ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року

м. Київ

cправа № 907/96/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Картере В.І. - головуючий, Огороднік К.М., Пєсков В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Заріцької Т.В.,

представників учасників справи:

ОСОБА_1: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 06.05.2025 (колегія суддів у складі: Панова І.Ю. - головуючий, Малех І.Б., Зварич О.В.)

на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 18.03.2025 (суддя Пригуза П.Д.)

у справі №907/96/25

за заявою ОСОБА_1

про неплатоспроможність,

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст заяви та хід розгляду справи

1. ОСОБА_1 звернулась до господарського суду зі заявою про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність (далі - Заява).

2. Заяву мотивовано неможливістю погасити заборгованість на загальну суму 497987,40 грн перед щонайменше 14 кредиторами (ТОВ "Сіті Фактор", ТОВ "Веллфін", ТОВ "Фінгарет", ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", ТОВ "Фінансова компанія "Ірбас", ТОВ "Містер Мані", ТОВ "Колект Центр", ТОВ "Кредитні рішення моней 24", ТОВ "Європейська агенція з повернення боргів", ТОВ "Споживчий центр", ТОВ "Діджи Фінанс", ТОВ "Укр Кредит Фінанс", ТОВ "Інстафінанс", ТОВ "КФ.ЮА") за 22 договорами позики, що виникла з 2020 року.

3. Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 03.02.2025 прийнято Заяву до розгляду та призначено підготовче засідання.

4. Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 04.03.2025 залишено Заяву без руху, повідомлено заявницю про необхідність усунення недоліків Заяви шляхом подання до господарського суду визначених у мотивувальній частині цієї ухвали доказів і документів у строк не пізніше 16.03.2025.

5. Зазначену ухвалу мотивовано тим, що надані заявницею докази про грошові зобов`язання боржника не містять систематизованої інформації по кожному кредитору окремо, по кредиторах визначено лише загальне "поточне" зобов`язання (загальна сума заборгованості) без розмежування заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо, підстави виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання. Водночас документ під назвою план реструктуризації не містить відомостей про кредиторів та пропозиції стосовно умов і порядку задоволення (погашення, списання, прощення) наявних зобов`язань перед кредиторами.

Стислий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

6. Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 18.03.2025, залишеною без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 06.05.2025, відмовлено у відкритті справи про неплатоспроможність Боржника.

7. Судові рішення мотивовано тим, що Заява не відповідає вимогам статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ). Заявниця не виконала вимог ухвали господарського суду від 04.03.2025 про залишення Заяви без руху, не виправивши її недоліків - не зазначивши відомостей про структуру заборгованості перед кожним кредитором, не надавши пропозицій для кредиторів про умови реструктуризації боргів та умови прощення (списання) боргових зобов`язань. Господарські суди дійшли висновку, що Заяву подано не з метою реструктуризації заборгованості перед кредиторами, а з метою її повного списання за усіма зобов`язаннями.

8. Господарські суди відхилили твердження заявниці про те, що план реструктуризації буде нею складено після виявлення кредиторів, які заявлять свої вимоги до суду, оскільки така процесуальна поведінка не відповідає вимогам КУзПБ.

9. Щодо посилання заявниці на наявність виконавчого провадження господарські суди зазначили про відсутність доказів того, що за таким виконавчим провадженням здійснювалося стягнення та виконавцем у своїй постанові встановлено факт відсутності у заявниці майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Стислий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення доводів скаржника

10. ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу місцевого господарського суду та постанову апеляційного господарського суду, а справу направити на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

11. Касаційну скаргу подано з підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, зважаючи на неврахування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 11.07.2024 у справі №909/1179/23, від 26.05.2022 у справі №922/1426/21, від 28.09.2022 у справі №916/106/22, від 24.01.2024 у справі №902/1014/23, від 29.07.2021 у справі №909/1028/20, від 11.01.2024 у справі №924/622/23, від 18.01.2024 у справі №911/2308/23, від 10.09.2020 у справі №902/227/20 щодо застосування приписів статей 115, 116, 119 КУзПБ та статей 13, 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, а також у постанові від 17.02.2021 у справі №9901/471/19 щодо "надмірного формалізму".

