ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2025 Справа № 917/809/25

Господарський суд Полтавської області у складі судді Мацко О.С., розглянувши після виходу з відпустки у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Тандем-2002», 36009, м. Полтава, вул. Кондратенка, 6-А, ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Графське село», 38541, Полтавська обл., Диканський р-н, с. Гавронці, вул. Надворсклянська, 100, ,

про cтягнення 764 523,51 грн,

Представники сторін: не викликались.

Суть спору:

Розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Тандем-2002» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Графське село» про cтягнення 764 523,51 грн заборгованості за договором поставки № 1411/2023 від 14.11.2023 р. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 21.04.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Аргументи учасників справи:

У позовній заяві ТОВ «Тандем-2002» стверджує, що відповідач не в повному обсязі здійснив оплату за договором поставки № 1411/2023 від 14.11.2023 р., чим порушив умови господарського зобов`язання, встановлені зазначеним договором та законом, з огляду на що заявив до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Графське село» 764 523,51 грн заборгованості за договором поставки № 1411/2023 від 14.11.2023 р.

15.05.2024 року позивач подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог від 15.05.2025 р. (вх. № 6504), у якій вказав, що у зв`язку з частковою сплатою відповідачем заборгованості за договором поставки № 1411/2023 від 14.11.2023 р. розмір позовних вимог у даній справі становить 514 523,51 грн.

Пунктом 2 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 3 ст. 252 ГПК).

Враховуючи що провадження у даній справі було відкрито за ухвалою суду від 21.04.2025 р., останнім днем строку для звернення позивача із заявою про зменшення розміру позовних вимог є 21.05.2025 року.

Таким чином, заява позивача про зменшення розміру позовних вимог від 15.05.2025 р. (вх. № 6504 від 15.05.2025 р.) є такою, що подана в межах встановленого законом строку, а тому суд дійшов висновку про необхідність прийняття вказаного клопотання та розгляд заявлених позовних вимог у відповідній редакції (стягнення 514 523,51 грн.)

15.07.2025 р. позивачем було також подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог від 15.07.2025 р. (вх. № 9359).

Однак, як зазначено вище, останнім днем строку для звернення позивача із заявою про зменшення розміру позовних вимог є 21.05.2025 року, відтак, заява подана з пропуском строку, встановленого законом, що є підставою для її залишення без розгляду (ст.118 ГПК України, ч.2).

До заяви додано докази того, що 21.05.2025р. та 29.05.2025р. відповідачем проведено погашення заборгованості в сумі 200 000,00 грн (банківська виписка за період з 01.05.2025р. - 31.05.2025р.). Суд розцінює подані документи як повідомлення про часткову сплату боргу. Відтак, сума боргу становить 314 523,51 грн ( саме її просить стягнути позивач у заяві від 15.07.2025р.).

Відповідач у визначеному господарським процесуальним законодавством порядку на позов не відреагував, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи, про покладені на нього обов`язки та його процесуальні права (повідомлення про вручення відповідачу копії ухвали від 21.04.2025 р. міститься в матеріалах справи).

Згідно із ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи, достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Виклад обставин справи, встановлених судом:

14.11.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тандем-2002» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Графське село» було укладено договір поставки № 1411/2023 (а.с. 14-16).

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору Постачальник (ТОВ «Тандем-2002») зобов`язується передавати у власність Покупця (ТОВ «СГП «Графське село») добавки білково-мінерально-вітамінні, комбікорми (насипом або фасовані в мішки), премікси, добавки кормові, інший товар за погодженням сторін, а Покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 3.3 договору № 1411/2023 від 14.11.2023 р. визначено, що право власності на товар переходить до Покупця в місці поставки товару в момент завантаження товару на транспортний засіб, що підтверджується датою складання видаткової накладної Постачальником.

