ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/1924/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Етюд» про стягнення 27 458,19 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі по тексту ТОВ «ГК «Нафтогаз України») звернулося до господарського суду з позовною заявою до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Етюд» (далі по тексту ОСББ «Етюд») про стягнення заборгованості у загальному розмірі 27 458,19 грн, яка складається із суми основного боргу у розмірі 22 834,76 грн, пені у розмірі 2 909,17 грн, 3% річних у розмірі 311,42 грн, збитків від інфляції у розмірі 1 402,84 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором постачання природного газу постачальником «останньої надії» в частині оплати вартості спожитого природного газу у вересні-жовтні 2024 року.

Ухвалою суду від 21.05.2025 дана справа була призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження; встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов та заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; встановлено позивачу 7-денний строк з дня вручення відзиву на позов для подання відповіді на відзив; встановлено відповідачу 5-денний строк з дня вручення відповіді на відзив для подання заперечень на відповідь на відзив.

Відповідно до ч. ч. 5, 8 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

06.06.2025 до суду від ОСББ «Етюд» надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач заперечував проти задоволення заявлених позивачем вимог, посилаючись на безпідставне застосування позивачем тарифів при розрахунку вартості спожитого природного газу. Відповідач звертає увагу на застосування ціну у розмірі 7,95689 грн за кубічний метр газу з ПДВ, тобто тарифу для населення, в укладених між сторонами договорах на постачання газу у 2022-2024 роках. На підтвердження власної позиції відповідач посилається на судові рішення у справі №916/5190/24 за позовом ТОВ «ГК «Нафтогаз України» до ОСББ «Етюд» про стягнення, а також на висновки Верховного Суду, наведені у постанові від 22.01.2025 у справі №916/1071/24.

10.06.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої ТОВ «ГК «Нафтогаз України» наполягає на правомірності обраного тарифу, а також зазначає про отримання інформації про належність споживача до певної категорії споживачів з інформаційної платформи Оператора ГТС, що, відповідно, виключає можливість перерахунку спожитого відповідачем природного газу. Водночас позивач наголошує на неподібності даних правовідносин зі справою №916/1071/24, що виключає можливість врахування висновків Верховного Суду.

17.06.2025 до суду від ОСББ «Етюд» надійшли заперечення на відповідь на відзив, по тексту яких відповідач зазначає, що Законом України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» введено мораторій протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, на підвищення цін (тарифів) на ринку природного газу, в т.ч. для об`єднань співвласників багатоквартирних будинків, навіть за умови включення останнього до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії». Таким чином, в даному випадку, як стверджує відповідач, слід застосовувати ціни для побутових споживачів. У поданій до суду відповіді на відзив відповідач також просить суд стягнути з позивача суму судових витрат на правову допомогу.

20.06.2025 до суду надійшли пояснення позивача, відповідно до яких ТОВ «ГК «Нафтогаз України» зазначає про ненадання відповідачем рішення загальних зборів, якими має визначатися право ОСББ виступати колективним споживачем. Також позивач просить зменшити витрати на оплату професійної правничої допомоги до 500,00 грн, посилаючись на завищення заявлених відповідачем витрат.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р ТОВ «ГК «Нафтогаз України» було визначено постачальником «останньої надії» на ринку природного газу строком на три роки як переможця конкурсу.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.09.2023 № 793-р ТОВ «ГК «Нафтогаз України» було визначено на період воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування постачальником останньої надії без проведення конкурсу.

30.09.2024 ТОВ «ГК «Нафтогаз України» було складено акт приймання-передачі природного газу №15979 у вересні 2024 року на суму 14 658,37 грн.

31.10.2024 ТОВ «ГК «Нафтогаз України» було складено акт приймання-передачі природного газу №17597 у жовтні 2024 року на суму 13 097,77 грн.

31.10.2024 ТОВ «ГК «Нафтогаз України» було складено акт приймання-передачі природного газу №17862 у жовтні 2024 року на суму 2 380,98 грн.

10.10.2024 ТОВ «ГК «Нафтогаз України» було виставлено ОСББ «Етюд» рахунок №29644 на оплату спожитого природного газу за вересень 2024 року на суму 24 093,43 грн.

08.11.2024 ТОВ «ГК «Нафтогаз України» було виставлено ОСББ «Етюд» рахунок №33264 на оплату спожитого природного газу за жовтень 2024 року на суму 39 572,18 грн.

Слід зазначити, що під час розрахунку вартості спожитого ОСББ «Етюд» природного газу позивачем була застосована ціна від 22 до 24 тисяч грн за 1000 кум. м.

На підтвердження направлення актів та рахунків на адресу відповідача позивачем було надано суду списки згрупованих поштових відправлень, а також знімки екрану на підтвердження направлення рахунків на електронну пошту відповідача.

