ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.08.2025 м. Івано-ФранківськСправа № 909/547/25

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О. В.

секретар судового засідання Михайлюк А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за первісним позовом: Акціонерного товариства "Укргазвидобування"

04053, вул. Кудрявська, 26/28, м. Київ

ел. пошта:

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ТЕКСТИЛЬ ГРУП"

76008, вул. Пасічна, буд 14А, м. Івано-Франківськ

ел. пошта:

про стягнення 32 589 грн 63 коп. пені

за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ТЕКСТИЛЬ ГРУП"

76008, вул. Пасічна, буд 14А, м. Івано-Франківськ

ел. пошта:

до відповідача: Акціонерного товариства "Укргазвидобування"

04053, вул. Кудрявська, 26/28, м. Київ

ел. пошта:

про стягнення 201 439 грн 35 коп. заборгованості

за участю представників сторін:

від АТ "Укргазвидобування": Подоляк Олена Романівна;

від ТОВ "КОМПАНІЯ ТЕКСТИЛЬ ГРУП": Мінченко Ярослав Васильович

ВСТАНОВИВ: Акціонерне товариство "Укргазвидобування" звернулася до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ТЕКСТИЛЬ ГРУП" про стягнення 32 589 грн 63 коп. пені за несвоєчасно поставлений та непоставлений товар за договором №УГВ528/30-23 від 20.11.2023.

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 06.05.2025, суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановив сторонам строк для надання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення.

Сторонам ухвалу про відкриття провадження у справі від 06.05.2025 направлено в їхні електронні кабінети, що відповідає приписам ч.11 ст.242 ГПК України та доставлено до електронних кабінетів 07.05.2025 о 17:09 год., що підтверджується довідками від 09.05.2025.

Відповідно до п.2 ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області про відкриття провадження у справі від 06.05.2025 вручено сторонам - 08.05.2025.

12.05.2025 через систему "Електронний суд" від відповідача у справі - ТОВ "Компанія Текстиль Груп" надійшли:

- відзив на позовну заяву від 12.05.2025 (вх.№7916/25);

- зустрічна позовна заява від 12.05.2025 (вх.№4110/25) до Акціонерного товариства "Укргазвидобування" про стягнення 201 439 грн 35 коп. заборгованості за договором №УГВ528/30-23 від 20.11.2023, з яких 172 774 грн 87 коп. - основний борг, 5 075 грн 07 коп. 3% річних, 23 589 грн 41 коп. - інфляційні втрати.

Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 13.05.2025, суд прийняв зустрічну позовну заяву ТОВ "Компанія Текстиль Груп" до АТ "Укргазвидобування" про стягнення 201 439 грн 35 коп. заборгованості за договором №УГВ528/30-23 від 20.11.2023 до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднати в одне провадження з первісним позовом; постановив перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 05.06.2025.

19.05.2025 через систему "Електронний суд" до суду від АТ "Укргазвидобування" надійшла відповідь на відзив від 19.05.2025 (вх.№8359/25).

28.05.2025 через систему "Електронний суд" від АТ "Укргазвидобування" надійшов відзив на зустрічну позовну заяву від 28.05.2025 (вх.№9009/25).

30.05.2025 через систему "Електронний суд" до суду від ТОВ "Компанія Текстиль Груп" надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву від 30.05.2025 (вх.№9155/25).

05.06.2025 через систему "Електронний суд" до суду від ТОВ "Компанія Текстиль Груп" надійшла заява від 04.06.2025 (вх.№9507/25) про розгляд підготовчого провадження без участі позивача за зустрічним позовом.

За наслідками підготовчого засідання 05.06.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 26.06.2025, про що представник АТ "Укргазвидобування" повідомлений в судовому засіданні, а ТОВ "Компанія Текстиль Груп" - ухвалою повідомленням від 05.06.2025.

В судовому засіданні 26.06.2025 суд оголосив перерву до 24.07.2025.

В судовому засіданні 24.07.2025 представник ТОВ "Компанія Текстиль Груп" заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його участю у іншій справі, яке суд задовольнив та відклав розгляд справи по суті на 31.07.2025.

В судовому засіданні 31.07.2025 суд закінчив розгляд справи по суті та перейшов до стадії ухвалення рішення; відклав ухвалення та проголошення скороченого рішення у справі на 06.08.2025, про що представники сторін повідомлені в судовому засіданні.

ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Позиція АТ "Укргазвидобування". Первісний позов мотивовано тим, що в порушення договірних зобов`язань, які виникли між сторонами, відповідач за первісним позовом не поставив у встановлений договором строк товар, у зв`язку з чим АТ "Укргазвидобування" нарахувало йому на підставі п.7.8 договору штрафні санкції (пеню) у сумі 32 589 грн 63 коп.

Також позивач за первісним позовом зазначив, що застосування строків позовної давності щодо стягнення пені, нарахованої за не поставку частини товару, про що зазначає відповідач за первісним позовом, суперечить нормам чинного законодавства, а саме пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Стосовно встановленого ч. 6 ст. 232 ГК України обмеження строку нарахування штрафних санкцій АТ "Укргазвидобування" зазначило, що в п.7.8 договору сторони визначили інший строк нарахування пені, а саме, що нарахування пені здійснюється до моменту належного виконання постачальником порушеного зобов`язання.

АТ "Укргазвидобування" щодо зустрічного позову заперечило, мотивуючи тим, що в товариства відсутня заборгованість перед ТОВ "Компанія Текстиль Груп" у розмірі 172 774 грн 87 коп. по договору №УГВ528/30-23 від 20.11.2023. Згідно з вимогою №302.1-022-1377 від 26.02.2024 до постачальника була застосована оперативно - господарська санкція у вигляді утримання суми нарахованих штрафних санкцій у розмірі 172 774 грн 87 коп. із суми, що підлягала сплаті постачальнику згідно ВН №81 від 22.04.2024.

Позиція ТОВ "КОМПАНІЯ ТЕКСТИЛЬ ГРУП". Зустрічний позов мотивовано тим, що в порушення договірних зобов`язань, які виникли між сторонами, відповідач за зустрічним позовом в повному обсязі не оплатив поставлений позивачем за зустрічним позовом товар, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у сумі 172 774 грн 87 коп. За прострочення грошового зобов`язання ТОВ "Компанія Текстиль Груп" нарахувало АТ "Укргазвидобування" 3% річних та інфляційні втрати.

Стосовно посилання АТ "Укргазвидобування" на те, що щодо ТОВ "Компанія Текстиль Груп" застосовано оперативно-господарські санкції в сумі 172 774 грн 87 коп., позивач за зустрічним позовом вказав на те, що АТ "Укргазвидобування" до матеріалів справи не подано будь-яких повідомлень (як окремого документу) про застосування "ОПС", а тому "ОПС" в рамках договору №УГВ528/30-23 від 20.11.2023 не застосовувалися.

У відзиві на первісний позов АТ "Укргазвидобування" про стягнення пені, нарахованої на заборгованість, що виникла з 05.01.2024 відповідач просив суд застосувати строк позовної давності. Також відповідач за первісним позовом зазначив, що розмір пені, яка нарахована на заборгованість, що виникла з 02.05.2024 (з врахуванням заявленої позовної давності) по 05.07.2024 (з врахуванням обмеження, встановленого ч.6 ст. 232 ГК України) становить 1 064 грн 11 коп. Водночас, в судовому засіданні представник ТОВ "Компанія Текстиль Груп" позовні вимоги визнав повністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

20.11.2023 між ТОВ "Компанія Текстиль Груп" (постачальник) та АТ "Укргазвидобування" (покупець) укладено договір поставки (графік поставки) №УГВ 528/30-23, за умовами якого постачальник зобов`язався поставити покупцю спідню білизну в асортименті (далі -товар), зазначений в специфікаціях, що додаються до цього договору і є його невід`ємною частиною, а покупець - прийняти й оплатити такий товар (п.1.1.).

Відповідно до пункту 1.2. договору найменування/асортимент товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю товару та загальна його вартість вказується у специфікаціях, які є його невід`ємною частиною. Строк поставки товару визначається графіком поставки товару, який є додатком № 3 до договору та є його невід`ємною частиною.

