ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Д О Д А Т К О В А У Х В А Л А
22.05.2025 Справа №905/270/23
Господарський суд Донецької області у складі судді Шилової О.М.
при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів
заяву б/н від 19.04.2025 представника приватного виконавця
про ухвалення додаткового судового рішення після розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» на дії приватного виконавця Щербакова І.М. при виконанні наказу
у справі №905/270/23
за позовом Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м.Краматорськ Донецької області, в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації, м.Краматорськ Донецької області
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», м.Краматорськ Донецької області
про стягнення 67837289,30грн основного боргу, 17961316,09грн пені, 1756036,60грн - 3% річних, 10067686,33грн інфляційних
за участю представників сторін:
від стягувача: не з`явився (не викликався);
від скаржника: не з`явився (не викликався);
від приватного виконавця: Косяк Н.В., ордер серії АІ №1862424 від 02.04.2025, св-во серії КС №9632/10 від 18.12.2020, посв.адвоката України №9632/10 від 18.12.2020.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (далі -скаржник) звернулось до суду зі скаргою б/н від 01.04.2025 (вх.№2044/25 від 02.04.2025) на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова І.М. (далі -виконавець) при виконанні наказу від 10.03.2025 у справі №905/270/23 (далі - Скарга).
16.04.2025 в судовому засіданні з розгляду Скарги представник виконавця повідомила про намір протягом 5-ти днів після постановлення ухвали за результатами розгляду Скарги подати до суду заяву про ухвалення додаткового рішення з відповідним актом виконаних робіт, зазначивши, що в поясненнях б/н від 14.04.2025 наведено орієнтовний перелік попередніх правничих витрат, які має понести виконавець у зв`язку з розглядом Скарги (протокол судового засідання від 16.04.2025 - т.4, а.с.231-233).
16.04.2025 Господарський суд Донецької області постановив ухвалу, якою відмовив у задоволенні частини вимог Скарги, а за рештою вимог закрив провадження, оскільки вони не підлягають розгляду в порядку господарського судочинства (т.4, а.с.239-241).
Представник дотримала встановлений ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України строк на подання Заяви.
Ухвалою від 22.04.2025 суд призначив розгляд Заяви на 01.05.2025 о 14:30год, явку в судове засідання не визнав обов`язковою.
Після призначення Заяви до розгляду скаржник надав суду:
- клопотання б/н від 25.04.2025 (вх.№01-41/4170/25 від 28.04.2025, з додатками; т.5, а.с.27-34) про проведення призначеного на 01.05.2025 судового засідання без участі свого представника;
- клопотання б/н від 25.04.2025 (вх.№01-41/4171/25 від 28.04.2025, з додатками; т.5, а.с.35-67) про зменшення до 3000,00грн розміру витрат на професійну правничу допомогу.
В судове засідання 01.05.2025 явилась представник виконавця, підтримала Заяву.
В судовому засіданні 01.05.2025 із занесенням ухвали до протоколу судового засідання без складення окремого процесуального документа суд оголосив перерву до 22.05.2025 о 12:30год, явку в судове засідання не визнав обов`язковою (т.5, а.с.78-80).
15.05.2025 через систему «Електронний суд» скаржник подав клопотання б/н від 15.05.2025 (вх.№01-41/4936/25, з додатками; т.5, а.с.90-97) про проведення призначеного на 22.05.2025 судового засідання без участі свого представника.
В судове засідання 22.05.2025 явилась представник виконавця, просила задовольнити Заяву повністю.
Відповідно до п.п.1, 3 ч.1 ст.129 Конституції України, ст.ст.2, 7, 13, 14, 74 ГПК України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Заслухавши представника виконавця, дослідивши надані учасниками судового розгляду документи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які мають значення для розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд
До Заяви додано укладений між Адвокатським бюро «Наталії Косяк» (Виконавець) та приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Щербаковим Ігорем Миколайовичем (Клієнт) договір №04/25 від 02.04.2025 про надання правової допомоги (далі - Договір, т.4, а.с.206; т.5, а.с.12), згідно з п.1.1. якого Клієнт доручив, а Виконавець прийняв на себе зобов`язання за винагороду (гонорар) надати послуги адвоката, спрямовані на юридичне супроводження питань, пов`язаних з оскарженням дій/бездіяльності Клієнта, стягненням шкоди та в усіх інших спорах, пов`язаних з діяльністю Клієнта у справі №905/270/23. Правовою (юридичною) допомогою вважається: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності Клієнта; складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів Клієнта, зокрема, у судах під час здійснення господарського судочинства; адвокат може здійснювати не заборонені законом інші види адвокатської діяльності, спрямовані на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Відповідно до підп.3.1.4. п.3.1. Договору Клієнт, зокрема, зобов`язався своєчасно здійснювати оплату наданих Виконавцем послуг та інших витрат, передбачених Договором.