24.02.2025 ОСББ «Етюд» було перераховано на рахунок позивача грошові кошти у розмірі 7302,36 грн, що підтверджується випискою від 24.02.2025 та платіжною інструкцією №1266 від 24.02.2025.

Листом №119/4.2.1-13796-2025 від 21.02.2025 представник ТОВ «ГК «Нафтогаз України» звернувся до ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» з адвокатським запитом, відповідно до якого просив надати інформацію щодо фактичних обсягів споживання природного газу, зокрема, ОСББ «Етюд» за період з 01.08.2024 по 31.10.2024.

Листом №ТОВВИХ-25-3191 від 26.02.2025 ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» у відповідь на адвокатський запит було надано скриншоти з інформаційної платформи щодо запитуваних споживачів. Згідно із скриншотами з інформаційної платформи ОСББ «Етюд» було закріплено за постачальником «останньої надії» - ТОВ «ГК «Нафтогаз України» протягом періодів з 01.09.2024 по 30.10.2024, з 01.10.2024 по 31.10.2024, обсяг спожитого відповідачем природного газу у вересні 2024 року становить 489,00 м. куб., у жовтні 2024 року 511,00 м. куб.

Листом № 119/4.1.2-3164-2025 від 15.01.2025 ТОВ «ГК «Нафтогаз України» повідомив відповідача про заборгованість у розмірі 39 572,18 грн. На підтвердження надсилання листа позивачем надано опис вкладення від 15.01.2025.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.02.2025 у справі №916/5190/24, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.05.2025, позов ТОВ «ГК «Нафтогаз України» до ОСББ «Етюд» про стягнення було задоволено частково, присуджено до стягнення заборгованість за поставлений у квітні-травні 2024 року природний газ у сумі 3466,10 грн, а також 3 % річних, пеню, збитки від інфляції та судові витрати зі сплати судового збору.

За результатами вирішення спору у справі №916/5190/24 господарський суд дійшов висновку, що ОСББ «ЕТЮД» є колективним побутовим споживачем природного газу, що є підставою для використання цін постачальника останньої надії, встановлених для населення, у розмірі 7,95689 за 1 куб.м.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних та зустрічних позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів.

Варто зауважити, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

При цьому, особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Відповідно до ч.1 ст. 179 Господарського кодексу України (далі по тексту ГК України) майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу визначаються Законом України «Про ринок природного газу» № 329-VIII від 09.04.2015.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2501, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1387/27832, затверджено Типовий договір постачання природного газу постачальником останньої надії та постановлено, що суб`єкти господарювання, визначені Кабінетом Міністрів України як постачальники, які не мають права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу (постачальники останньої надії), оформлюють свої договірні відносини зі споживачами на підставі Типового договору постачання природного газу постачальником останньої надії.

Відповідно до п. 1.1 договору цей договір є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу постачальником «останньої надії» (далі - Постачальник).

Згідно з п. 1.3 договору цей договір є договором приєднання. При укладенні цього договору зі Споживачем враховуються вимоги статей 205, 633, 634,641, 642 Цивільного кодексу України та укладення відбувається шляхом публічної оферти Постачальника та її акцептування Споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника. Цей договір вважається укладеним зі Споживачем з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Умовами п. 2.1 договору передбачено, що за цим договором Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Відповідно до п. п. 3.1, 3.3 договору постачання природного газу Споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в Реєстрі споживачів Постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Період безперервного постачання природного газу Постачальником не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу Споживачу Постачальником, крім випадків дострокового розірвання договору.

Згідно з п. п. 4.3, 4.4 договору Постачальник зобов`язаний надати Споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між Постачальником і Споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено). Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий Постачальником відповідно до пункту 4.3 цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

Положеннями п. 4.5 договору визначено, що у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до п. 11.1 договору цей договір набирає чинності з дня, визначеного інформаційною платформою Оператора ГТС днем початку постачання природного газу Споживачу в реєстрі споживачів Постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Дія цього договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу Постачальником. Розірвання (припинення дії) цього договору не звільняє Споживача від обов`язку сплатити заборгованість Постачальнику за цим договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про ринок природного газу» у разі якщо постачальника ліквідовано, визнано банкрутом, його ліцензію на провадження діяльності з постачання природного газу припинено або її дію зупинено, а також в інших випадках, передбачених правилами для постачальника "останньої надії", постачання природного газу споживачу здійснюється у порядку, визначеному правилами для постачальника "останньої надії", та на умовах типового договору постачання постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором.