За умовами пунктів 3.1. та 3.2. зазначеного договору, ціна товару вказується в специфікаціях у гривнях з урахуванням ПДВ (застосовується, якщо постачальник є резидентом України, платником ПДВ) або в іноземній валюті без урахування ПДВ (застосовується, якщо постачальник є нерезидентом відповідно до чинного законодавства України). Загальна ціна договору визначається загальною вартістю товару, вказаного в специфікації та становить 1 489 438 грн 50 коп. (включно).

Згідно з пунктом 4.1. договору розрахунки проводяться шляхом оплати покупцем з дати підписання сторонами акта приймання-передачі товару або видаткової накладної та пред`явлення постачальником рахунку на оплату (інвойсу), шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника, на умовах зазначених у специфікаціях.

Строк поставки, умови та місце поставки товару, інформація про вантажовідправників і вантажоодержувачів вказується в специфікаціях та графіку поставки до цього договору. Датою прийняття товару є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі товару або видаткової накладної. Датою передачі постачальником товару для прийняття покупцем є дата прибуття товару до місця поставки, зазначена у відповідному товарно-транспортному документі або дата підписання сторонами акта приймання-передачі товару, якщо покупець за допомогою товаротранспортних документів не може визначити дату їх передачі для прийняття (пункти 5.1. та 5.2. договору).

За умовами пункту 6.3.1. вказаного договору постачальник зобов`язався забезпечити поставку товару у строки, встановлені договором.

Відповідно до п. 7.8. договору, у разі прострочення постачальником виконання зобов`язань з поставки товару, останній сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф в розмірі 7% від вказаної вартості. Сторони домовилися, що нарахування пені здійснюється до моменту належного виконання постачальником порушеного зобов`язання.

Пунктом 7.9. договору сторони передбачили, що за порушення строків оплати покупець сплачує на користь постачальника пеню в розмірі 0,001% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня. На вимогу постачальника, покупець зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

У пункті 7.10. договору сторони погодили, що при нарахуванні будь-яких штрафних санкцій та/або збитків, передбачених даним договором покупець має право направити постачальнику письмову вимогу про нарахування штрафних санкцій (із розрахунком нарахування штрафних санкцій) та збитків (із наданням документально підтверджуючих документів або копій таких документів про нанесені збитки). У такому випадку постачальник зобов`язаний перерахувати покупцю суму нарахованих штрафних санкцій та/або збитків протягом 7-ми робочих днів з дати направлення відповідної письмової вимоги. Датою направлення вимоги про сплату штрафних санкцій та/або збитків є дата відправлення, зазначена в документах (фіскальний чек, накладна, опис вкладення в цінний лист) підприємства зв`язку, через яке надсилалась така вимога.

При несплаті постачальником штрафних санкцій та/або збитків протягом строку, вказаного в цьому пункті договору, покупець має право застосувати до постачальника оперативно-господарську санкцію, а саме - отримати суму нарахованих штрафних санкцій та/або збитків, спричинених невиконанням та/або несвоєчасним виконанням договору та/або порушенням умов договору із суми, що підлягає сплаті постачальнику. Про застосування оперативно-господарської санкції покупець зобов`язаний письмово повідомити постачальника. Датою направлення такого повідомлення є дата відправлення, зазначена в документах (фіскальний чек, накладна, опис вкладення в цінний лист) підприємства зв`язку, через яке надсилається таке повідомлення.

Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх печатками (за наявності) і діє до 31.12.2024 (включно).

У специфікації до договору (додаток №2) та графіку поставки (додаток № 3) сторони погодили найменування, вартість товару, строк його поставки й умови оплати, зокрема: загальна вартість товару, що постачається - 1 489 438 грн 50 коп.; строк та умови поставки товару - протягом 45 календарних днів з дати укладання договору; умови та строки оплати - протягом 30-ти календарних днів з дати підписання сторонами акту прийому-передачі товару або видаткової накладної; виробник товару - ТОВ Компанія Текстиль Груп", Україна.

Отже, строк поставки товару - до 04.01.2024.