На виконання зазначених норм договору № 1411/2023 від 14.11.2023 р. позивач передав у власність відповідача товар на суму 2 601 817,38 грн, що підтверджується видатковими накладними № Т0017 р. від 16.11.2023 р., № Т0026 р. від 14.12.2023 р., № Т0032 р. від 15.12.2023 р., № Т0036 р. від 19.12.2023 р., № Т0035 р. від 19.01.2024 р., № Т0003 р. від 15.02.2024 р., № Т0002 р. від 20.02.2024 р., № Т0003 р. від 20.02.2024 р., № Т0038 р. від 11.03.2024 р., № Т0016 р. від 22.03.2024 р., № Т0011 р. від 18.04.2024 р., № Т0019 р. від 03.05.2024 р., № Т0015 р. від 15.05.2024 р., № Т0007 р. від 21.05.2024 р., № Т0015 р. від 21.05.2024 р., № Т0057 р. від 31.05.2024 р., № Т0020 р. від 20.06.2024 р., № Т0022 р. від 21.06.2024 р., № Т0023 р. від 21.06.2024 р., № Т0001 р. від 09.07.2024 р., № Т0009 р. від 25.07.2024 р., № Т0013 р. від 26.07.2024 р., № Т0027 р. від 13.08.2024 р., № Т0029 р. від 15.08.2024 р., № Т0029 р. від 22.08.2024 р., № Т0031 р. від 22.08.2024 р., № Т0010 р. від 03.09.2024 р., № Т0016 р. від 12.09.2024 р., № Т0014 р. від 16.09.2024 р., № Т0003 р. від 20.09.2024 р., № Т0028 р. від 03.10.2024 р., № Т0024 р. від 04.11.2024 р., № Т0020 р. від 08.11.2024 р., Т0020 р. від 28.11.2024 р., Т0022 р. від 18.12.2024 р. та Т0018 р. від 30.12.2024 р. (а.с. 17-52), підписаними сторонами.

Згідно з п. 5.1 договору № 1411/2023 від 14.11.2023 р. оплата товару Покупцем здійснюється в порядку 100 % оплати вартості даної партії товару (відповідно до видаткової накладної) не пізніше дати поставки конкретної партії товару. Датою поставки конкретної партії товару є дата видаткової накладної Постачальника.

Позивач вказує, що відповідач за отриманий товар розрахувався не в повному обсязі, з огляду на що заявив до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Графське село» 514 523,51 грн заборгованості за договором поставки № 1411/2023 від 14.11.2023 р.

Перелік доказів, якими позивач обґрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у даній справі: договір поставки № 1411/2023 від 14.11.2023 р., видаткові накладні № Т0017 р. від 16.11.2023 р., № Т0026 р. від 14.12.2023 р., № Т0032 р. від 15.12.2023 р., № Т0036 р. від 19.12.2023 р., № Т0035 р. від 19.01.2024 р., № Т0003 р. від 15.02.2024 р., № Т0002 р. від 20.02.2024 р., № Т0003 р. від 20.02.2024 р., № Т0038 р. від 11.03.2024 р., № Т0016 р. від 22.03.2024 р., № Т0011 р. від 18.04.2024 р., № Т0019 р. від 03.05.2024 р., № Т0015 р. від 15.05.2024 р., № Т0007 р. від 21.05.2024 р., № Т0015 р. від 21.05.2024 р., № Т0057 р. від 31.05.2024 р., № Т0020 р. від 20.06.2024 р., № Т0022 р. від 21.06.2024 р., № Т0023 р. від 21.06.2024 р., № Т0001 р. від 09.07.2024 р., № Т0009 р. від 25.07.2024 р., № Т0013 р. від 26.07.2024 р., № Т0027 р. від 13.08.2024 р., № Т0029 р. від 15.08.2024 р., № Т0029 р. від 22.08.2024 р., № Т0031 р. від 22.08.2024 р., № Т0010 р. від 03.09.2024 р., № Т0016 р. від 12.09.2024 р., № Т0014 р. від 16.09.2024 р., № Т0003 р. від 20.09.2024 р., № Т0028 р. від 03.10.2024 р., № Т0024 р. від 04.11.2024 р., № Т0020 р. від 08.11.2024 р., Т0020 р. від 28.11.2024 р., Т0022 р. від 18.12.2024 р. та Т0018 р. від 30.12.2024 р., банківські виписки по рахунку ТОВ «Тандем-2002» та ін.