12. Заявниця наголошує, що на стадії підготовчого засідання у справі суд надає оцінку відповідності поданої заяви боржника за формою і змістом вимогам статей 115, 116 КУзПБ і наявності підстав для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність за частиною 4 статті 119 КУзПБ, за відсутності яких суд зобов`язаний відкрити провадження у справі. Водночас на стадії підготовчого засідання формально не перевіряються ознаки неплатоспроможності боржника.

13. Заявниця вважає, що місцевий господарський суд не мав правових підстав для залишення Заяви без руху після прийняття її до розгляду, водночас безпідставно не взяв до уваги роздруківку кредитного звіту Українського бюро кредитних історій, тоді як у отриманні іншої інформації заявниця обмежена.

14. Заявниця стверджує, що не має відомостей щодо заборгованості, проте такі відомості відображені в кредитному звіті, також представник заявниці здійснив адвокатські запити до кредиторів для отримання відповідних відомостей, але на час розгляду справи відповіді не отримав.

15. Також заявниця посилається на наявність відкритого щодо неї виконавчого провадження за заявою кредитора ТОВ "КФ.ЮА", сума грошових вимог якого невідома, оскільки кредитор не надав інформацію на адвокатських запит. Водночас у деклараціях заявниця вказала на відсутність у приватній власності її та її чоловіка рухомого / нерухомого майна, надала інші докази відсутності у неї нерухомого майна.

16. Заявниця зазначає, що вона не відмовляється йти на роботу для отримання заробітної плати, але не має такої можливості через необхідність доглядати трьох малолітніх дітей.

Позиція Верховного Суду

17. Керуючись вимогами статей 14, 300 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги.

18. Предметом касаційного перегляду є судові рішення попередніх інстанцій, ухвалені за наслідками вирішення питання щодо відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

19. Відповідно до частини 1 статті 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

20. За наведеним у статті 1 КУзПБ визначенням, неплатоспроможність - неспроможність боржника (іншого, ніж страховик або кредитна спілка) виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом, або встановлена Національним банком України неплатоспроможність страховика відповідно до Закону України "Про страхування" чи неплатоспроможність кредитної спілки відповідно до Закону України "Про кредитні спілки".

21. Особливості відновлення платоспроможності боржника, який є фізичною особою, врегульовано Книгою четвертою КУзПБ.

22. Відповідно до статті 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

23. За змістом частини 1 статті 115 та статті 116 КУзПБ провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника, яка подається ним за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, із викладенням, зокрема, обставин, що стали підставою для звернення до суду, а також наданням передбачених документів, передбачених частиною 3 статті 116 КУзПБ.

24. Разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів) (частина 4 статті 116 КУзПБ.

25. У разі відсутності підстав для відмови у прийнятті заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або для повернення такої заяви господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про прийняття заяви до розгляду та призначає дату підготовчого засідання, в якому розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви (частина 1 статті 117, частина 1 статті 119 КУзПБ).

26. За наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність (частина 3 статті 119 КУзПБ).

27. Так, господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо: 1) відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; 2) боржник виконав зобов`язання перед кредитором (кредиторами) у повному обсязі до підготовчого засідання суду; 3) боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю; 4) боржника визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років (частина 4 статті 119 КУзПБ).

28. Наведений перелік підстав для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає, оскільки зазначена норма за ступенем визначеності є абсолютно визначеною.

29. Тобто на стадії підготовчого засідання у справі суд надає оцінку відповідності поданої заяви боржника за формою і змістом вимогам статей 115, 116 КУзПБ та наявності підстав для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність за частиною 4 статті 119 КУзПБ, за відсутності яких суд зобов`язаний відкрити провадження у справі.

30. На стадії підготовчого засідання формально не перевіряються ознаки неплатоспроможності боржника, а оцінка реального стану платоспроможності боржника фактично надається судом за наслідком відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, введення процедури реструктуризації боргів боржника, звернення кредиторів до суду із заявами про визнання грошових вимог до боржника, їх розгляду судом, розгляду звіту про результати перевірки декларації боржника, оцінки доказів наданих на підтвердження фінансово-майнового стану боржника. Подібний за змістом висновок викладений у постановах Верховного Суду від 26.05.2022 у справі №922/1426/21 і від 28.09.2022 у справі №916/106/22 (на які посилається заявниця в касаційній скарзі).

31. Підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи визначено у частині 2 статті 115 КУзПБ, згідно з якою (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо: 2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; 3) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 4) наявні ознаки загрози неплатоспроможності. До складу грошових вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

32. Заявниця у касаційній скарзі посилається зокрема правовий висновок Верховного Суду наведений у постанові від 29.07.2021 у справі №909/1028/20 стосовно того, що тлумачення частини 2 статті 115 КУзПБ із застосуванням філологічного та логічного способів інтерпретації приводить до таких висновків:

- з огляду на вжиття законодавцем словосполучення "інші обставини" перелік підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи не є вичерпним;

- для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи достатньо навіть однієї або більше однієї підстави у будь-яких комбінаціях наведених у частині 2 статті 115 КУзПБ, оскільки законодавцем імперативно не визначено обов`язковим існування сукупності всіх чотирьох підстав, як умови для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи (див. mutatis mutandis постанови Верховного Суду від 10.09.2020 у справі №902/227/20, від 17.06.2021 у справі № 926/2987-б/20);

- наявність у боржника майна не виключає можливості існування в нього прострочених зобов`язань перед його кредиторами, як однієї із підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

33. Верховний Суд зауважує, що з урахуванням чинної редакції частини 2 статті 115 КУзПБ визначений пунктами 2-4 вказаної норми перелік підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи застосовується як альтернативний без формули "інші обставини". При цьому закон не вимагає сукупності усіх трьох підстав як обов`язкової умови відкриття провадження, а при визначенні ознак неплатоспроможності слід виходити з визначення відповідного терміну, наданого у статті 1 КУзПБ.

34. Системний аналіз статті 113, частин 1, 2 статті 116 КУзПБ дає можливість дійти висновку, що про наявність наведених підстав у кожному конкретному випадку мають свідчити достатні фактичні обставини з урахуванням поданої боржником заяви та доданих до неї доказів на підтвердження настання обставин, що підтверджують неплатоспроможність фізичної особи або загрозу її неплатоспроможності.

35. Способи та засоби доведення підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність визначені законодавцем шляхом наведення у частині 3 статті 116 КУзПБ переліку документів, що мають додаватись до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та підтверджувати її зміст, зокрема:

- конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором (пункт 3);

- опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна та копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно (пункти 4, 5);

- перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором (пункт 6);

- копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати (пункт 7);

- декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства (пункт 11);

- інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу (пункт 14).

36. Отже, з урахуванням положень частини 3 статті 13, статей 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, розглядаючи заяву боржника у підготовчому засіданні, місцевий суд повинен перевірити відповідність поданої заяви вимогам до її форми та змісту відповідно до статті 116 КУзПБ та з`ясувати на підставі поданих боржником доказів наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, визначених частиною 2 статті 115 КУзПБ. Подібний за змістом висновок викладений, зокрема, у постановах Верховного Суду від 10.09.2020 у справі №902/227/20, від 18.01.2024 у справі №911/2308/23 (на які посилається заявниця в касаційній скарзі).

37. Звертаючись із Заявою, підставою для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заявниця визначила перебування її під загрозою неплатоспроможності через наявність прострочених зобов`язань перед кредиторами на загальну суму 497987,40 грн, які вона не має змоги погасити через відсутність майна та доходів.

38. На підтвердження зазначеної заборгованості до Заяви додано роздруківку кредитного звіту Українського бюро кредитних історій станом на 06.01.2025 щодо заявниці, роздруківку з Автоматизованої системи виконавчого провадження (номер 68452153, боржник - ОСОБА_1 , стягувач - ТОВ "КФ.ЮА"), роздруківку з Єдиного реєстру боржників (номер 68452153).

39. Перевіривши Заяву та додані до неї документи з точки зору відповідності їх вимогам статей 115, 116 КУзПБ, господарські суди першої та апеляційної інстанцій з`ясували, що всупереч вимогам пункту 3 частини 3 статті 116 КУзПБ у Заяві не зазначено відомостей про структуру заборгованості перед кожним кредитором (розмір позики (кредиту), докази і динаміку погашення грошових зобов`язань з часу виникнення до дня припинення таких зобов`язань). Надані заявницею докази не містять систематизованої інформації щодо кожного кредитора окремо, а лише зазначення про загальну суму заборгованості без розмежування заборгованості за основним зобов`язанням та сумою неустойки (штрафу, пені) окремо, підстав виникнення зобов`язань та строків їх виконання відповідно до закону або договору. В судовому засіданні заявниця та її представник за окремими кредиторами та їх окремо взятими зобов`язаннями припустили, що це або тіло кредиту з відсотками, або лише відсотки, оскільки тіло кредиту могло бути погашене.