Згідно з п. 2 глави 5 розділу IV Кодексу газотранспортної системи оператори газорозподільних систем, оператор газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) протягом трьох діб зобов`язані надати постачальнику останньої надії через інформаційну платформу інформацію щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника останньої надії, за формою оператора газотранспортної системи, погодженою Регулятором. Інформація скріплюється електронним підписом уповноваженої особи оператора газорозподільної системи/оператора газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та повинна містити: ЕІС-код споживача або ЕІС-код точки комерційного обліку споживача; прізвище, ім`я, по батькові (для побутових споживачів); назву та ЄДРПОУ (для споживачів, що не є побутовими); поштову адресу об`єкта споживача.

Господарським судом в процесі вирішення даного спору було встановлено, що ОСББ «Етюд» протягом періоду з 01.09.2024 по 31.10.2024 згідно з відомостями ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», наданими листом №ТОВВИХ-25-3191 від 26.02.2025, було закріплено за постачальником «останньої надії» - ТОВ «ГК «Нафтогаз України». При цьому обсяг спожитого відповідачем природного газу протягом періоду з 01.09.2024 по 31.10.2024 склав 1000,00 м. куб.

З викладених обставин, господарський суд доходить висновку про укладення між ТОВ «ГК «Нафтогаз України» та відповідачем договору постачання природного газу постачальником «останньої надії».

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.07.2018 у справі № 917/1345/17 дійшла висновку, що преюдиціальне значення у справі надається саме обставинам, установленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють лише обставини, які належали до предмета доказування у відповідній справі, безпосередньо досліджувались і встановлювались у ній судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

У межах справи №916/5190/24 судом були встановлені преюдиційні для вирішення даного спору обставини наявність у ОСББ «ЕТЮД» статусу колективного побутового споживача природного газу. Господарським судом враховано, що вказані обставини були встановлені судом станом на квітень-травень 2024 рік. Враховуючи відсутність в матеріалах даної справи доказів, які можуть підтвердити обставину втрати відповідачем зазначеного статусу станом на вересень-жовтень 2024 року, господарський суд доходить висновку, що вказана обставина не потребує повторного доведення під час вирішення даного спору.

Частиною 2 ст. 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» від 29.07.2022 № 2479-IX (зі змінами) передбачено, що протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, ціна на природний газ для побутових споживачів, а також для об`єднань співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельних кооперативів, іншої уповноваженої співвласниками відповідно до законодавства особи, яка шляхом самозабезпечення утримує системи автономного теплопостачання багатоквартирного будинку, що належать співвласникам на праві спільної сумісної власності у багатоквартирному будинку, в їхніх інтересах укладає договір про постачання природного газу для роботи газових котелень (дахових, прибудованих та/або таких, що розташовані на прибудинковій території) для забезпечення потреб співвласників багатоквартирного будинку (крім нежитлових приміщень), виробників теплової енергії - якщо вони використовують природний газ для виробництва теплової енергії для населення та уклали договір з суб`єктом ринку природного газу, на якого відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про ринок природного газу» покладено спеціальні обов`язки, не підлягає збільшенню від ціни, що застосовувалася у відносинах між постачальниками та відповідними споживачами станом на 24 лютого 2022 року.

Таким чином, наведеними положеннями законодавець протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано ввів мораторій на підвищення цін (тарифів) на ринку природного газу, в т.ч. для об`єднань співвласників багатоквартирних будинків, навіть за умови включення останнього до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії».

З викладених обставин, господарський суд доходить висновку про правомірність доводів відповідача про необхідність застосування тарифу у розмірі 7,95689 грн за кубічний метр газу з ПДВ, тобто тарифу для населення, під час здійснення розрахунку вартості спожитого ОСББ «Етюд» природного газу.

З урахуванням викладеного судом відхиляються доводи ТОВ «ГК «Нафтогаз України» про необхідність застосування ціни, розрахованої за формулою, наведеною в п. 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника «останньої надії», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 №809.

Враховуючи споживання ОСББ «Етюд» природного газу обсягом 1000 куб. м., господарський суд доходить висновку, що його вартість має становити 7 956,89 грн (7,95689 грн * 1000 = 7 956,89 грн). Приймаючи до уваги сплату відповідачем грошових коштів у розмірі 7 302,36 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, господарський суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову шляхом присудження до стягнення з ОСББ «Етюд» на користь ТОВ «ГК «Нафтогаз України» суми основного боргу у розмірі 654,53 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання.

Частиною 2 ст. 549 ЦК України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Згідно умов п. 4.5. договору у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пені, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. У разі порушення побутовим Споживачем строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі 0,01 відсотка від суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Господарський суд зазначає, що ТОВ «ГК «Нафтогаз України» було заявлено до стягнення 3% річних, пеню та збитки від інфляції на заборгованість за вересень та жовтень 2024 року.

