ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року

м. Київ

cправа № 902/1110/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульський Г. М. - головуючий, Волковицька Н. О., Могил С. К.,

секретар судового засідання Зайченко О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ?Каскад-бетон?

на постанову Північно - західного апеляційного господарського суду від 29.05.2025 (колегія суддів у складі: Філіпова Т. Л. - головуючий, Василишин А. Р., Маціщук А. В.) та рішення Господарського суду Вінницької області від 17.03.2025 (суддя Виноградський О. Є.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ?Укрцемент?

до Товариства з обмеженою відповідальністю ?Каскад-бетон?

про стягнення суми

за участю:

позивача: Семенчук О. А.;

відповідача: Кучерява І. П.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст і підстави позовних вимог

1.1 Товариство з обмеженою відповідальністю ?Укрцемент? (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ?Каскад-бетон? (далі - відповідач), у якому просило стягнути з відповідача 2 907 717,55 грн пені, 1 373 605,93 грн інфляційних втрат та 255 562,47 грн три відсотки річних.

1.2 Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару, що стало підставою для нарахування пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2.1 Рішенням Господарського суду Вінницької області від 17.03.2025, залишеним без змін постановою Північно - західного апеляційного господарського суду від 29.05.2025, позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 513 851,85 грн пені, 1 373 605,93 грн інфляційних втрат та 255 562,47 грн три відсотки річних, в іншій частині позову відмовлено.

2.2 Судові рішення в оскаржуваній частині мотивовані доведеністю обставин про прийняття відповідачем товару, який визначений у видаткових накладних, які підписані сторонами, але за який відповідач своєчасно та у повному обсязі не розрахувався, що стало підставою для нарахування заявлених до стягнення сум. При цьому, суди дійшли висновку про зменшення розміру пені на 80 % від заявленої позивачем. Крім того, суд визнав необґрунтованою заяву відповідача про застосування позовної давності, з огляду на дотримання позивачем цього строку.

3. Короткий зміст касаційної скарги та позиція інших учасників справи

3.1 У касаційній скарзі відповідач просить скасувати вище вказані судові рішення в частині задоволених позовних вимог та в цій частині ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

3.2 На обґрунтування касаційної скарги скаржник посилався на те, що судові рішення в оскаржуваній частині прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права. Заявник касаційної скарги вказує, що суди не врахували правових висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, які викладено у постановах Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 905/2245/17, від 10.04.2019 у справі № 904/6455/17, від 27.02.2020 у справі № 910/1121/19, від 15.12.2022 у справі № 753/8945/19, від 10.03.2021 у справі № 607/11746/17, від 18.04.2018 у справі № 753/11000/14 - ц, від 21.11.2018 у справі № 126/3477/16 - ц, від 19.12.2018 у справі № 126/741/17 - ц, від 26.06.2019 у справі № 126/3476/16 - ц, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 753/22010/14 - ц та суди не дослідили зібрані у справі докази.

3.3 Позивач у відзиві на касаційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на те, що суди у відповідності до норм матеріального та процесуального права надали належну правову оцінку поданим сторонами доказам, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

4. Мотивувальна частина

4.1. Суди встановили, що правовідносини сторін врегульовані договором купівлі - продажу продукції від 10.03.2021 № 10/03/2021 (далі - договір), за умовами пункту 1 якого позивач зобов`язується передати у власність відповідача товар, у кількості і в строки, передбачені цим договором, а відповідач зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах і в порядку, визначених цим договором. Найменування, кількість, асортимент, ціна товару, що поставляється визначається у видаткових накладних, а згідно пункту 5 договору відповідач здійснює оплату за товар на протязі чотирнадцяти днів шляхом перерахування коштів в національній валюті України - гривнях, на рахунок позивача, вказаний в реквізитах, остаточний розрахунок по кожній господарській операції здійснюється після реєстрації податкових накладних.

4.2. Крім того судами встановлено, що остаточний розрахунок здійснювався із порушенням вказаних положень пункту 5 договору.

4.3. Пунктом 7 Договору передбачено, що за прострочення оплати товару Покупець сплачує Продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного платежу за кожен день прострочення до моменту повного розрахунку. Стягнення штрафних санкцій не звільняє сторін від своїх зобов`язань по виконанню цього Договору.

