ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2025 р. Справа№ 910/61/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Тищенко А.І.

Кравчука Г.А.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 13.08.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіа Венчурс"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 03.06.2025 (повний текст складено та підписано 12.06.2025)

у справі №910/61/25 (суддя В. Демидов)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Індастріалбуд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіа Венчурс"

про стягнення 7 370 272,48 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Індастріалбуд" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІА ВЕНЧУРС" про стягнення 7 370 272,48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Індастріалбуд" (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Авіа Венчурс" (Замовник) було укладено Договір підряду № 20230815-3 від 15.08.2023 року щодо виконання земляних та залізобетонних робіт на Об`єкті: "Нове будівництво виробничого комплексу центру передових технологій за адресою: вул. Авіаційна, с. Крушинка, Фастівського району, Київської області" (далі по тексту - Договір).

Позивач стверджує, що на поточний період часу відповідач безпідставно ухилився від підписання вказаних АВР та оплати виконаних за ними Робіт, будь-які дефектні акти за визначеними етапами/об`ємами Робіт на адресу позивача не надав, претензій щодо якості виконаних Робіт не висунув.

З огляду на викладене позивач просить стягнути з ТОВ "Авіа Венчурс" на користь ТОВ "Індастріалбуд" суму заборгованості за Актами виконаних робіт, безпідставно не підписаних відповідачем за Договором підряду № 20230815-3 від 15.08.2023 р. в розмірі 3 257 939,10 грн,а також відшкодування понесених ним прямих збитків/витрат в розмірі 4 112 333,38 грн у зв`язку із придбанням матеріалів/ресурсів, що не були використанні при виконанні Робіт внаслідок зміни проектних рішень Замовником й подальшим достроковим розірвання Договору підряду № 20230815-3 від 15.08.2023 р.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.06.2025 позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіа Венчурс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Індастріалбуд" суму заборгованості за актами виконаних робіт за договором підряду у розмірі 3 257 939 грн 10 коп. та судовий збір у розмірі 48 869 грн 09 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення суд дійшов висновку, що зважаючи на те, що відповідач не надав доказів того, що будь-які роботи за актами виконаних робіт не були виконані або були виконані неналежним чином, сума коштів у розмірі 3 257 939,10 грн за всіма виконаними роботами згідно таких актів виконаних робіт підлягає стягненню з ТОВ "Авіа Венчурс" на користь позивача.

Щодо вимог про відшкодування понесених ним прямих збитків/витрат в розмірі 4 112 333,38 грн. у зв`язку із придбанням матеріалів/ресурсів, що не були використанні при виконанні робіт внаслідок зміни проектних рішень замовником й подальшим достроковим розірвання Договору підряду № 20230815-3 від 15.08.2023, суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено завдання йому відповідачем збитків саме на суму 4 112 333,38 грн та саме внаслідок суттєвого коригування замовником проектно-кошторисної документації та зміни характеру робіт по договору підряду, у зв`язку із чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіа Венчурс" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2025 у справі №910/61/25 в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення ухвалене місцевим судом з порушенням норм матеріального та процесуального права. При цьому скаржник стверджує, що:

- поза увагою суду залишено той факт, що в рамках договору будівельного підряду належно оформлена документація є невід`ємною та обов`язковою складовою самого результату робіт. Незважаючи на це, суд першої інстанції застосував положення ст. 853 ЦК України, не врахувавши, що ці норми підлягають застосуванню з урахуванням конкретних договірних умов, якими сторони чітко визначили момент виникнення обов`язку щодо приймання робіт;

- суд не дослідив і не порівняв обсяги та суми в актах, які надсилалися первинно позивачем (листи №308 і №312), з тими, що були надані повторно (лист №374), незважаючи на наявні суттєві розбіжності у вартості, на які вказував відповідач. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення суми у розмірі 3 257 939,10 грн, не з`ясувавши джерело походження цієї суми та не встановивши, якими саме актами і на яку суму позивач обґрунтовує свої вимоги;

- висновки суду щодо акту №9 до ДУ №13 є передчасними, не ґрунтуються на належних доказах та суперечать принципам змагальності, диспозитивності і рівності сторін, а також вимогам статей 7, 13, 14 ГПК України.