Відповідно до видаткових накладних №81 від 22.02.2024, №82 від 22.02.2024, №83 від 22.02.2024, №86 від 29.02.2024, №96 від 01.03.2024, №97 від 01.03.2024, №98 від 01.03.2024, №100 від 04.03.2024, №101 від 05.03.2024, №102 від 05.03.2024, №107 від 08.03.2024, №108 від 08.03.2024, №109 від 08.03.2024, №111 від 15.03.2024 та товарно-транспортних накладних №Р81 від 22.02.2024, №Р82 від 22.02.2024, №Р83 від 22.02.2024, №Р86 від 29.02.2024, №Р96 від 01.03.2024, №Р97 від 01.03.2024, №Р98 від 01.03.2024, №Р100 від 04.03.2024, №Р101 від 05.03.2024, №Р102 від 05.03.2024, №Р107 від 08.03.2024, №Р108 від 08.03.2024, №Р109 від 08.03.2024, №Р111 від 15.03.2024, ТОВ "Компанія Текстиль Груп" у період з 21.02.2024 по 18.03.2024 поставило АТ "Укргазвидобування" товар на загальну суму 1 466 965 грн 14 коп.

В підтвердження здійснення оплати за поставлений товар на суму 1 294 190 грн 27 коп. АТ "Укргазвидобування" надало суду платіжні інструкції: № від 29.03.2024 на суму 36 400 грн 25 коп.; № від 22.03.2024 на суму 153 115 грн 20 коп.; № від 22.03.2024 на суму 61 493 грн 04 коп.; № від 29.03.2024 на суму 66 658 грн 74 коп.; № від 29.03.2024 на суму 44 452 грн 80 коп.; № від 29.03.2024 на суму 27 412 грн 56 коп.; № від 29.03.2024 на суму 62 480 грн 88 коп.; № від 29.03.2024 на суму 175 341 грн 60 коп.; № від 05.04.2024 на суму 6 795 грн 00 коп.; № від 19.04.2024 на суму 6 795 грн; № від 05.04.2024 на суму 45 300 грн; № від 05.04.2024 на суму 22650 грн; № від 19.04.2024 на суму 66 679 грн 20 коп.; № від 19.04.2024 на суму 518 616 грн.

Як вбачається із змісту вимоги №302.1-022-1377 від 26.02.2024, АТ "Укргазвидобування" вимагало у ТОВ "Компанія Текстиль Груп" перерахувати 172 774 грн 87 коп. штрафних санкцій за прострочення поставки товару.

Проте, доказів направлення такої вимоги матеріали справи не містять.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 14.02.2025 АТ "Укргазвидобування" надіслало ТОВ "Компанія Текстиль Груп" вимогу №302.1-022-1230 від 10.02.2025 про перерахування протягом 7 робочих днів 30 836 грн 58 коп. пені. Також в цій вимозі АТ "Укргазвидобування" зазначило, що відповідно до умов договору №УГВ528/30-23 від 20.11.2023, постачальнику виставлялася вимога за №302.1-022-1377 від 26.02.2024 на суму 172 774 грн 87 коп., яка була сплачена ТОВ "Компанія Текстиль Груп" в повному обсязі.

Сторонами не заперечується обставин щодо поставки обумовленого договором товару, обсягу поставки та дати поставки товару. Також ТОВ "Компанія Текстиль Груп" визнає факт прострочення поставки товару.

Водночас ТОВ Компанія Текстиль Груп" стверджує, що АТ "Укргазвидобування" неправомірно застосувало до постачальника оперативно - господарську санкцію за несвоєчасну поставку товару, зарахувавши ці кошти в оплату за продукцію.

За порушення строків поставки товару АТ "Укргазвидобування" нарахувало ТОВ "Компанія Текстиль Груп" пеню в розмірі 0,1% від вартості несвоєчасного поставленого та непоставленого товару за кожен день прострочення в розмірі 32 589 грн 63 коп.

За порушення строків оплати поставленого товару ТОВ "Компанія Текстиль Груп" нарахувало АТ "Укргазвидобування" за період з 20.05.2024 по 12.05.2025 на заборгованість 172 774 грн 87 коп. - 5 075 грн 07 коп. 3 % річних та 23 589 грн 41 коп. інфляційних втрат.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У частині 2 статті 712 ЦК України зазначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 663 ЦК України передбачає, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 ЦК України).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Матеріалами справи підтверджується і визнається відповідачем за первісним позовом факт порушення ним строку поставки обумовленого договором товару.

Відповідно до пункту 7.8 договору у разі прострочення постачальником виконання зобов`язань з поставки товару, останній сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7 % від вказаної вартості. Сторони домовились, що нарахування пені здійснюється до моменту належного виконання постачальником порушеного зобов`язання.

