ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2025м. ДніпроСправа № 910/5650/25

за позовом Спеціалізованої дитячо-юнацької школи олімпійського резерву №6, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 53 000 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

РУХ СПРАВИ.

Спеціалізована дитячо-юнацька школа олімпійського резерву №6 звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 53 000 грн. або 1000 л. бензину А-95.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2025 передано позовну заяву Спеціалізованої дитячо-юнацької школи олімпійського резерву №6 за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою суду від 10.06.2025 позовну заяву Спеціалізованої дитячо-юнацької школи олімпійського резерву №6 №б/н від 05.05.2025 залишено без руху.

Заявою від 23.06.2025 позивач визначився з предметом позову та просив суд стягнути з відповідача суму основної заборгованості у розмірі 53 000 грн.

Ухвалою суду від 25.06.2025 призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 12.08.2025.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (надалі постачальник) та Спеціалізованою дитячо-юнацькою школою олімпійського резерву №6 (надалі - покупець) було укладено договір поставки № 295 від 14.10.2024 (надалі - договір).

Пунктом 1.1 договору встановлено, що постачальник приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність товари за ДК 021:2015-9130000-9 Нафта і дистиляти, а покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар.

Пунктом 1.2 договору визначено найменування товару: Бензин А-95.

Відповідно до п. 1.3 договору, одиниця вимірювання товару: літр.

Відповідно до п. 1.4 договору, кількість товару: згідно накладних на товар.

Пунктом 1.5 договору передбачено, що відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару відповідно "Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами", затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997.

Відповідно до п. 3.1 договору, ціна 1 літра товару: згідно накладних на товар.

Пунктом 3.2 договору встановлено загальну суму договору: 53 000 грн. з ПДВ.

Позивач вказав, що на виконання умов договорів між сторонами була підписана специфікація, у якій погоджено найменування, одиницю виміру, кількість товару тощо.

Позивач стверджує, що постачальник виписав покупцю видаткову накладну № 0001/002463 від 14.10.2024.

Відповідно до п. 4.1 договору, оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій форма, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника після отримання виписки рахунку - фактури та накладної на товар та наявності коштів на рахунку покупця. Ціна одного літру товару вказується у рахунку - фактурі та накладної.

Згідно з п. 4.2 договору, оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на вказані в рахунку - фактурі реквізити постачальника протягом 10 календарних днів.

Позивач вказав, що виконав умови договору, платіжною інструкцією № 411 від 28.10.2024 сплатив відповідачу грошові кошти у розмірі 53 000 грн. у якості передоплати за товар.

За твердженням позивача, за видатковою накладною № 0001/0002463 від 01.11.2024 замовник отримав від постачальника паливні скретч-картки на відпуск товару на загальну суму 53000 грн.

Пунктом 5.1 договору був встановлений строк поставки товарів - до закінчення терміну дії довірчого документу (скретч - картки).

Позивач зазначив, що пред`являв на АЗС постачальника придбані скретч-картки задля фактичного отримання нафтопродуктів.

Однак, відповідач, за твердженням позивача, порушив свої зобов`язання за договором та станом на 10.03.2025 не поставив позивачу пальне за придбаними останнім скретч - картками. Про що позивач повідомив відповідача у претензії № 35 від 10.03.2025. У вказаній претензії покупець вимагав поставити оплачений товар.

Позивач стверджує, що відповіді на таку претензію відповідач не надав, передоплату у розмірі 53 000 грн. позивачу не повернув. Що і стало причиною виникнення спору.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач відзиву на позов не надав.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу (попередньої оплати) за договором поставки № 295 від 14.10.2024 у розмірі 53000 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (чи був оплачений позивачем товар, у якому розмірі; в які строки товар мав бути поставлений відповідачем), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи був поставлений відповідачем оплачений товар), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (надалі постачальник) та Спеціалізованою дитячо-юнацькою школою олімпійського резерву №6 (надалі - покупець) було укладено договір поставки № 295 від 14.10.2024 (надалі - договір).