Узагальнені доводи та заперечення сторін

14.07.2025 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив доводи, викладені в ній, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Позивач зауважує на тому, що зважаючи на те, що судом першої інстанції був встановлений факт, що відповідачем не виконані зобов`язання зі сплати вартості виконаних позивачем робіт за договором в сумі 3 257 939,10 грн за умови відсутності складання та надсилання на адресу ТОВ "Індастріалбуд" будь-яких Дефектних актів за вказаними об`ємами/етапами робіт, суд дійшов обґрунтованого висновку, що строк виконання зазначених зобов`язань безпідставно порушений з боку відповідача та зазначена сума грошових коштів підлягає стягненню на користь ТОВ "Індастріалбуд".

22.07.2025 через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій останній заперечив доводи викладені в ній та підтримав свою позицію наведену в апеляційній скарзі.

Також до відповіді на відзив відповідачем долучено додаткові докази, а саме: Дефектний акт від 30.05.2025 року з додатками та копію протоколу № v2436ч119 випробовування зразків бетону на водонепроникність за вих. № 2436 від 01.07.2025, які з огляду на приписи частини третьої статті 269 ГПК України, не враховуються колегією суддів під час апеляційного перегляду, оскільки доведення обставин, на які сторона може посилатися як на підставу своїх вимог або заперечень, має здійснюватися у суді першої інстанції, оскільки суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Верховний Суд сформулював усталений правовий висновок про те, що єдиний винятковий випадок, коли можливе прийняття судом, у тому числі апеляційної інстанції, доказів з порушеннями встановленого процесуальним законом порядку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії з причин, що не залежали від нього, тягар доведення яких покладений на учасника справи (постанови від 18.06.2020 у справі № 909/965/16, від 26.02.2019 у справі № 913/632/17, від 13.01.2021 у справі № 10/Б-921/1442/2013 та інші). Водночас, така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність (постанови від 11.09.2019 у справі № 922/393/18, від 16.12.2020 у справі № 908/1908/19).

Такі висновки викладено в постанові Верховного Суду від 16.04.2024 у справі №922/331/23.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2025 апеляційну скаргу у справі №910/61/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Коробенко Г.П., судді: Кравчук Г.А., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіа Венчурс" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2025 у справі № 910/61/25. Судове засідання призначено на 07.08.2025. Витребувано матеріали справи №910/61/25 з Господарського суду міста Києва.

14.07.2025 матеріали справи №910/61/25 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

У судовому засіданні 07.08.2025 оголошено перерву до 13.08.2025.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 13.08.2025, у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/61/25.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 13.08.2025, справу №910/61/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Тищенко А.І., Кравчук Г.А.

У судовому засіданні 13.08.2025 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників сторін

У судове засідання 13.08.2025 з`явились представники позивача і відповідача, які надали свої пояснення.

Позивач у судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

15.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Індастріалбуд" (позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Авіа Венчурс" (відповідач, замовник) укладено договір підряду №20230815-3 (далі - договір), відповідно до п. 2.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання власними та/ або залученими силами та засобами на свій ризик, якісно та у встановлені цим договором строки та порядку, виконати земляні та залізобетонні роботи на об`єкті будівництва, згідно наданої замовником проектної документації, і здати виконані роботи замовнику, а замовник зобов`язується прийняти результати виконаних робіт і оплатити їх згідно умов договору.

Об`єкт означає територію об`єкта будівництва замовника: "Нове будівництво виробничого комплексу передових технологій за адресою: вул. Авіаційна, с. Крушинка Фастівського району Київської області".

Перелік, вид, кількість, об`єм та вартість по кожному виду робіт погоджено сторонами у відповідних додатках до договору (додаток №1 - договірна ціна, додаток №4 - локальний кошторис, додаток №5 - підсумкова вартість ресурсів).

