УХВАЛА

18 серпня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/4730/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Кролевець О.А.,

розглянувши матеріали касаційної скарги старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваленка Євгенія Івановича

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.03.2025

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2025

за скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

на дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваленка Євгенія Івановича

у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - КП "Київтеплоенерго")

до Посольства республіки Білорусь в Україні (далі - Посольство)

про стягнення 381 599,24 грн,

В С Т А Н О В И В:

1. Господарський суд міста Києва рішенням від 01.08.2024 позов КП "Київтеплоенерго" задовольнив частково; стягнув з Посольства на користь КП "Київтеплоенерго" 376 386,68 грн з яких: 260 536,77 грн основного боргу, 96 048,74 грн інфляційних втрат та 19 801,17 грн 3% річних, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 5 645,80 грн; в іншій частині позову відмовив; стягнуто з КП "Київтеплоенерго" на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 0,59 грн.

2. 28.08.2024 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2024 видано відповідні накази.

3. 30.01.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла скарга КП "Київтеплоенерго" на дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваленка Євгенія Івановича (далі - старший державний виконавець Шевченківського ВДВС Коваленко Є.І.), в якій скаржник просив суд:

- визнати дії старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС Коваленка Є.І. щодо винесення повідомлення від 22.01.2025 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання неправомірними;

- скасувати повідомлення від 22.01.2025 про повернення виконавчого документу стягувачу, а саме наказу Господарського суду міста Києва від 28.08.2024 у справі №910/4730/24, винесене старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС Коваленком Є.І.;

- зобов`язати посадових осіб/державного виконавця Шевченківського ВДВС прийняти до виконання та відкрити виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 28.08.2024 у справі №910/4730/24 про стягнення з Посольства на користь КП "Київтеплоенерго" заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 260 536,77 грн, інфляційної складової боргу у розмірі 96 048,74 грн, 3% річних у розмірі 19 801,17 грн та судового збору у розмірі 5 645,80 грн.

4. Господарський суд міста Києва ухвалою від 05.03.2025, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2025, скаргу КП "Київтеплоенерго" на дії старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС Коваленка Є.І. задовольнив частково; визнав дії старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС Коваленка Є.І. щодо винесення повідомлення від 22.01.2025 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання неправомірними; cкасував повідомлення від 22.01.2025 про повернення виконавчого документу стягувачу, а саме наказу Господарського суду міста Києва від 28.08.2024 у справі №910/4730/24, винесене старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС Коваленком Є.І.

5. 21.07.2025 старший державний виконавець Шевченківського ВДВС Коваленко Є.І. через систему Електронний суд звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.03.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2025, у якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні скарги на дії старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС Коваленка Є.І.

6. Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано з дотриманням вимог статей 287, 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).

7. На виконання вимог абз.2 ч.2 ст.287 та п.5 ч.2 ст.290 ГПК скаржник у касаційній скарзі зазначає, що:

1) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, зокрема: доктрина "venire contra factum proprium" (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці); в основі доктрини "venire contra factum proprium" лежить принцип добросовісності; поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона розумно покладається на них (постанова Верховного Суду від 28.04.2021 у справі №910/9351/20); суд визнає повідомлення від 22.01.2025 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання неправомірними з різних підстав, які є нетотожними за своїм змістом;

2) відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (посилається, зокрема, на ч.1 ст.79 Закону "Про міжнародне приватне право", ст.4, ч.3 ст.18 Закону "Про виконавче провадження"); чинним законодавством не передбачено право державного виконавця на звернення до суду щодо ініціювання процесу зняття судового імунітету, визначеного ст.79 Закону "Про міжнародне приватне право";

3) суди першої порушили норми процесуального права: статті 2, 74, 76, 86, 236 ГПК та не врахували такі висновки Верховного Суду: 1) принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи; цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони; одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує; така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний" (постанови від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц, від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 20.08.2020 у справі №914/1680/18, від 25.05.2021 у справі №906/764/20); 2) відповідно до ч.3 ст.74 ГПК докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; при цьому докази, які подаються до суду, повинні бути належними, тобто стосуватися предмета доказування, інакше суд не бере їх до розгляду згідно з ч.1 ст.76 ГПК; сторона, яка подає доказ на підтвердження обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, здійснює це саме таким чином, щоб поданий нею доказ був належним, тобто вказує, для доведення яких саме належних до предмету доказування обставин сторона подає цей доказ, або стверджує про обставини і посилається при цьому на доказ існування цих обставин; необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує (постанови від 05.02.2019 у справі №914/1131/18, від 26.02.2019 у справі №914/385/18, від 10.04.2019 у справі№904/6455/17, від 05.11.2019 у справі №915/641/18);

4) суди не дослідили надані докази того, що рішенням Господарського суду міста Києва від 01.08.2024 у справі №910/4730/24 визначено, що відповідачем (в подальшому боржником) є іноземний суб`єкт господарювання - юридична особа, створена за законодавством республіки Білорусь - Посольство республіки Білорусь в Україні.

8. Враховуючи обґрунтування скаржником підстав касаційного оскарження, Верховний Суд дійшов висновку про те, що матеріали касаційної скарги є достатніми для відкриття касаційного провадження.

9. Скаржник також заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

10. Відповідно до ч.2 ст.288 ГПК учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

11. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення (абз.2 п.5 ч.6 ст.242 ГПК).

12. Скаржник отримав оскаржувану постанову 01.07.2025 (з урахуванням положень абз.2 п.5 ч.6 ст.242 ГПК), що підтверджується довідкою про доставку документа в кабінет Електронного суду (дата доставлення 30.06.2025 о 17:54, дата отримання судом повідомлення 30.06.2025 о 18:10).

13. Оскільки касаційну скаргу подано протягом двадцяти днів з дня вручення постанови, то Верховний Суд вважає, що причини пропуску встановленого строку є поважними, а клопотання про поновлення строку необхідно задовольнити.

14. Згідно з ч. 5 ст. 301 ГПК перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанцій (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.

15. Відповідно до ч. 13 ст. 8 ГПК розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Керуючись статтями 8, 119, 234, 235, 287, 288, 294, 301, 304 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Поновити старшому державному виконавцю Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваленку Євгенію Івановичу строк на касаційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 05.03.2025 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2025.

2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваленка Євгенія Івановича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.03.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2025 у справі №910/4730/24.

3. Призначити до розгляду справу №910/4730/24 за касаційною скаргою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваленка Євгенія Івановича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.03.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2025 у порядку письмового провадження.

4. Надати учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 29.08.2025.

5. Витребувати в Господарського суду міста Києва та/або Північного апеляційного господарського суду матеріали справи №910/4730/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді С. Бакуліна

О. Кролевець