УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

м. Київ

27.08.2025справа №910/9059/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., розглянувши

заяву Фізичної особи - підприємця Звезділіна Андрія Вікторовича ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; далі - Підприємець)

про забезпечення позову

у справі № 910/9059/25

за позовом Підприємця

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал АРМС» (вул. Данила Щербаківського, б. 52, прим. 429, м. Київ, 04111; ідентифікаційний код 42972812)

про стягнення 958 378,43 грн

без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Підприємець звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал АРМС» (далі - Товариство): 831 232,80 грн збитків у вигляді неодержаного прибутку; 79 710,96 грн пені; 9 197,73 грн 3 % річних і 28 236,94 грн втрат від інфляції, а всього 958 378,43 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що:

- 14.06.2024 Підприємцем (покупець) і Товариством (постачальник) було укладено договір поставки №14/06-2024 (далі - Договір), за умовами якого постачальник взяв на себе зобов`язання поставляти і передавати у власність покупця товари, визначені в специфікації в додатку №1 до Договору, який є невід`ємною частиною Договору (далі - товар), а покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар в порядку та на умовах, визначених Договором;

- 17.06.2024 відповідачем виписано рахунок на оплату №51 на суму 968 767,20 грн;

- протягом 17.06.2024 - 19.06.2024 Підприємцем здійснено 100% попередню оплату вартості товару у сумі 968 769 грн;

- згідно з умовами Договору Товариство було зобов`язане поставити та передати у власність покупця товар до 19.07.2024 (включно), проте відповідачем не було виконано взятого на себе зобов`язання ні у строк, визначений пунктом 2.1 Договору, ані протягом наступних 4 місяців;

- листом від 08.11.2024 №08/11 покупець звернувся до постачальника повернути перераховані кошти у сумі 968 769 грн;

- протягом 11.11.2024 - 13.11.2024 Товариством здійснено повернення Підприємцю коштів, сплачених за Договором, у сумі 968 769 грн;

- внаслідок невиконання Товариством взятого на себе зобов`язання із поставки товару до відповідача мають бути застосовані господарські санкції як відшкодування завданих збитків у сумі 831 232,80 грн та штрафні санкцій (79 710,96 грн пені; 9 197,73 грн 3% річних і 28 236,94 грн втрат від інфляції).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Позивач 25.08.2025 подав суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд до набрання рішенням законної сили вжити заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства, а також кошти, що знаходяться на будь-яких рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах в межах суми позовних вимог (958 378,43 грн).

Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною четвертою статті 137 ГПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з частиною першою статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до пункту 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» (далі - Постанова №16) у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заяву мотивовано тим, що, на думку позивача: відповідачем повідомлено неправдиву дату отримання відповіді на відзив з метою імовірно поновлення строку; Товариство стверджує про нібито відсутність такого поняття як «мисливська зброя» в Єдиному реєстрі зброї та наявність виключно поняття зброї військового або невійськового призначення; відповідач вважає, що наявність позначки «Full auto» робить зброю автоматичною; Товариство посилається на неіснуючі закони.

Відтак, позивач вважає, що доводи стосовно необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача є обґрунтованими, оскільки такий вид забезпечення позову: спроможний забезпечити виконання судового рішення в разі задоволення позову; є адекватним, так як цілком відповідає вимогам, на забезпечення яких він вживається; вказаний захід забезпечення позову, в разі його вжиття судом, не порушуватиме прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу; невжиття судом зазначеного заходу забезпечення позову може призвести (у разі задоволення позову) до утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, що є недопустимим.

Разом з тим, абзацом першим пункту 3 Постанови №16 встановлено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Згідно з абзацами другим і третім пункту 3 Постанови №16 достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Так, фактично доводи заяви Підприємця зводяться до непогодження з твердженнями відповідача, викладеними останнім у відзиві на позовну заяву.

Разом з тим, оскільки позивачем документально не підтверджено, тобто не доведено, що грошові кошти у сумі 958 378,43 грн, які Підприємець просить стягнути з Товариства, можуть зменшитися або зникнути на момент виконання рішення суду у разі задоволення позову, а викладена відповідачем у відзиві на позовну заяву позиція щодо позову не є безумовною підставою для арешту грошових коштів, то заява Підприємця задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини шостої статті 160 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 136, 137, 138, 139, 140, 234 та 235 ГПК України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця Звезділіна Андрія Вікторовича ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про забезпечення позову у справі №910/9059/25.

Ухвала набрала законної сили 27.08.2025 та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її підписання до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Оксана Марченко