Згідно з п. п. 3.1, 3.2 договору остаточна ціна робіт за договором визначається на підставі підписаних сторонами актів виконаних робіт за формою №КБ-2в та довідок форми №Кб-3, які складаються за фактичним обсягом виконаних робіт та погодженої замовником вартості матеріально-технічних ресурсів по кожному об`єкту та кожному етапу (виду) робіт. Ціна робіт включає вигоду виконавця, всі його витрати та використані матеріали на виконання своїх зобов`язань за цим договором.

Виконавець зобов`язаний виконати роботи за цим договором згідно додатку №, починаючи з дати початку робіт до 16.07.2024 включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 4.1 договору).

Відповідно до п. 4.2 договору виконавець приступає до виконання робіт з моменту отримання від замовника авансових платежів, передбачених додатком №2 до цього договору (Графік фінансування), проектної документації зі штампом "До виконання робіт", фронту робіт (будівельного майданчика), копі дозволу на виконання будівельних робіт, майданчика для розміщення будівельних вагончиків, а також зберігання необхідної техніки та матеріалів, точок підключення на тимчасове електрозабезпечення та тимчасове водопостачання із достатньою потужністю для виконання робіт, які будуть розташовані в радіусі не далі 350 метрів від фронту робіт, будівельних осей та геодезичних точок (реперів), облаштованих під`їзних шляхів та тимчасових доріг.

У випадку, якщо замовник не виконав дії, спрямовані на забезпечення початку виконання робіт, які передбачені в п. 4.2 договору, строк виконання робіт коригується відповідно (пропорційно) строкам такої затримки, за умови своєчасного письмового повідомлення замовника щодо невиконання таких дій (п. 4.3 договору).

У випадку внесення змін до проектної документації, складу та обсягу робіт, строк виконання робіт коригується відповідно (пропорційно) строкам затримки, про що сторони укладають додаткову угоду щодо строків та вартості виконання робіт, якщо такі зміни призводять до цього (п. 4.4 договору).

Пунктом 4.6 договору сторони погодили, що після закінчення виконання робіт виконавець зобов`язаний повідомити замовнику про готовність результату робіт до здачі і скласти остаточний акт прийому-передачі повного комплексу виконаних робі по об`єкту.

Замовник здійснює фінансування за цим договором згідно додатку №2 (графік фінансування). Замовник здійснює оплату урахуванням за обсяги фактично виконаних робіт, підтверджених поточними актами приймання-передачі виконаних робіт, які складаються сторонами 1 раз на місяць на наступних умовах: а) 75% ві платежу за виконані протягом місяця роботи сплачується не пізніше 7 робочих днів з моменту підписання сторонами поточних актів приймання-передачі виконаних робіт; б) 20% від платежу за виконані протягом відповідного місяця роботи сплачується не пізніше 7 робочих днів з дати реєстрації виконавцем в Єдиному реєстрі податкових накладних всіх податкових накладних, що мають бути ним зареєстровані у зв`язку з проведеними сторонами операціями за цим договором.

Остаточний розрахунок за договором проводиться замовником після підписання сторонами остаточного акту приймання-передачі виконаних робіт та передачі замовнику виконавчої документації згідно умов даного договору(п. 5.2 договору).

Пунктом 9.1 договору сторони погодили, що поточні акти приймання-передачі виконаних робіт готуються та надаються виконавцем замовнику не пізніше 25 числа кожного поточного звітного місяця для прийняття відповідних робіт та підписання у двох примірниках. Після закінчення виконання робіт виконавець передає, а замовник приймає належним чином виконані роботи, що оформлюється остаточним актом приймання-передачі виконаних робіт за встановленою формою акт КБ-2в та акт КБ-3.

Передача якісно та належним чином виконаних робіт в поточному звітному місяці в цілому здійснюється з передачею супровідних документів виконавцем (акту приймання-передачі виконаних робіт та іншою виконавчою документацією). Акт приймання-передачі виконаних робіт в двох однакових екземплярах готує виконавець і передає під підпис замовнику (п. 9.3 договору).