В п.4.1. Договору сторони погодили, що вартість послуг є гонораром фіксованого розміру з урахуванням складності справи, кваліфікації і досвіду адвоката, фінансового стану Клієнта та інших істотних обставин, відповідає розумності та враховує витрачений адвокатом час на надання професійної правничої допомоги.
За умовами п.п.4.2., 4.3. Договору Виконавець формує акт приймання-передачі наданих послуг, який Клієнт має розглянути і підписати протягом 5-ти робочих днів з моменту отримання (у випадку відсутності зауважень щодо його змісту); Клієнт виплачує винагороду Виконавцю після підписання акта приймання-передачі наданих послуг протягом 5-ти банківських днів з дати отримання рахунка від Виконавця.
Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення їхніми печатками та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.7.1. Договору).
Договір підписаний та скріплений печатками обох сторін.
- ознайомлення з матеріалами справи (виконавчого провадження НОМЕР_2) - 7год роботи у період 02.- 16.04.2025 вартістю 3000,00грн;
- аналітика та новели законодавства, судова практика (правові позиції Верховного Суду) у питаннях вчинення виконавчих дій та прийняття виконавчих документів - 7год роботи у період 02.- 16.04.2025 вартістю 2500,00грн;
- складання та направлення заяви від 10.04.2025 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції - 2год роботи вартістю 2000,00грн;
- формування пакету документів та виготовлення копій (сканкопій) документів до письмових пояснень на Скаргу, виготовлення копій (сканкопій) для суду та сторін справи з матеріалів виконавчого провадження НОМЕР_2 та додатків - 1год роботи у період 02.- 14.04.2025 вартістю 2500,00грн;
Акт підписаний та скріплений печатками обох сторін; в ньому зазначено, що сторони претензій одна до одної не мають.
Згідно зі ст.126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною (ч.2); розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4).
Відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
За приписами ч.3 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Встановлення фіксованого розміру плати за правову допомогу відповідає припису ч.2 ст.30 названого Закону.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (абз.3 п.6.5. постанови об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19; п.3 додаткової постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.03.2024 у справі №910/5724/23).
Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити надані заявником документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі; чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи; чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань; чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (п.24 додаткової постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.02.2024 у справі №922/1583/23).
У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 (п.38) та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 (п.31) містяться правові висновки про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами ст.ст.123-130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Щодо визначення суми відшкодування, виходячи з критерію реальності витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом Скарги.
В п.130. постанови від 28.01.2025 у справі №910/5810/24 Касаційний господарський суду у складі Верховного Суду, розподіляючи витрати на професійну правничу допомогу, зокрема, врахував, що виокремлення аналізу та вивчення касаційних скарг, узгодження правової позиції з клієнтом як самостійних видів послуг є необґрунтованим; вказані послуги охоплюються підготовкою відзивів.
В підрозділі «Оцінка аргументів учасників справи і висновків місцевого господарського суду та суду апеляційної інстанції» розділу «Позиція Верховного Суду» постанови від 01.11.2023 у справі №905/85/23 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду погодився з таким висновком суду першої інстанції: «заяви та клопотання, включені до переліку наданої правничої допомоги, а саме, про ознайомлення з матеріалами справи; про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; про відкладення розгляду справи, є процесуальним супроводом надання правової допомоги, за своєю суттю не мають правового характеру (змісту), а тому не можуть бути віднесені до видів правничої допомоги, які передбачені статтями 1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а тому не можуть бути покладені судом на іншу сторону» (схожа правова позиція викладена у додатковій постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.03.2024 у справі №914/2234/21).