4.4. Так, як встановлено судами, з підписаних обома сторонами видаткових накладних, позивач поставив відповідачу протягом 2021-2023 років товар, зокрема, у березні 2021 року, у квітні 2021 року, у травні 2021 року, у січні 2022 року, у лютому 2022 року, у березні 2022 року, у квітні 2022 року, у серпні 2022 року, у листопаді 2022 року, у грудні 2022 року, у січні 2023 року, який відповідач оплатив у розмірі 23 892 439, 54 грн з 14.06.2021 (дата першої оплати за договором) по 08.05.2023 (дата останньої оплати за договором).

4.5. Також встановлено, що за звітні (податкові) періоди з лютого 2023 року по серпень 2024 року відповідачем задекларовано обсяг операцій з придбання у постачальника позивача з податком на додану вартість у сумі 541 0947 грн, сума податку на додану вартість становить 910 824 грн, зокрема

- у лютому 2023 року відповідачем відображено операції з придбання товару у позивача на суму 118 768,87 грн (без податку на додану вартість), сума податку на додану вартість - 23 753,77 грн;

- у березні 2023 року відповідачем відображено операції з придбання товару у позивача на суму 3 351 024,91 грн (без податку на додану вартість), сума податку на додану вартість - 670 205,00 грн;

- у квітні 2023 року відповідачем відображено операції з придбання товару у позивача на суму 1 039 328,88 грн (без податку на додану вартість), сума податку на додану вартість - 207 865,79 грн.

4.6. Відповідно до відомостей Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області у лютому 2023 року позивач поставив, а відповідач прийняв:

- згідно з ВН № РН-5 від 09.02.2023 товар на суму 142 522,64 грн в т. ч. ПДВ, ТТН № РФОП00000326 від 09.02.2023 та податковою накладною (далі - ПН) № 42 від 09.02.2023, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 16.03.2023;

- згідно з ВН № РН-1 від 16.02.2023 товар на суму 146 397,65 грн в т. ч. ПДВ, ТТН № РФОП00000400 від 16.02.2023 та ПН № 57 від 16.02.2023, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 16.03.2023;

- згідно з ВН № РН-1 від 17.02.2023 товар на суму 142 600,15 грн в т. ч. ПДВ, ТТН № РФОП00000413 від 17.02.2023 та ПН № 58 від 16.02.2023, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 16.03.2023;

- згідно з ВН № РН-2 від 17.02.2023 товар на суму 145 002,65 грн в т. ч. ПДВ, ТТН № РФОП00000420 від 17.02.2023 та ПН № 59 від 17.02.2023, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 16.03.2023;

- згідно з ВН № РН-2 від 20.02.2023 товар на суму 137 407,64 грн в т. ч. ПДВ, ТТН № РФОП00000441 від 20.02.2023 та ПН № 64 від 20.02.2023, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 16.03.2023;

- згідно з ВН № РН-1 від 21.02.2023 товар на суму 144 925,15 грн в т. ч. ПДВ, ТТН № РФОП00000458 від 21.02.2023 та ПН № 69 від 21.02.2023, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 16.03.2023;

- у березні 2023 року:

- згідно з ВН № РН-2 від 09.03.2023 товар на суму 137 766,70 грн в т. ч. ПДВ, ТТН № РФОП00000715 від 09.03.2023 та ПН № 24 від 09032023 на суму 137 766,70 грн, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 29.03.2023;

- згідно з ВН № РН-2 від 10.03.2023 товар на суму 139 646,70 грн в т. ч. ПДВ, ТТН № РФОП00000743 від 10.03.2023 та ПН № 27 від 10.03.2023 на суму 139 646,70 грн, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 29.03.2023;

- згідно з ВН № РН-1 від 13.03.2023 товар на суму 137 165,09 грн в т. ч. ПДВ, ПН № 32 від 13.03.2023 на суму 137 165,09 грн, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 29.03.2023;

- згідно з ВН № РН-2 від 14.03.2023 товар на суму 132 502,68 грн в т. ч. ПДВ, ПН № 37 від 14.03.2023 на суму 132 502,68 грн, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 29.03.2023;