За умовами п. 9.4 договору замовник протягом 7 робочих днів з моменту одержання відповідного акту приймання-передачі виконаних робіт зобов`язаний його підписати та надіслати його виконавцю або надати виконавцю мотивовану відмову від приймання робіт, зазначивши перелік недоліків.

У випадку мотивованої відмови замовника від приймання робіт внаслідок наявності недоробок та/або недоліків, або дефектів в роботах, допущених виконавцем під час виконання робіт, замовник складає акт про недоліки, в якому зазначає перелік необхідних доопрацювань, терміни їх виконання і направляє його на підпис виконавцю. У випадку, якщо виконавець не підписує такий акт про недоліки протягом 5 робочих днів з моменту його отримання та не надає мотивованої відмови/ зауваження до нього, такий акт вважається підписаний сторонами, а казані в акті про недоліки недоробки та/ або недоліки та/ або дефекти повинні бути усунені виконавцем у зазначений строк (п. 9.5 договору).

У випадку незгоди виконавця із висунутими зауваженнями замовника до виконаних робіт, замовник може залучати незалежних фахівців або експертів, що мають відповідний дозвіл на діяльність у даній сфері (п. 9.6 договору).

Відповідно до п. 9.12 договору виконані роботи приймаються уповноваженим представником замовника у відповідності до наданої проектної документації, фактичних обсягів виконаних робіт, якості, що вимагається діючими нормативними документами до кожного окремого виду робіт.

Згідно з п. 11.4.18 виконавець зобов`язаний передати замовнику виконані роботи по об`єкту в порядку, передбаченому цим договором та ДБН, та забезпечити ведення та передачу замовнику в установленому порядку всієї необхідної виконавчої документації, передбаченої діючими нормами і правилами в Україні.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2024 включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторони їх обов`язків, передбачених цим договором (п. 12.1 договору).

В подальшому сторони уклали додаткові угоди до договору №3 від 26.12.2023, №7 від 24.01.2024 та № 13 від 10.06.2024.

Листом №308 від 26.08.2024 позивач направив відповідачу на підпис наступні акти виконаних робіт за договором: акт виконаних робіт №1 до додаткової угоди №3 в комплекті на суму 98 309,75 грн, із виконавчою документацією; акт виконаних робіт №8 до додаткової угоди №13 в комплекті на суму 147 281,76 грн, із виконавчою документацією; акт виконаних робіт №9 до додаткової угоди №13 в комплекті на суму 2 187 971,47 грн, із виконавчою документацією; акт виконаних робіт №14 до додаткової угоди №13 в комплекті на суму 146 546,80 грн, із виконавчою документацією; акт виконаних робіт №91 до додаткової угоди №13 в комплекті на суму 263 678,28 грн, із виконавчою документацією.

Листом №312 від 02.09.2024 позивач направив відповідачу на підпис наступні акти виконаних робіт за договором: акт виконаних робіт №4 до додаткової угоди №7 в комплекті (в т.ч. Форми КБ-2в, КБ-3) на суму 598 022,76 грн, із виконавчою документацією; акт виконаних робіт №5 до додаткової угоди №7 в комплекті (в т.ч. Форми КБ-2в, КБ-3) на суму 454 214,18 грн, із виконавчою документацією; акт виконаних робіт №20 до додаткової угоди №13 в комплекті (в т.ч. Форми КБ-2в, КБ-3) на суму 194 944,14 грн, із виконавчою документацією; акт виконаних робіт №21 до додаткової угоди №13 в комплекті (в т.ч. Форми КБ-2в, КБ-3) на суму 611 074,42 грн, із виконавчою документацією; акт виконаних робіт №22 до додаткової угоди №13 в комплекті (в т.ч. Форми КБ-2в, КБ-3) на суму 683 907,34 грн, із виконавчою документацією.

Листами №20240912-1 від 12.09.2024 та №20240918-1 від 18.09.2024 відповідач повернув вказані акти позивачу без підпису та з зауваженнями, які наведені у вказаних листах. Додатково просив в межах строку, визначеного в умова договору підряду, після зняття зауважень замовника, виправлення помилок доукомплектування у АВР та/ або АЗПР, направити виправлені АВР та комплекти виконавчої документації до них на повторний розгляд замовнику.

