс-мажору) саме - 09.01.2025, тобто з порушенням 5- денного строку з дати настання обставин непереборної сили, встановленого п. 10.2. договору для повідомлення про настання обставин непереборної сили, у зв`язку з чим позивач втратив права посилатися на дії обставин непереборної сили як причину невиконання чи порушення строків виконання зобов`язань.

5. ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

5.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

6.1. З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- Чи наявні підстави для стягнення з відповідача суми забезпечення (банківської гарантії) виконання договору поставки?

6.2. У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно позивач має довести наявність обставин, що дають ствердну відповідь на перше питання, а відповідач протилежне.

7. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ВІДСУТНІСТЬ ПІДСТАВ ДЛЯ СТЯГНЕННЯ З ВІДПОВІДАЧА СУМИ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ (БАНКІВСЬКОЇ ГАРАНТІЇ).

7.1. За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами ст. 193 Господарського кодексу України.

7.2. Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

7.3. Статтею 560 Цивільного кодексу України встановлено, що за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

7.4. Згідно зі ст. 563 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.

7.5. Частинами 1 та 2 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

7.6. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

7.7. Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, яка є загальною щодо спорів за гарантією, враховуючи приписи ст. ст. 560, 563 та 565 ЦК України, обов`язок гаранта сплатити бенефіціару грошову суму відповідно до умов гарантії настає за умови порушення принципалом зобов`язання, забезпеченого гарантією, та направлення бенефіціаром гаранту письмової вимоги разом із зазначеними в гарантії документами. За відсутності однієї із вказаних умов відповідальність гаранта не настає (постанови Верховного Суду від 07.12.2021 р. у справі № 910/2831/20, 21.12.2021 р. у справі № 910/17772/20 тощо).

7.8. Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

7.9. Як вбачається з матеріалів справи та визнається в тому числі позивачем, отримана позивачем рознарядка, виконана позивачем з порушенням встановленого п. 4.2 договору строку.

7.10. Статтею 617 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

7.11. Відповідно до ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

7.12. Укладаючи та добровільно підписуючи спірний договір, позивач у пункті 1.5 гарантував, що товар, який має бути поставлено відповідачу, належить йому на праві власності, тобто перебуває у позивача.

7.13. При цьому, на момент підписання спірного договору повномасштабна агресія Російської Федерації проти України вже тривала, дані обставини для сторін договору були загальновідомим фактом, відтак при здійсненні господарської діяльності сторони не були позбавленні можливості враховувати і ці обставини та прораховувати можливі ризики для себе.

7.14. Підписуючи договір поставки з визначеними строками, ціною та специфікацією (кількістю, виробником, строком виготовлення), позивач повинен був врахувати та усвідомлювати його умови та об`єктивно оцінити можливість виконання такого зобов`язання, ризики та можливі негативні наслідки для себе.

7.15. Крім того, об`єктивно розуміючи та оцінюючи вигоди/втрати від укладення договору, позивач, зокрема мав можливість урахувати можливе настання негативних наслідків. Натомість позивач, прийнявши рішення про укладення договору на певних умовах, відповідно, несе повну відповідальність за настання можливих для себе негативних майнових наслідків.

7.16. Разом з тим, судом не приймається до уваги висновок Запорізької Торгово-промислової палати № 03.4/16 від 07.01.2025 про істотну зміну обставин, з огляду на наступне.

7.17. Згідно з частиною другою статті 11 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" обов`язковими для застосування на всій території України є методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень. Водночас вказаний Закон не містить положень щодо наявності у торгово-промислової палати повноважень з видачі висновків на підтвердження істотної зміни обставин, якими сторони керувались під час укладення договорів. Наведений правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду у постановах від 03.09.2020 у справі № 910/15637/19, від 10.09.2020 у справі № 910/13436/19.

7.18. Правова оцінка, що наведена у висновку ТПП про істотні зміни обставини, відображає думку його автора (авторів), а не обставини чи докази у справі, не є обов`язковою для суду. Сама по собі зміна внутрішньополітичної ситуації в країнах, не є безумовною підставою для внесення змін до Державного контракту, оскільки наявність причинно-наслідкового зв`язку між наведеним та неможливістю виконання договірних зобов`язань у встановлений строк підлягає з`ясуванню і доведенню в загальному порядку.

7.19. Обов`язок доказування таких обставин покладається на позивача, в той час коли відповідач має право спростувати такі обставини.

7.20. Висновок ТПП про наявність істотної зміни обставин не є підставою для звільнення позивача від доказування цих обставин.

7.21. Крім того, висновок не є тим, що безсумнівно підтверджує факт настання істотної зміни обставин, адже для суду жодний доказ не має наперед встановленої сили, та однозначно не підтверджує факту настання таких обставин.

7.22. Суд зазначає, що позивач міг і повинен був при певній обачності передбачити виникнення труднощів у виконанні договору, що пов`язані також з можливою зміною політичних ситуацій в країнах виробників/постачальників товару, зважаючи на те, що на момент укладення договору вже було введено воєнний стан, а військова агресія РФ продовжується.

7.23. Сторони є суб`єктами господарювання, а відтак у разі здійснення підприємницької діяльності мають усвідомлювати, що господарська діяльність здійснюється ними на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утримання від) таких дій (схожа правова позиція викладена у п. 6.42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 р. у справі № 910/15484/17).

7.24. При цьому, гарантія є одностороннім правочином, змістом якого є обов`язок гаранта сплатити кредитору-бенефіціару грошову суму відповідно до умов гарантії у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією.

7.25. Статтею 562 ЦК України зафіксований принцип незалежності гарантії, згідно з яким зобов`язання гаранта перед кредитором не залежать від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.

7.26. Гарантія не є мірою цивільно-правової відповідальності, настання якої можливе лише за наявності вини боржника (неустойка, завдаток), а тому при реалізації гарантії вина боржника не має значення, достатньо лише факту порушення останнім (боржником) забезпеченого зобов`язання.

7.27. Грошове зобов`язання, що виникає за договором гарантії, є зобов`язанням між гарантом та бенефіціаром, а не між бенефіціаром і принципалом. Такий обов`язок, про що судом зазначено вище, настає у випадку порушення боржником зобов`язання, і однією з підстав припинення цього обов`язку є сплата гарантом кредиторові (бенефіціару) суми, на яку видана гарантія (ст. 568 ЦК України).

7.28. Таким чином, враховуючи неналежне виконання умов договору з боку позивача у справі, і, як наслідок, настання в межах спірних правовідносин гарантійного випадку, на виконання якого і сплачено кошти у сумі 446 506, 42 грн, а отже, отримання відповідачем грошових коштів за наданою гарантією відбулось у зв`язку з неналежним виконання позивачем умов укладеного з відповідачем договору, що відповідає сутті наданої банком гарантії, якою передбачено обов`язок гаранта безумовно сплатити бенефіціару повну суму банківської гарантії не тільки у зв`язку з невиконанням зобов`язань за договором, а і у випадку неналежного виконання позивачем зобов`язань, суд дійшов висновку,що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

7.29. Решта долучених до матеріалів справи документів та висловлених учасниками процесу пояснень була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків щодо відсутності підстав для задоволення позову не спростовує.

8. СУДОВІ ВИТРАТИ.

8.1. На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.08.2025.

Суддя Ігор Курдельчук