Відповідно до приписів частини 1 та 2 статті 614 Цивільного кодексу України, особа яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Як встановлено судом, за період з 20.02.2024 до моменту виконання зобов`язань за кожною видатковою накладною, а на суму непоставки товару (22473 грн 36 коп.) - до 23.04.2025 АТ "Укргазвидобування" нарахувало ТОВ "Компанія Текстиль Груп" пеню в розмірі 32 589 грн 63 коп.

Згідно з частиною 1 статті 216 та частиною 2 статті 217 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення в сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами та договором. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Відповідно до частин 1- 2 статті 235 ГК України за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Перелік видів оперативно-господарських санкцій встановлений у частині 1 статті 236 ГК України. При цьому, згідно з частиною 2 статті 236 ГК України такий перелік не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі й інші оперативно-господарські санкції.

Статтею 237 ГК України передбачено, що підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням. Оперативно-господарські санкції можуть застосовуватися одночасно з відшкодуванням збитків та стягненням штрафних санкцій.

З аналізу положень статті 237 ГК України вбачається, що особливістю оперативно-господарських санкцій є те, що, на відміну від штрафних санкцій, до яких вдаються виключно за рішенням суду, вони застосовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку, тобто без попередження заздалегідь. Оперативно-господарські санкції застосовують безпосередньо самі суб`єкти господарських відносин в оперативному порядку, тобто без звернення до судових або інших уповноважених органів, і без згоди іншої сторони зобов`язання - це, зокрема, є головною умовою застосування сторонами таких санкцій, про що має бути пряма вказівка в договорі. При цьому до суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, які передбачено договором.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду від 14 травня 2024 року в справі № 922/2786/23.

Штрафними санкціями, за приписами статті 230 ГК України, визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У пункті 7.10. договору сторони прямо погодили, що при нарахуванні будь-яких штрафних санкцій та/або збитків, передбачених даним договором покупець має право направити постачальнику письмову вимогу про нарахування штрафних санкцій (із розрахунком нарахування штрафних санкцій) та збитків (із наданням документально підтверджуючих документів або копій таких документів про нанесені збитки). У такому випадку постачальник зобов`язаний перерахувати покупцю суму нарахованих штрафних санкцій та/або збитків протягом 7-ми робочих днів з дати направлення відповідної письмової вимоги. Датою направлення вимоги про сплату штрафних санкцій та/або збитків є дата відправлення, зазначена в документах (фіскальний чек, накладна, опис вкладення в цінний лист) підприємства зв`язку, через яке надсилалась така вимога. При несплаті Постачальником штрафних санкцій та/або збитків протягом строку, вказаного в цьому пункті договору, покупець має право застосувати до постачальника оперативно-господарську санкцію, а саме - отримати суму нарахованих штрафних санкцій та/або збитків, спричинених невиконанням та/або несвоєчасним виконанням договору та/або порушенням умов договору із суми, що підлягає сплаті постачальнику. Про застосування оперативно-господарської санкції покупець зобов`язаний письмово повідомити постачальника. Датою направлення такого повідомлення є дата відправлення, зазначена в документах (фіскальний чек, накладна, опис вкладення в цінний лист) підприємства зв`язку, через яке надсилається таке повідомлення.

У свою чергу, пунктом 7.8. договору встановлено, що в разі прострочення постачальником виконання зобов`язань з поставки товару, він сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів - додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості простроченого зобов`язання з поставки товару. Сторони домовились, що нарахування пені здійснюється до моменту належного виконання постачальником порушеного зобов`язання.

З системного аналізу вказаних пунктів договору вбачається, що умова, встановлена сторонами в пункті 7.10. вищевказаного правочину, за своїм змістом є оперативно-господарською санкцією та відповідає ознакам, які висуваються законодавством до цього виду господарських санкцій.

Аналогічна правова позиція щодо можливості застосування стороною оперативно-господарської санкції у вигляді зменшення суми грошових коштів, що підлягають перерахуванню постачальнику/підряднику, на суму неустойки та/або штрафів, які підлягають стягненню з постачальника/відрядника за порушення умов договору, у тому числі за порушення строків виконання робіт/постачання товару, викладена в постановах Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду: від 20 серпня 2018 року в справі №905/2464/17, від 14 травня 2024 року в справі № 922/2786/23 та від 12 березня 2024 року в справі № 910/12017/23.