Листом №374 від 19.11.2024 позивачем на адресу відповідача повторно передані акти виконаних робіт з виконавчою робочою документацією, а саме: акт виконаних робіт №1 до додаткової угоди №3 в комплекті (в т.ч. Форми КБ-2в, КБ-3) на суму 98 309,75 грн; акт виконаних робіт №4 до додаткової угоди №7 в комплекті (в т.ч. Форми КБ-2в, КБ-3) на суму 511 254,29 грн; акт виконаних робіт №5 до додаткової угоди №7 в комплекті (в т.ч. Форми КБ-2в, КБ-3) на суму 420 779,93 грн; акт виконаних робіт №8 до додаткової угоди №13 в комплекті (в т.ч. Форми КБ-2в, КБ-3) на суму 147 281,76 грн; акт виконаних робіт №9 до додаткової угоди №13 в комплекті (в т.ч. Форми КБ-2в, КБ-3) на суму 2 187 971,47 грн; акт виконаних робіт №14 до додаткової угоди №13 в комплекті (в т.ч. Форми КБ-2в, КБ-3) на суму 140 030,92 грн; акт виконаних робіт №19 до додаткової угоди №13 в комплекті (в т.ч. Форми КБ-2в, КБ-3) на суму 263 678,28 грн; акт виконаних робіт №20 до додаткової угоди №13 в комплекті (в т.ч. Форми КБ-2в, КБ-3) на суму 189 159,72 грн; акт виконаних робіт №21 до додаткової угоди №13 в комплекті (в т.ч. Форми КБ-2в, КБ-3) на суму 570 551,65 грн; акт виконаних робіт №22 до додаткової угоди №13 в комплекті (в т.ч. Форми КБ-2в, КБ-3) на суму 566 892,80 грн.

При цьому, відповідач зазначав, що акти були відкориговані у відповідності до даних геодезії замовника щодо фактичних об`ємів виконаних позивачем робіт та зменшені на суму 283 524,45 грн., а за коригуванням технічного нагляду відповідача була зменшена сума за виконані роботи за актом №14 до додаткової угоди №13 на суму 6 515,88 грн

Листом №20241203-1 від 03.12.2024 відповідач повернув додані до листа №374 від 19.11.2024 вкладення та повідомив позивача, що вказані додатки до листа надійшли у вигляді кольорових копій, а не оригіналів документів. Просив належним чином передати замовнику виконані роботи і надати оригінали актів приймання виконаних робіт форма КБ-2в, довідок про вартість виконаних робіт форма КБ-3 в комплекті з належним чином оформленою виконавчою документацією.

Матеріали справи також містять листування сторін щодо розірвання договору підряду та про припинення виконання робіт на об`єкті.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач посилався на те, що відповідач безпідставно ухилився від підписання вказаних АВР та оплати виконаних за ними Робіт, будь-які дефектні акти за визначеними етапами/об`ємами Робіт на адресу Позивача не надав, претензій щодо якості виконаних Робіт не висунув.

З огляду на викладене позивач просить стягнути з ТОВ "Авіа Венчурс" на користь ТОВ "Індастріалбуд" суму заборгованості за Актами виконаних робіт, безпідставно не підписаних Відповідачем за Договором підряду № 20230815-3 від 15.08.2023 р. в розмірі 3 257 939,10 грн., а також відшкодування понесених ним прямих збитків/витрат в розмірі 4 112 333,38 грн у зв`язку із придбанням матеріалів/ресурсів, що не були використанні при виконанні Робіт внаслідок зміни проектних рішень Замовником й подальшим достроковим розірвання Договору підряду № 20230815-3 від 15.08.2023 р.