Водночас, враховуючи висновки про необхідність застосування тарифу для населення, судом було здійснено перерахунок 3% річних, пені та збитків від інфляції на заборгованість за вересень 2024 року у розмірі 3 890,92 грн (489,00 м. куб. * 7,95689 грн = 3 890,92 грн) з 01.11.2024 до 23.02.2025, тобто до дати погашення боргу. Так, протягом зазначеного періоду розмір 3% становить 36,72 грн, пені 44,75 грн, збитків від інфляції 210,23 грн.

Розрахунок 3% річних, пені та збитків від інфляції на заборгованість за жовтень 2024 року у розмірі 4 065,97 грн (511,00 м. куб. * 7,95689 грн = 4 065,97 грн) здійснений судом протягом періоду з 03.12.2024 до 23.02.2025, а також протягом періоду з 24.02.2025 до 31.03.2025 на заборгованість у розмірі 654,53 грн. Протягом зазначених періодів розмір 3% становить 29,65 грн, пені 36,11 грн, збитків від інфляції 149,60 грн.

Під час розрахунку пені судом було застосовано пеню в розмірі 0,01 відсотка від суми боргу за кожен день прострочення, оскільки ОСББ «Етюд» виступає колективним побутовим споживачем.

Таким чином, загальна сума 3% річних, пені та збитків від інфляції, які слід стягнути з ОСББ «Етюд» на користь ТОВ «ГК «Нафтогаз України», становить 66,37 грн, 80,86 грн та 359,83 грн відповідно. Вищевикладене має наслідком часткове задоволення позовних вимог ТОВ «ГК «Нафтогаз України» в цій частині позову.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Підсумовуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку щодо необхідності часткового задоволення заявлених ТОВ «ГК «Нафтогаз України» позовних вимог до ОСББ «Етюд» шляхом присудження до стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 654,53 грн, 3% річних у розмірі 66,37 грн, пені у розмірі 80,86 грн та збитків від інфляції у розмірі 359,83 грн. В іншій частині позову необхідно відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на правову допомогу, клопотання про розподіл яких було заявлено ОСББ «Етюд» у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив, господарський суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно з п. 8 ч. 3 ст. 165 ГПК України відзив повинен містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У прохальній частині відзиву на позов ОСББ «Етюд» просить суд відшкодувати судові витрати, які поніс відповідач, а саме: витрати на правову допомогу у розмірі, що визначений договором на надання правової допомоги.

У запереченнях на відповідь на відзив ОСББ «Етюд» просить суд стягнути суму судових витрат на правничу допомогу адвоката. Водночас по тексту заперечень відповідач посилається на наступні докази понесення таких витрат: договір, акти приймання-передачі наданої правової допомоги, платіжну інструкцію.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Господарський суд зазначає, що у поданих до суду заявах по суті спору відповідачем не визначено конкретного розміру витрат на правову допомогу, яку він просить стягнути з позивача, що відповідне виключає можливість для суду зробити висновок про задоволення таких вимог повністю, частково або відмову у їх задоволенні. В даному випадку, за переконанням суду, слід керуватися такою засадою господарського судочинства як диспозитивність, якою не передбачено право суду самостійно визначати розмір суми витрат на правову допомогу, незважаючи на подання стороною доказів їх понесення, з огляду як на відсутність доказів домовленості між стороною та адвокатом щодо розміру таких витрат, так і не зазначення у заявах по суті спору розміру заявлених до відшкодування витрат.

Підсумовуючи вищенаведене, враховуючи відсутність у поданих до суду заявах по суті спору конкретної суми витрат на правову допомогу, яку ОСББ «Етюд» просить стягнути з позивача, приймаючи до уваги можливість розгляду судом справи лише в межах заявлених вимог, тобто з дотриманням принципу диспозитивності, господарський суд доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання відповідача про розподіл витрат на правову допомогу. Наведене виключає необхідність надання оцінки доводам позивача про завищення заявлених відповідачем до відшкодування витрат.

Керуючись ст. ст. 14, 86, 123, 124, 129, 236, 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Етюд» /65114, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Левітана, будинок 141; ідентифікаційний код 36553023/ на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»/04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1; ідентифікаційний код 40121452/ суму основного боргу у розмірі 654,53 грн /шістсот п`ятдесят чотири грн 53 коп./, 3% річних у розмірі 66,37 грн /шістдесят шість грн 37 коп./, пеню у розмірі 80,86 грн /вісімдесят грн 86 коп./, збитки від інфляції у розмірі 359,83 грн /триста п`ятдесят дев`ять грн 83 коп./, судовий збір у розмірі 102,47 грн /сто дві грн 47 коп./.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повне рішення складено 21 серпня 2025 р.

Суддя С.П. Желєзна