Судом також враховано те, що статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Вказані умови договору на час розгляду судом зазначеної справи є чинними та в установленому законом порядку не оскаржувалися (доказів зворотнього матеріали справи не містять).

Відтак, визначальною обставиною для застосування спірної оперативно-господарської санкції у даних правовідносинах є факт порушення ТОВ "Компанія Текстиль Груп" свого основного зобов`язання стовно належної поставки обумовленого договором товару та подальшої несплати неустойки, якою забезпечується таке основне зобов`язання.

Враховуючи вищевикладені обставини даної справи, суд дійшов висновку про те, що відповідач мав право застосувати до позивача оперативно-господарську санкцію у формі утримання оплати за товар на суму нарахованих ним штрафних санкцій у силу пункту 7.10. договору.

При цьому, як вже зазначалося судом, статтею 237 ГК України прямо передбачено, що оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором.

Відповідно до ч.2 ст.237 ГК України, порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

Проте, дані оперативно-господарські санкції у встановленому законом порядку згідно з частиною 2 статті 237 ГК України не скасовані.

У свою чергу, правомірність застосування АТ "Укргазвидобування" передбаченої пунктом 7.10. договору оперативно-господарської санкції, як і нарахування відповідних штрафних санкцій, передбачених пунктом 7.8. договору, не входить до предмету доказування у даній справі, а підлягає дослідженню судом у порядку вирішення спору про скасування відповідної оперативно-господарської санкції, як це прямо передбачено частиною 2 статті 237 ГК України. Однак такої позовної вимоги ТОВ "Компанія Текстиль Груп" не заявляло.

Враховуючи вищевикладене, у суду відсутні підстави для стягнення з АТ "Укргазвидобування" заборгованості за поставлений товар у розмірі 172 774 грн 87 коп., оскільки до постачальника була застосована оперативно - господарська санкція у вигляді утримання суми нарахованих штрафних санкцій у розмірі 172 774 грн 87 коп. із суми, що підлягала сплаті постачальнику згідно ВН №81 від 22.04.2024.

Відповідно відсутні підстави для стягнення 3 відсотків річних та інфляційних втрат за несвоєчасне виконання зобов`язань по оплаті товару.

Судом проведено перерахунок пені, нарахованої АТ "Укргазвидобування" за весь період прострочення ТОВ "Компанія Текстиль Груп" поставки товару, а також штрафу, відповідно до якого розмір пені становить 82184 грн 04 коп., а розмір штрафу - 104260 грн 70 коп.

Застосовуючи оперативно - господарську санкцію АТ "Укргазвидобування" нарахувало ТОВ "Компанія Текстиль Груп" 68514 грн 17 коп. пені та 104260 грн 70 коп. штрафу.

Таким чином, до стягнення з ТОВ "Компанія Текстиль Груп" належить 13 669 грн 86 коп. (82184 грн 04 коп. - 68514 грн 17 коп.) пені по договору №УГ528/30-23 від 20.11.2023.

Відповідно до ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію ст. 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У рішенні ЄСПЛ від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" вказано, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку первісний позов задовольнити частково, а у задоволенні зустрічного позову - відмовити.

Судовий збір за первісним позовом у відповідності до ст. 129 ГПК України, суд покладає на сторони пропорційно задоволених вимог.

Судовий збір за зустрічним позовом у відповідності до ст. 129 ГПК України, суд покладає на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись статтями 73-79, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

первісний позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ТЕКСТИЛЬ ГРУП" (76008, вул. Пасічна, буд 14 А, м. Івано-Франківськ, ) на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, вул. Кудрявська, 26/28, м. Київ, ) 13 669 (тринадцять тисяч шістсот шістдесят дев`ять) грн 86 коп. штрафних санкцій (пені) по договору №УГ528/30-23 від 20.11.2023 та 1016 (одну тисячу шістнадцять) грн 20 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

В задоволенні зустрічного позову відмовити.

Судовий збір за подання зустрічного позову покласти на ТОВ "КОМПАНІЯ ТЕКСТИЛЬ ГРУП".

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20.08.2025

Суддя О.В. Рочняк