Верховний Суд також погодився з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для покладення на іншу сторону вартості роботи з подання заяви про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у постановах від 27.02.2024 у справі №916/2239/22 (п.п.12.171, 12.172, 12.176) та від 31.07.2024 у справі №914/2618/16 (914/1194/23) (розділ «Розгляд касаційної скарги і позиція Верховного Суду»).
Отже, складання і направлення заяви від 10.04.2025 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (вартістю 2000,00грн) спрямоване на забезпечення участі представника в судовому засіданні й реалізацію у такий спосіб прав та обов`язків Клієнта як учасника судового процесу, а відтак, не може бути розцінене як надання послуг професійної правничої допомоги при розгляді Скарги, що виключає покладення на скаржника вартості такої процесуальної дії. До того ж підготовка і подання заяви про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції не вимагає значного часу (2год) і є радше технічною дією, оскільки такі клопотання є шаблонними.
Суд також зауважує:
- кількість виготовлених сканкопій матеріалів виконавчого провадження та інших додатків до пояснень на Скаргу не є великою; враховуючи, що пояснення надіслані сторонам справи і суду через систему «Електронний суд», Виконавець один раз відсканувала документи, прикріпила їх як електронні додатки до письмових пояснень на Скаргу та одночасно надіслала суду і сторонам. Отже, включення послуги сканування документів тричі в Акт у такий спосіб: 1) формування пакету документів, 2) виготовлення копій (сканкопій) документів до письмових пояснень на Скаргу, 3) виготовлення копій (сканкопій) для суду та сторін справи - є штучним збільшенням обсягу виконаної адвокатом роботи;
- останні кілька років у судовій практиці та законодавстві не відбувалось новел щодо місця виконання судових рішень: з дати набрання чинності Закону України «Про виконавче провадження» до ч.2 його ст.24, що регулює порядок прийняття до виконання приватним виконавцем виконавчих документів, зміни не вносились; пояснення б/н від 14.04.2025 на Скаргу та ухвала від 16.04.2025 за результатами розгляду Скарги ґрунтуються на висновках постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.05.2021 у справі №905/64/15, що свідчить про сталість судової практики протягом останніх чотирьох років. Це виключає необхідність витрачати 7год роботи адвокату, який спеціалізується на питаннях виконавчого провадження (про що адвокат зазначила в судовому засіданні з розгляду Скарги), на вивчення новел законодавства і судової практики з питання, що є предметом Скарги;
- пояснення б/н від 14.04.2025 на Скаргу містять ознаки шаблонності, оскільки в них вказано, що скаржник зловживає процесуальними правами та у Скарзі просить суд скасувати відповідні постанови виконавця, в той час як скаржник просив визнати неправомірними дії приватного виконавця з винесення відповідних постанов.
Суд погоджується з викладеними у запереченнях б/н від 16.04.2025 доводами скаржника щодо штучного нарощування обсягу наданих правничих послуг у вигляді включення до їх переліку витраченого часу на дорогу до офісу адвоката для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції та у зворотному напрямку, оскільки офіс адвоката є її робочим місцем, де вона зазвичай має перебувати в свій робочий час.
Так, в додатковій ухвалі від 11.02.2025 у справі №914/421/24 (п.3.37.) Верховний Суд під час розгляду питання про відшкодування судових витрат взяв до уваги, що адвокат відповідача брав участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів, не витрачаючи часу на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку.
Тож до витраченого на професійну правничу допомогу часу входить час на дорогу лише до судового засідання, в якому представник брав участь безпосередньо в залі суду, а не в режимі відеоконференції, оскільки участь у такому форматі не потребує користування транспортом, щоб дістатися до приміщення суду, і очікування, а доступ до підсистеми відеоконференцзв`язку здійснюється через Інтернет з будь-якої точки країни/світу.
Отже, у цьому випадку не підлягає оплаті/компенсації витрачений адвокатом час (1год вартістю 3333,33грн) на дорогу до її офісу та у зворотному напрямку і очікування судового засідання.