40. Крім того, всупереч вимогам частини 4 статті 116 КУзПБ до Заяви по суті не додано проект плану реструктуризації, адже наданий заявницею документ під назвою "План реструктуризації" не містить відомостей про кредиторів та пропозицій щодо умов і порядку задоволення наявних зобов`язань перед кредиторами, не містить умов списання (прощення) залишків інших (невиконаних) зобов`язань тощо.

41. Заявниця та її представник наполягали на тому, що на час звернення до господарського суду із Заявою не відомо, хто із кредиторів заявить свої вимоги до боржника, тому план реструктуризації може бути складений лише після виявлення кредиторів, які заявлять свої вимоги у справі про неплатоспроможність. Господарські суди першої та апеляційної інстанцій слушно відхилили такі доводи, оскільки така процесуальна поведінка не відповідає вимогам КУзПБ щодо форми і змісту відомостей, що мають бути доданими до заяви, не відповідає призначенню процедури реструктуризації та порядку її відкриття.

42. Місцевий господарський суд, зокрема, залишаючи Заяву без руху, звернув увагу заявниці на необхідність розмежування видів зобов`язань для розуміння їх правової природи, підстав виникнення строків виконання тощо, а також наголосив, що такі відомості мають бути предметом пропозицій у проекті плану реструктуризації зобов`язань боржника перед кредиторами.

43. Верховний Суд відхиляє наведені у касаційній скарзі аргументи про те, що місцевий господарський суд не мав правових підстав для залишення Заяви без руху після прийняття її до розгляду, адже наведена процесуальна дія вчинена господарським судом першої інстанції саме для забезпечення заявниці можливості усунути недоліки Заяви, привести її у відповідність до вимоги статей 115, 116 КУзПБ, тобто для сприяння заявниці в належній реалізації нею прав, передбачених КУзПБ.

44. Однак заявниця не скористалась можливістю для приведення Заяви у відповідність до вимог вказаних норм КУзПБ, не надала господарському суду належних і допустимих доказів існування передбачених частиною 2 статті 115 КУзПБ підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (отримання нею кредитних коштів, існування у неї грошових зобов`язань перед кредиторами та їх структури, а також проекту плану реструктуризації). З огляду на таке місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову згідно з частиною 4 статті 119 КУзПБ у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність заявниці через відсутність підстав для такого відкриття, яке може бути здійснене лише за її заявою, поданою з дотриманням приписів КУзПБ, тоді як Заява не відповідає вимогам статей 115, 116 КУзПБ.

45. Верховний Суд відхиляє викладені в касаційній скарзі доводи, які по суті зводяться до незгоди з висновками господарських судів першої та апеляційної інстанцій щодо оцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин та спрямовані на доведення необхідності переоцінки цих доказів, встановлення інших обставин у тому контексті, який, на думку заявниці, свідчить про наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність за поданою нею Заявою, оскільки переоцінка доказів, вирішення питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими не входить до меж розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлених статтею 300 Господарського процесуального кодексу України.

46. Зокрема, апеляційний господарський суд обґрунтовано відхилив надану заявницею роздруківку кредитного звіту Українського бюро кредитних історій, не визнавши її належним, допустимим і достовірним доказом відповідно до положень статей 76-78 Господарського процесуального кодексу України, оскільки інформація, розміщена на веб-сайті є електронним доказом, а роздруківка такої інформації - паперовою копією електронного доказу, тоді як надана заявницею роздруківка всупереч вимогам статті 96 зазначеного Кодексу та Закону України "Про організацію формування та обігу кредитних історій" не підписана ні письмово, ні кваліфікованим електронним підписом відповідною посадовою кредитного бюро. Такий висновок відповідає правовій позиції щодо застосування відповідних норм права, зокрема, викладеній у постанові Верховного Суду від 11.01.2024 у справі №924/622/23 (на яку посилається заявниця в касаційній скарзі).