- згідно з ВН № РН-2 від 15.03.2023 товар на суму 138 894,70 грн в т. ч. ПДВ, ПН № 41 від 15.03.2023 на суму 138 894,70 грн, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 29.03.2023;

- згідно з ВН № РН-4 від 15.03.2023 товар на суму 137 089,90 грн в т. ч. ПДВ, ПН № 43 від 15.03.2023 на суму 137 089,90 грн, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 29.03.2023;

- згідно з ВН № РН-2 від 17.03.2023 товар на суму 139 195,50 грн в т. ч. ПДВ, ПН № 56 від 17.03.2023 на суму 139 195,50 грн, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 13.04.2023;

- згідно з ВН № РН-7 від 17.03.2023 товар на суму 141 075,50 грн в т. ч. ПДВ, ПН № 60 від 17.03.2023 на суму 141 075,50 грн, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 13.04.2023;

- згідно з ВН № РН-8 від 17.03.2023 товар на суму 137 992,30 грн в т. ч. ПДВ, ПН № 61 від 17.03.2023 на суму 137 992,30 грн, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 13.04.2023;

- згідно з ВН № РН-1 від 20.03.2023 товар на суму 135 661,09 грн в т. ч. ПДВ, ПН № 67 від 20.03.2023 на суму 135 661,09 грн, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 13.04.2023;

- згідно з ВН № РН-3 від 21.03.2023 товар на суму 134 307,48 грн в т. ч. ПДВ, ПН № 79 від 21.03.2023 на суму 134 307,48 грн, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 13.04.2023;

- згідно з ВН № РН-3 від 22.03.2023 товар на суму 136 864,30 грн в т. ч. ПДВ, ПН № 89 від 22.03.2023 на суму 136 864,30 грн, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 13.04.2023;

- згідно з ВН № РН-4 від 22.03.2023 товар на суму 133 931,48 грн в т. ч. ПДВ, ПН № 90 від 22.03.2023 на суму 133 931,48 грн, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 13.04.2023;

- згідно з ВН № РН-1 від 24.03.2023 товар на суму 135 886,69 грн в т. ч. ПДВ, ПН № 103 від 24.03.2023 на суму 135 886,69 грн, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 13.04.2023;

- згідно з ВН № РН-2 від 24.03.2023 товар на суму 137 089,00 грн в т. ч. ПДВ, ПН № 104 від 24.03.2023 на суму 137 089,90 грн, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 13.04.2023;

- згідно з ВН № РН-3 від 24.03.2023 товар на суму 137 315,50 грн в т. ч. ПДВ, ПН № 105 від 24.03.2023 на суму 137 315,50 грн, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 13.04.2023;

- згідно з ВН № РН-5 від 29.03.2023 товар на суму 137 240,29 грн в т. ч. ПДВ, ПН № 119 від 27.03.2023 на суму 137 240,29 грн, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 13.04.2023;

- згідно з ВН № РН-1 від 29.03.2023 товар на суму 138 819,49 грн в т. ч. ПДВ, ПН № 129 від 29.03.2023 на суму 138 819,49 грн, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 13.04.2023;

- згідно з ВН № РН-3 від 29.03.2023 товар на суму 139 045,09 грн в т. ч. ПДВ, ПН № 131 від 29.03.2023 на суму 139 045,09 грн, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 13.04.2023;

- згідно з ВН № РН-4 від 29.03.2023 товар на суму 139 797,10 грн в т. ч. ПДВ, ПН № 132 від 29.03.2023 на суму 139 797,10 грн, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 13.04.2023;

- згідно з ВН № РН-1 від 30.03.2023 товар на суму 139 120,30 грн в т. ч. ПДВ, ПН № 137 від 30.03.2023 на суму 139120,30 грн, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 13.04.2023;

- згідно з ВН № РН-2 від 30.03.2023 товар на суму 139 345,90 грн в т. ч. ПДВ, ПН № 138 від 30.03.2023 на суму 139 345,90 грн, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 13.04.2023;

- згідно з ВН № РН-3 від 30.03.2023 товар на суму 139 496,29 грн в т. ч. ПДВ, ПН № 139 від 30.03.2023 на суму 139 496,29 грн, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 13.04.2023;