Щодо підготовки адвоката до судового засідання 16.04.2025 та безпосередньої участі в ньому в режимі відеоконференції суд зазначає:
- підготовка до судового засідання могла передбачати ознайомлення із запереченнями б/н від 10.04.2025 стягувача проти Скарги та запереченнями б/н від 16.04.2025 скаржника на пояснення на Скаргу, що не могло зайняти більше 30хв, оскільки із запереченнями стягувача адвокат вже ознайомилась під час підготовки пояснень на Скаргу, а заперечення скаржника не містять великого обсягу інформації;
- 16.04.2025 о 14:32год секретар судового засідання розпочала відеоконференцію, після чого адвокат була автоматично запрошена на трибуну; о 14:34год судове засідання з розгляду Скарги оголошено відкритим; о 15:36год суд оголосив вступну та резолютивну частини ухвали за результатами розгляду Скарги і закрив судове засідання.
Отже, на підготовку до судового засідання та безпосередню участь у ньому в режимі відеоконференції адвокат витратила загалом 1год 34хв вартістю 5222,22грн.
Адвокат також брала участь в судових засіданнях з розгляду Заяви 01.05.2025 та 22.05.2025, але витрати на участь в цих засіданнях не можуть бути ототожнені з витратами на професійну правничу допомогу, що пов`язані з розглядом Скарги. Так, у п.31.7. постанови від 30.01.2024 у справі №925/790/17 (925/580/20) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду виснував, що розподіл витрат на правничу допомогу за участь у розгляді питання про розподіл витрат на правничу допомогу є необґрунтованим та не відповідає змісту процесуального законодавства щодо розподілу судових витрат.
Щодо клопотання скаржника про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
В клопотанні б/н від 25.04.2025 про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу (далі - Клопотання; т.5, а.с.35-67) скаржник просив суд зменшити розмір названих витрат до 3000,00грн.
Клопотання обґрунтував таким. Зазначений в Акті перелік наданих послуг є необґрунтованим, а загальний обсяг витраченого часу, що становить 30год, необґрунтовано завищений, зокрема: матеріали виконавчого провадження не містять надвеликого обсягу документів і ознайомлення з ними не може тривати 7год; ця справа не є складною; витрати на послуги з формування пакету документів та виготовлення сканкопій до пояснень на Скаргу не підлягають відшкодуванню з огляду на правову позицію Верховного Суду у постанові від 02.02.2024 у справі №910/9714/22; вважає, що складність справи не відповідає сумі гонорару; не погоджується з таким підходом до визначення розрахункової величини послуги як середня вартість послуг адвоката у м.Києві, оскільки він є дискримінаційним та ексклюзивним і вважає, що у цьому випадку необхідно брати до уваги ціни на послуги адвокатів і з інших регіонів України. Також просить суд врахувати його критичний фінансовий стан, який виник внаслідок таких обставин: скаржник є критично важливим підприємством для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період (т.5, а.с.49), а також об`єктом критичної інфраструктури (т.5, а.с.53); з 01.11.2022 скаржник не мав можливості здійснювати свій основний вид діяльності - виробництво електричної енергії - через триваючу збройну агресію проти України та пошкодження належних йому об`єктів критичної інфраструктури на загальну суму 216416290,00грн (т.5, а.с.45-48), що відобразилось на фінансовому стані скаржника; затверджені на державному рівні діючі тарифи на виробництво і постачання теплової енергії є збитковими (т.5, а.с.50); оплати населення за спожиту теплову енергію за період грудень 2023 року - червень 2024 року склали 39% і продовжують зменшуватись; лише за один квартал (01.09.2024- 01.01.2025) фінансовий стан скаржника значно погіршився (т.5, а.с.51, 54).
Керуючись ст.ст.74, 86, 123, 124, 126, 129, 234, 235, 240 (ч.9), 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Додаткова ухвала набрала законної сили негайно після її оголошення (22.05.2025) та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.
Додаткова ухвала є виконавчим документом і може бути подана для примусового виконання в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», протягом трьох років з дня набрання ухвалою законної сили.
Повний текст додаткової ухвали складений та підписаний 14.08.2025 (у зв`язку з перебуванням головуючої судді у відрядженнях і наявністю об`єктивних обставин, що вплинули на час підготовки тексту).
Суддя О.М. Шилова
(Олена Миколаївна Шилова)
надр. 1прим. - у справу
(всі учасники судового розгляду
мають електронні кабінети)