47. Також господарський суд апеляційної інстанції зазначив, що доказами, які підтверджують у цьому випадку факт надання кредитних коштів боржнику, наявність заборгованості, її розмір і строк прострочки платежів, є первинні платіжні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

48. Щодо наведеного необхідно звернутися до висновку Верховного Суду, зокрема, викладеного у постанові від 16.11.2022 у справі №917/1604/21, про недостатність подання боржником при зверненні до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність лише кредитного звіту без додавання інших документів, зокрема для належного підтвердження розміру та структури заборгованості цього боржника, оскільки такий звіт хоч і є належним доказом наявності кредитних відносин боржника з кредиторами, однак може містити неповну чи недостовірну інформацію про розмір та структуру заборгованості боржника, в тому числі за основним зобов`язанням.

49. При цьому Верховний Суд у вказаній постанові наголосив, що у справах про банкрутство (у тому числі неплатоспроможність фізичних осіб) стадія відкриття провадження має своїми наслідками заходи не лише процесуального характеру, а й майнового. Внаслідок введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, ухвала про відкриття провадження у такій категорії справ поширюється на майнові відносини між боржником та невизначеним на момент винесення ухвали підготовчого засідання колом осіб - конкурсних кредиторів.

50. Оскільки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність має відповідні вищезазначені правові наслідки, то на фізичну особу - боржника (як єдиного суб`єкта звернення із заявою про відкриття провадження у такій справі) покладається обов`язок підтверджувати обставини його неплатоспроможності чи її загрози доказами у відповідному обсязі, у тому числі первинними документами, задля забезпечення перевірки господарським судом підстав та моменту виникнення зазначених боржником грошових вимог кредиторів, встановлення їх характеру та розміру.

51. Такий правовий висновок вбачається обґрунтованим також з тих підстав, що лише фізична особа - боржник (яка є єдиним суб`єктом звернення із відповідною заявою) наділена правом на подання відповідних доказів у підтвердження обставин своєї неплатоспроможності чи її загрози. Тому відсутність на цій стадії інших учасників справи, які мають право подати свої доводи чи заперечення щодо таких обставин чи доказів, зумовлює необхідність добросовісного виконання боржником своїх процесуальних обов`язків щодо доказування наявності обставин для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

52. Щодо твердження заявниці в цій справі про неможливість отримання інформації про розмір заборгованості, зокрема, перед кредитором ТОВ "КФ.ЮА", щодо стягнення якої відкрито виконавче провадження номер 68452153, оскільки зазначений кредитор не надав відповідної інформації на адвокатський запит, необхідно звернути увагу на те, що можливість ознайомлення заявниці (або її представника) з матеріалами виконавчого провадження може бути реалізована за її ініціативою, оскільки передбачена пунктом 2 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження". Водночас під час розгляду Заяви місцевим господарським судом заявниця обмежилась посиланням на наявність зазначеного виконавчого провадження та не надала доказів, що в його межах державний виконавець здійснив певні заходи щодо розшуку майна боржника, на яке може бути звернено стягнення, тобто обставин, передбачених пунктом 3 частини 2 статті 115 КУзПБ.

53. Виходячи з наведеного, Верховний Суд не вбачає підстав для висновку про неправильне застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій під час розгляду Заяви, приписів статей 115, 116, 119 КУзПБ та статей 13, 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, через неврахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування, викладених у перелічених у касаційній скарзі постановах.

54. При цьому господарські суди в оскаржуваних ухвалах слушно зауважили на те, що згідно з частиною 7 статті 39 КУзПБ відмова у відкритті провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство за наявності підстав, встановлених цим Кодексом.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

55. Звертаючись з касаційною скаргою, заявниця не довела неправильного застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права до встановлених під час розгляду справи обставин як необхідної передумови для скасування оскаржуваних судових рішень.

56. Зважаючи на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги, а також залишення без змін постанови апеляційного господарського суду та ухвали місцевого господарського суду.

Розподіл судових витрат

57. Понесені скаржником у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на скаржника, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 06.05.2025 та ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 18.03.2025 у справі №907/96/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Картере

Судді К. Огороднік

В. Пєсков