Вказує, що згідно з листами №20240718-1 від 18.07.2024, №20240722-1 від 22.07.2024 відповідачем акцептована пропозиція позивача щодо відплатного передання на користь замовника прав власності на залишки (невикористані) матеріальні ресурси, що були поставлені позивачем на будівельний майданчик об`єкта відповідача на виконання умов договору підряду та в подальшому не були використані при виконанні робіт на об`єкті внаслідок зміни проектних рішень з боку відповідача.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач посилається на те, що після отримання 26.08.2024 та 02.09.2024 актів виконаних робіт №№ 1, 8-9, 14, 19, 4-5, 20-22 відповідач здійснив їх перевірку та встановив, що надані акти виконаних робіт та супровідна документація не відповідають умовам договору підряду та вимогам чинного законодавства щодо оформлення відповідної документації та повернув їх позивачу з переліком виявлених зауважень для усунення. Однак позивач не вчинив жодних дій, спрямованих на усунення недоліків та належне оформлення документів відповідно до умов договору, а 19.11.2024 повторно надіслав їх кольорові копії відповідачу зі зміненою загальною вартістю виконаних робіт. Листом від 03.12.2024 відповідач повернув вказані копії позивачу з вимогою надати у оригіналах акти приймання-передачі виконаних робіт та виробничої документації. Вказував, що за період з 05.12.2024 по 17.04.2025 позивач не надсилав, а відповідач не отримував належним чином оформлених оригіналів актів виконаних робіт у формі КБ-2в, довідок КБ-3, тому у відповідача не виник обов`язок щодо оплати виконаних робіт. Також вказує, що акти, які були направленні первино та повторно не є ідентичними, про що свідчить відмінність у вартості виконаних робіт. Вважає, що такими діями позивач фактично визнав, що первинні акти були складені неналежним чином, самостійно визнав факт завищення вартості робіт та витратних матеріалів на суму 290 040,33 грн та здійснив коригування актів без повідомлення відповідача, зменшивши обсяг виконаних робіт та витрачених матеріалів. Зміна вартості, обсягів чи змісту актів після їх початкового подання замовнику фактично означає створення нової редакції акту, яка не може вважатися тим самим документом, що вже був пред`явлений до підписання та був повернутий відповідачем без підпису. Також вказує на невідповідність сум, зазначених у актах, та сум, заявлених до стягнення, а також недоведення позивачем об`ємів використаних матеріалів/ ресурсів.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів сторін

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та надані сторонами пояснення, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з такого.

Рішення суду першої інстанції від 03.06.2025 оскаржується відповідачем лише в частині задоволених вимог про стягнення 3 257 939,10 грн заборгованості за Актами виконаних робіт за договором підряду.

В частині відмови у задоволенні вимог про відшкодування понесених позивачем збитків/витрат в розмірі 4 112 333,38 грн рішення суду не оскаржується, а тому, з огляду на положення статті 269 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції в цій частині не переглядається.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Згідно зі статтею 509 вказаного Кодексу зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України установлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з частиною 2 статті 628 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

За змістом частини 4 статті 879 Цивільного кодексу України визначено, що оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Статтею 853 Цивільного кодексу України встановлюється обов`язок замовника прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові; якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі (частина перша даної статті).

Відповідно до статті 854 цього Кодексу, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Стаття 882 Цивільного кодексу України встановлює, що замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або якщо це передбачено договором, етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Аналогічна за своєю суттю позиція стосовно виникнення у відповідності до ст. 882 ЦК України прав та обов`язків сторін на підставі підписаного в односторонньому порядку акту приймання виконаних робіт за договором за наявності реального виконання робіт викладена зокрема в постановах Верховного Суду від 04.09.2023 у справі № 910/5352/21, від 20.04.2021 у справі № 905/44/17, від 05.02.2020 у справі № 904/2082/19, від 21.09.2019 у справі № 917/1489/18, від 22.11.2022 у справі № 914/1904/21.

Тобто, ухилення замовника від підписання актів виконаних робіт з якихось формальних підстав є неприпустимим, за своєю суттю може свідчити про недобросовісність поведінки замовника, який таким чином намагається уникнути оплати таких робіт (послуг), оскільки фактично у всіх договірних відносинах факт оплати ставиться у залежність від підписання актів виконаних робіт (наданих послуг), що має на меті настання узгодження сторонами обсягу та якості робіт та встановлення терміну відліку виникнення зобов`язання з оплати.