Докази відповідача в спростування вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Тандем-2002» в матеріалах справи відсутні.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином та в повному обсязі виконав зобов`язання за договором поставки № 1411/2023 від 14.11.2023 р. щодо передачі товару на суму 2 601 817,38 грн. Так, судом досліджено видаткові накладні № Т0017 р. від 16.11.2023 р., № Т0026 р. від 14.12.2023 р., № Т0032 р. від 15.12.2023 р., № Т0036 р. від 19.12.2023 р., № Т0035 р. від 19.01.2024 р., № Т0003 р. від 15.02.2024 р., № Т0002 р. від 20.02.2024 р., № Т0003 р. від 20.02.2024 р., № Т0038 р. від 11.03.2024 р., № Т0016 р. від 22.03.2024 р., № Т0011 р. від 18.04.2024 р., № Т0019 р. від 03.05.2024 р., № Т0015 р. від 15.05.2024 р., № Т0007 р. від 21.05.2024 р., № Т0015 р. від 21.05.2024 р., № Т0057 р. від 31.05.2024 р., № Т0020 р. від 20.06.2024 р., № Т0022 р. від 21.06.2024 р., № Т0023 р. від 21.06.2024 р., № Т0001 р. від 09.07.2024 р., № Т0009 р. від 25.07.2024 р., № Т0013 р. від 26.07.2024 р., № Т0027 р. від 13.08.2024 р., № Т0029 р. від 15.08.2024 р., № Т0029 р. від 22.08.2024 р., № Т0031 р. від 22.08.2024 р., № Т0010 р. від 03.09.2024 р., № Т0016 р. від 12.09.2024 р., № Т0014 р. від 16.09.2024 р., № Т0003 р. від 20.09.2024 р., № Т0028 р. від 03.10.2024 р., № Т0024 р. від 04.11.2024 р., № Т0020 р. від 08.11.2024 р., Т0020 р. від 28.11.2024 р., Т0022 р. від 18.12.2024 р. та Т0018 р. від 30.12.2024 р. та встановлено, що вони мають всі необхідні реквізити, підписані сторонами та скріплені їхніми печатками, тож приймаються судом у якості належних доказів виконання позивачем умов договору № 1411/2023 від 14.11.2023 р. на вищевказану суму.

Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним договором та приписів цивільного законодавства України за отриманий товар розрахувався не в повному обсязі.

Так, згідно із банківськими виписками по рахунку ТОВ «Тандем-2002» за період з 15.11.2023 р. по 09.05.2025 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Графське село» було частково сплачено заборгованість за договором № 1411/2023 від 14.11.2023 р. на суму 1 837 293,87 грн.

Отже, станом на 15.05.2025 р. (дата звернення позивача до суду із заявою про зменшення розміру позовних вимог від 15.05.2025 р. (вх. № 6504), в редакції якої розглядається позовна заява ТОВ «Тандем-2002» у даній справі) заборгованість ТОВ «СГП «Графське село» перед позивачем за договором № 1411/2023 від 14.11.2023 р. становила 514 523,51 грн.

Водночас, з матеріалів справи, а саме з доданої до заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог від 15.07.2025 р. (вх. № 9359 від 15.07.2025 р.) банківської виписки по рахунку ТОВ «Тандем-2002», вбачається, що 21.05.2025 року та 29.05.2025 року відповідачем було здійснено на користь позивача оплату частини заявленої до стягнення основної заборгованості за договором поставки № 1411/2023 від 14.11.2023 р. в сумі 200 000,00 грн.

Приписами пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи викладене, наявні підстави для закриття провадження в даній справі в частині стягнення з відповідача основної заборгованості за договором поставки № 1411/2023 від 14.11.2023 р. в розмірі 200 000,00 грн.

Доказів сплати залишку основної заборгованості за вказаним договором суду не надано.

Враховуючи викладене, з огляду на встановлені законом принципи змагальності сторін, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та вірогідності доказів, згідно з яким наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 314 523,51 грн заборгованості за договором поставки № 1411/2023 від 14.11.2023 р., підтверджені документально та нормами матеріального права, не спростовані відповідачем, а тому в цій частині підлягають задоволенню.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Крім того, згідно зі ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010 р. № 4241/03 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відповідно до ч. 23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» за заявою № 63566/00 суд нагадує, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

У даному випадку, дослідивши та оцінивши докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Тандем-2002» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Графське село» 314 523,51 грн заборгованості за договором поставки № 1411/2023 від 14.11.2023 р., а також закриття провадження у справі в частині стягнення 200 000,00 грн основного боргу.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 4 717,85 грн.

При цьому відповідно до п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, та закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідного клопотання від позивача до суду не надходило.

Керуючись ст. 129, 231, 232, 233, 237, 238, 252 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Графське село» (38541, Полтавська обл., Диканський р-н, с. Гавронці, вул. Надворсклянська, 100, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тандем-2002» (36009, м. Полтава, вул. Кондратенка, 6-А, ) 314 523,51 грн заборгованості за договором поставки № 1411/2023 від 14.11.2023 р.; 4 717,85 грн судового збору.

3. Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

4. В частині стягнення 200 000,00 грн основного боргу закрити провадження у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України.

Повне рішення складено 19.08.2025 р.

Суддя О.С. Мацко