ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

19.08.2025 Справа № 917/1551/25

Суддя Мацко О.С. , розглянувши матеріали

за позовною заявою Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)», 36014, м. Полтава, вул. Юліана Матвійчука, 91,

до 1. Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України», 04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 81,

2. Філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Полтавській області, м. Полтава, вул. Родини Іваненків, 3В

про стягнення 353 575,26 грн

ВСТАНОВИВ:

06.08.2025 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» до Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» та Філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Полтавській області про стягнення 353 575,26 грн.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 11.08.2025 р. залишено вказану позовну заяву Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» без руху, встановлено позивачеві строк на усунення недоліків позовної заяви (протягом трьох днів з дня вручення ухвали суду) шляхом надання суду доказів сплати судового збору; належних доказів на підтвердження повноважень Вовкоріз Л.В. на здійснення представництва позивача у даній справі, з урахуванням вимог ст. 131-2 Конституції України та ч. 2 ст. 16, ч.ч. 1, 3 ст. 56 ГПК України; викладення змісту вимог до відповідача-2, надавши докази у підтвердження правосуб`єктності філії, або приведення переліку відповідачів до вимог чинного законодавства.

14.08.2025 року позивач подав до суду заяву № 15/11-6630/f2-25 від 14.08.2025 р. (вх. № 10642), у якій просив вважати єдиним відповідачем у справі Державну установу «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в особі відокремленого підрозділу Філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Полтавській області.

Крім того, до вказаної заяви було додано належним чином засвідчені копії платіжної інструкції № 850 від 11.07.2025 р. про сплату судового збору за подачу позовної заяви у даній справі, а також посадової інструкції юрисконсульта юридичної групи Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» та довіреності № 169 (Д) від 29.07.2025 р. на надання Вовкоріз Лілії Вікторівні права на представництво інтересів позивача.

Водночас, дослідивши документи, надані позивачем на підтвердження повноважень Вовкоріз Л.В. на здійснення представництва позивача у даній справі, суд дійшов висновку про наступне:

За змістом ч. 1 ст. 56 ГПК України, сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною 1 статті 58 ГПК України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу (ч. 2.ст. 58 ГПК України).

Як встановлено судом, довіреність № 169 (Д) від 29.07.2025 р., надана позивачем на підтвердження наявності у юрисконсульта І категорії юридичної групи Вовкоріз Лілії Вікторівні повноважень представляти інтереси Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» в судах України, не містить інформації, що вказана особа має статус адвоката.

Інших доказів того, що Вовкоріз Л.В. представляє позивача в якості адвоката, до суду також не надано.

Дана справа, з огляду на предмет позову, не є малозначною в силу закону.

Відтак вищезазначена довіреність не може бути прийнята судом в якості належного доказу на підтвердження наявності у Вовкоріз Лілії Вікторівні повноважень представляти інтереси Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» у даній справі в Господарському суді Полтавської області.

В матеріалах справи також відсутня інформація на підтвердження наявності у Вовкоріз Лілії Вікторівні повноважень представляти позивача в судах України в порядку самопредставництва.

Так, самопредставництво юридичної особи це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно дочастини 3 статті 56 ГПК України.

Аналіз наведених вище положень дає підстави для висновку, що для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2020 р. у справі № 9901/39/20).

У посадовій інструкції юрисконсульта юридичної групи Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)», доданій до заяви позивача № 15/11-6630/f2-25 від 14.08.2025 р. (вх. № 10642 від 14.08.2025 р.), вказано, що завданням та обов`язком юрисконсульта юридичної групи є представництво інтересів установи в судах, а також інших державних та суспільних організаціях при розгляді правових питань. Натомість саме про право представляти інтереси Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» в судах у вказаній інструкції не зазначено. Крім того, у вказаному формулюванні відсутня чітка вказівка на надання юрисконсульту можливості діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження (довіреності), і до матеріалів позовної заяви взагалі не додано доказів призначення Вовкоріз Л.В. на відповідну посаду (копії наказу про призначення, трудовий договір (контракт) тощо).

У Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань також не міститься інформації про особу, що підписала позовну заяву Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» у даній справі. З відомостей реєстру вбачається, що єдиною особою, уповноваженою на самопредставництво установи, є керівник.

Інших доказів того, що підписант позовної заяви Вовкоріз Лілія Вікторівна має право діяти від імені позивача без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення, до суду не надано.

Таким чином, позивач не надав доказів на підтвердження того, що Вовкоріз Лілія Вікторівна наділена повноваженнями на представництво позивача, а отже не виправив недоліки позовної заяви у спосіб, визначений в ухвалі Господарського суду Полтавської області від 11.08.2025 р. про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Згідно з ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків (зокрема, підписання позовної заяви керівником).

Керуючись ст.ст. 174, 234 ГПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» від 06.08.2025 р., вх. № 1608/25 від 06.08.2025 р., повернути позивачу.

Ухвала підписана 19.08.2025 р.

Ухвала набирає законної сили 19.08.2025 р. та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом 10 днів з дня підписання (ст.ст.235, 255-256 ГПК України). Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Суддя О.С. Мацко