- згідно з ВН № РН-5 від 30.03.2023 товар на суму 139 646,70 грн в т. ч. ПДВ, ПН № 141 від 30.03.2023 на суму 139 646,70 грн, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 13.04.2023;

- у квітні 2023 року:

- згідно з ВН № РН-4 від 03.04.2023 товар на суму 137 390,69 грн в т. ч. ПДВ, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 01.05.2023;

- згідно з ВН № РН-5 від 03.04.2023 товар на суму 135 435,49 грн в т. ч. ПДВ, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 01.05.2023;

- згідно з ВН № РН-1 від 06.04.2023 товар на суму 137 992,30 грн в т. ч. ПДВ, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 01.05.2023;

- згідно з ВН № РН-1 від 07.04.2023 товар на суму 140 022,70 грн в т. ч. ПДВ, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 01.05.2023;

- згідно з ВН № РН-2 від 07.04.2023 товар на суму 140 097,90 грн в т. ч. ПДВ, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 01.05.2023;

- згідно з ВН № РН-3 від 11.04.2023 товар на суму 141 075,50 грн в т. ч. ПДВ, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 01.05.2023;

- згідно з ВН № РН-1 від 13.04.2023 товар на суму 137 390,69 грн в т. ч. ПДВ, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 01.05.2023;

- згідно з ВН № РН-2 від 14.04.2023 товар на суму 138 894,70 грн в т. ч. ПДВ, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 01.05.2023;

- згідно з ВН № РН-7 від 14.04.2023 товар на суму 138 894,70 грн в т. ч. ПДВ, реєстрація в ЄРПН підтверджується квитанцією від 01.05.2023.

4.7. Відповідач на виконання вимог договору за період з 14.06.2021 (дата першої оплати за Договором) по 08.05.2023 (дата останньої оплати за Договором) здійснив оплату на суму 23 892 439,54 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними документами (а. с. 112-197, т. 2).

4.8. Відповідно до статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог, викладених у касаційній скарзі, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

4.9. Судові рішення у справі оскаржуються відповідачем з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України.

4.10. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

4.11. Отже, підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції на обґрунтування мотивувальної частини постанови у подібних правовідносинах. Саме лише зазначення у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.

4.12. Відповідно неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах як підстави для касаційного оскарження, має місце тоді, коли суд апеляційної інстанції, посилаючись на норму права, застосував її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій справі, де мали місце подібні правовідносини.

4.13. Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц, від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19.

4.14. Таким чином, подібність правовідносин означає, зокрема, схожість суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин).

4.15. Разом з тим, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

4.16. У даній справі, що переглядається у касаційному порядку, скаржник у касаційній скарзі зазначав, що у разі неможливості визначення моменту, з якого у відповідача виник обов`язок з оплати, спір підлягає вирішенню з урахуванням положень частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, тому, за його доводами, судами першої та апеляційної інстанцій не були враховані висновки про застосування цієї норми права.

4.17. Скаржник вважав, що ризик настання негативних наслідків за нечіткість умов договору, зокрема, пунктів 2 та 5, які кожна сторона тлумачить по-різному, покладаються на позивача.

4.18. Отже, у даній справі, що переглядається у касаційному порядку, спірним є визначення періоду, із якого у відповідача виникає обов`язок проведення відповідачем остаточного розрахунку.

4.19. Спростовуючи доводи скаржника суд апеляційної інстанції критично оцінив тлумачення відповідачем пункту 5 договору в частині умови про остаточний розрахунок по кожній господарській операції після реєстрації податкових накладних як до відкладальної умови, враховуючи, зміст частини 1 статті 212 Цивільного кодексу України, вказавши, що відкладальною є обставина, щодо якої невідомо, настане вона чи ні, у той час як реєстрація податкової накладної - вимога податкового законодавства, податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, тобто спричиняють правові наслідки.

4.20. Суд апеляційної інстанції зазначив, що позивач здійснив нарахування штрафних санкцій з дня, наступного після реєстрації податкових накладних, що не суперечить встановленій умові оплати на протязі 14 днів, адже реєстрація податкової накладної, відбувалась вочевидь пізніше, а відтак не впливає на визначення початку перебігу прострочення.