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі цього договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст.193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 10.1 договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання сторонами та його скріплення печатками сторін (за умовами наявності печатки у сторони).

Згідно з п. 10.2 договору, даний договір діє до 31.12.2024 та в будь-якому разі до повного виконання сторонами умов даного договору.

Пунктом 1.1 договору встановлено, що постачальник приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність товари за ДК 021:2015-9130000-9 Нафта і дистиляти, а покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар.

Пунктом 1.2 договору визначено найменування товару: Бензин А-95.

Відповідно до п. 1.3 договору, одиниця вимірювання товару: літр.

Відповідно до п. 1.4 договору, кількість товару: згідно накладних на товар.

Пунктом 1.5 договору передбачено, що відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару відповідно "Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами", затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997.

Відповідно до п. 3.1 договору, ціна 1 літра товару: згідно накладних на товар.

Пунктом 3.2 договору встановлено загальну суму договору: 53 000 грн. з ПДВ.

На виконання умов договорів між сторонами була підписана специфікація, у якій погоджено найменування, одиницю виміру, кількість товару тощо.

Постачальник виписав покупцю видаткову накладну № 0001/002463 від 14.10.2024.

Відповідно до п. 4.1 договору, оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій форма, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника після отримання виписки рахунку - фактури та накладної на товар та наявності коштів на рахунку покупця. Ціна одного літру товару вказується у рахунку - фактурі та накладної.

Згідно з п. 4.2 договору, оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на вказані в рахунку - фактурі реквізити постачальника протягом 10 календарних днів.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Позивач виконав умови договору, платіжною інструкцією № 411 від 28.10.2024 сплатив відповідачу грошові кошти у розмірі 53 000 грн. у якості передоплати за товар.

За видатковою накладною № 0001/0002463 від 01.11.2024 замовник отримав від постачальника паливні скретч-картки на відпуск товару на загальну суму 53 000 грн.

Пунктом 5.1 договору був встановлений строк поставки товарів - до закінчення терміну дії довірчого документу (скретч - картки).

Позивач пред`являв на АЗС постачальника придбані скретч-картки задля фактичного отримання нафтопродуктів.

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором та станом на 10.03.2025 не поставив позивачу пальне за придбаними останнім скретч - картками. Про що позивач повідомив відповідача у претензії № 35 від 10.03.2025. У вказаній претензії покупець вимагав поставити оплачений товар.

Така претензія, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 148, була отримана постачальником 14.03.2025.

Відповіді на претензію покупця постачальник не надав.

Частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі №910/12382/17).

Відповідач прострочив своє грошове зобов`язання з повернення суми попередньої оплати у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки, та яку позивач зажадав повернути на підставі частини другої статті 693 ЦК України.

Таким чином, у постачальника виникло зобов`язання повернути покупцю суму попередньої оплати відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, частини першої статті 530 ЦК України з наступного дня після спливу строку поставки, тобто з 15.03.2025.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої палати Верховного суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19.

Однак, передоплату у розмірі 53 000 грн. відповідач позивачу не повернув.

А отже, позовні вимоги Спеціалізованої дитячо-юнацької школи олімпійського резерву №6 про повернення суми попередньої оплати у розмірі 53 000 грн. є обґрунтованими.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться договором поставки № 295 від 14.10.2024 з додатками (т. 1 а.с. 6 - 8), видатковими накладними (т. 1 а.с. 9, 11), платіжною інструкцією (т. 1 а.с. 10), специфікацією (т. 1 а.с. 11), претензією з доказами направлення (т. 1 а.с. 12 - 13).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за подання позову слід покласти на відповідача.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (місце реєстрації: 51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, б. 99; ідентифікаційний код 44604267) на користь Спеціалізованої дитячо-юнацької школи олімпійського резерву №6 (місце реєстрації: 04128, м. Київ, вул. Мрії, буд. 22Д; ідентифікаційний код 26125897) суму основного боргу у розмірі 53 000 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 21.08.2025.

Суддя М.О. Ніколенко