Передбачена договором умова щодо оплати за виконані роботи з прив`язкою до підписання відповідних актів приймання не може бути єдиною підставою, яка звільняє замовника від обов`язку здійснити таку оплату, адже основною первинною ознакою будь-якої господарської операції, як то надання послуг чи виконання робіт, є її реальність, а наявність належним чином оформлених первинних документів (підписаних уповноваженими представниками обох сторін) є вторинною, похідною ознакою, відповідно неналежне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами, зокрема непідписання замовником актів приймання робіт, не свідчить про їх невідповідність змісту господарської операції (наданим послугам або виконаним роботам), оскільки правові наслідки створює саме господарська операція (реальне виконання робіт), а не первинні документи, що безпосередньо кореспондується із висновками Верховного Суду, викладеними в зазначених вище постановах.

При цьому, суд першої інстанції надав належну правову оцінку зазначеним фактам з урахуванням сталої судової практики Верховного Суду з питання застосування частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України, що спростовує доводи апелянта, наведені в апеляційній скарзі щодо неправильного застосування судом норм матеріального права, зокрема ст. 882 ЦК України.

Наведені вище положення законодавства та висновки Верховного Суду, нівелюють доводи апелянта, наведені в апеляційній скарзі про те, що належно оформлена документація є невід`ємною та обов`язковою складовою самого результату робіт, оскільки відсутність належно оформленої документації не спростовує факту виконання позивачем робіт за договором №20230815-3 від 15.08.2023.

Позаяк судом встановлено, що (відповідач) замовник не оспорює реально виконані спірні роботи позивачем у заявленому періоді, їх обсяг та вартість, а лише висуває вимоги щодо усунення недоліків не у виконаних позивачем роботах, а у складених та наданих актах виконаних робіт та у виконавчій документації. При цьому відповідачем не було надано жодних доказів того, що будь-які роботи за спірними актами виконаних робіт не були виконані або були виконані позивачем неналежним чином.

Таким чином, зважаючи на те, що відповідач не надав доказів того, що будь-які роботи за спірними актами виконаних робіт не були виконані або були виконані неналежним чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що сума коштів у розмірі 3 257 939,10 грн за всіма виконаними роботами згідно вказаних актів виконаних робіт підлягає стягненню з ТОВ "Авіа Венчурс" на користь позивача.

Доводи відповідача, наведені в апеляційній скарзі про те, що акти, які були направлені первинно та повторно не є ідентичними, про що свідчить відмінність у вартості виконаних робіт, колегія суддів оцінює критично, з огляду на наведені позивачем обгрунтування, з яких вбачається, що акти були відкореговані у відповідності до даних геодезії замовника щодо фактичних об`ємів виконаних позивачем робіт та зменшені на суму 283 524,45 грн, крім того, за коригуванням технічного нагляду відповідача була зменшена сума за виконані роботи за актом №14 до додаткової угоди №13 на суму 6 515,88 грн, а загальний розмір неоплачених відповідачем робіт, виконаних позивачем за договором, становить 3 257 939,10 грн з урахуванням часткової оплати/ врахування відповідачем акту виконаних робіт №9 до додаткової угоди №13 в сумі 1 837 971,47 грн. Доказів, які б спростували наведені обставини, матеріали справи не містять та відповідачем суду не надано.

Решта викладених в апеляційній скарзі аргументів не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони грунтуються виключно на власному тлумаченні скаржником спірних правовідносин та норм чинного законодавства, зводяться до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, та не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіа Венчурс".

Відповідно до ст.ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі рішення від 03.06.2025 відсутні.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат, а витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги відповідно до статті 129 ГПК України покладаються судом на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 267-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіа Венчурс" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2025 у справі №910/61/25 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіа Венчурс".

Матеріали справи №910/61/25 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 22.08.2025

після виходу головуючого судді Коробенка Г.П. з відпустки

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді А.І. Тищенко

Г.А. Кравчук