4.21. Проаналізувавши висновки, що викладені у постановах Верховного Суду у справах, на які посилається відповідач у касаційній скарзі, колегія суддів вважає, що вони стосуються правовідносин, які не є подібними з правовідносинами у справі, що розглядається.

4.22. Отже, посилання у касаційній скарзі на загальні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 905/2245/17, від 10.04.2019 у справі № 904/6455/17, від 27.02.2020 у справі № 910/1121/19, від 15.12.2022 у справі № 753/8945/19, від 10.03.2021 у справі № 607/11746/17, від 18.04.2018 у справі № 753/11000/14 - ц, від 21.11.2018 у справі № 126/3477/16 - ц, від 19.12.2018 у справі № 126/741/17 - ц, від 26.06.2019 у справі № 126/3476/16 - ц та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 753/22010/14 - ц щодо застосування норм права не підтверджують доводів, викладених у касаційній скарзі, про те, що судами неправильно застосовано норми матеріального права чи порушено норми процесуального права при постановленні оскаржуваних рішень, оскільки фактичні обставини у наведених справах відрізняються від тих, що установлені судами у розглядуваній справі.

4.23. На предмет подібності належить оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Установивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими (пункт 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19).

4.24. Обставини у наведених постановах Верховного Суду відрізняються від обставин у цій справі, що переглядається в касаційному порядку, тому немає підстав вважати, що суди ухвалили судові рішення без урахування правових висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах. У кожній із наведених справ суди виходили із конкретних обставин справи та фактично-доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності.

4.25. Отже, наведена відповідачем підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, не містить виключних випадків для касаційного перегляду судових рішень, а відтак не отримала підтвердження під час касаційного провадження.

4.26. Щодо доводів скаржника про наявність підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України, який (пункт), зокрема, відсилає до частини 1, 2 статті 310 цього Кодексу, колегія суддів зазначає таке.

4.27. Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

4.28. Таким чином, за змістом пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України достатньою підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є не саме по собі порушення норм процесуального права у виді не дослідження судом зібраних у справі доказів, а зазначене процесуальне порушення у сукупності з належним обґрунтуванням скаржником заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу. Така правова позиція є послідовною та сталою і викладена у низці постанов Верховного Суду, зокрема: у постановах від 02.12.2021 у справі № 922/3363/20, від 16.12.2021 у справі № 910/18264/20, від 13.01.2022 у справі № 922/2447/21 та від 12.10.2021 у справі № 905/1750/19, від 20.05.2021 у справі № 905/1751/19, від 08.02.2024 у справі № 916/2266/22, від 18.04.2024 у справі № 910/2812/23.

4.29. Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію "суду права", а не "факту", отже, відповідно до статті 300 ГПК України перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи.

4.30. Натомість зміст касаційної скарги свідчить про те, що доводи відповідача зводяться здебільшого до посилань на необхідність переоцінки наявних у справі доказів, але, як зазначено вище, скаржник при цьому належним чином не обґрунтував у своїй касаційній скарзі наявність хоча б однієї з підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 287 ГПК України.

4.31. За таких обставин колегія суддів зазначає, що посилання скаржника на дослідження судами попередніх інстанцій всіх зібраних у справі доказів у зв`язку із не обґрунтованістю заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, не можу бути підставою для скасування судових рішень.

4.32. За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

4.33. Відповідно до частини 1 статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

4.34. За вказаних обставин правові підстави для скасування постанови суду апеляційної інстанції відсутні.

4.35. Беручи до уваги викладене заява відповідача про здійснення повороту виконання рішення та застосування заходів забезпечення позову, задоволенню не підлягає.

4.36. Відповідно до приписів статті 129 ГПК України судові витрати за подання касаційної скарги належить покласти на відповідача.

Керуючись статтями 240, 300, 308, 309, 315, 317 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ?Каскад-бетон? залишити без задоволення, а постанову Північно - західного апеляційного господарського суду від 29.05.2025 у справі № 902/1110/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді Н. О. Волковицька

С. К. Могил