ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

19.08.2025м. Дніпро№ 904/4515/25

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Іванова Т.В., розглянувши

заяву Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (49600, Дніпропетровська область місто Дніпро, проспект Поля Олександра, будинок 57; ідентифікаційний код 43968079)

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" (49600, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Мандриківська, будинок 47, офіс 206/2; ідентифікаційний код 39821153)

про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за договором поставки нафтопродуктів №81/0004 від 22.12.2022 у загальному розмірі 6 600,00 грн.

ВСТАНОВИЛА:

До Господарського суду Дніпропетровської області 14.08.2025 надійшла заява Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за договором поставки №81/0004 від 22.12.2022 у загальному розмірі 6 600,00 грн.

Подана заява обґрунтована порушенням боржником зобов`язань за договором поставки нафтопродуктів №81/0004 від 22.12.2022 щодо передачі у власність заявника товару (дизельне паливо у кількості 120 літрів) на суму 6 600,00 грн.

Судом перевірено зазначене в заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. За результатами такої перевірки встановлено, що заява про видачу судового наказу підсудна Господарському суду Дніпропетровської області.

Водночас суд доходить висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу з огляду на таке.

Частиною другою статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги (пункт 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 № 14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження").

Отже, Господарський процесуальний кодекс України передбачає можливість задоволення заяви про видачу судового наказу лише за умови безспірності вимог. Відповідно заявник, крім іншого, має додати документи, що вказують на правильність та безспірність грошових сум.

Згідно з пунктами 1, 8 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до частини другої статті 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, зокрема: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються (пункт 4); перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги (пункт 5).

За змістом заяви Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості у загальному розмірі 6 600,00 грн за договором поставки нафтопродуктів №81/0004 від 22.12.2022 (далі договір) боржник зобов`язався передати (поставити) у власність заявника товари, а покупець (заявник) зобов`язався прийняти та оплатити товар згідно накладних.

Згідно із пунктами 4.1.-4.2. договору поставки господарським судом встановлено наступний порядок оплати товару за договором.

Оплата товару здійснюється покупцем шляхом перерахування коштів на вказані в рахунку-фактурі реквізити постачальника. Розрахунки проводяться строком 5 банківських днів після отримання рахунку та накладної. Постачальник звільняється від своїх обов`язків стосовно партії товару, оплата якої здійснена на інші реквізити.

У разі відмови покупця від оплати товару згідно умов, передбачених договором, зобов`язання постачальника припиняються у частині несплаченого товару.

Відповідно до пунктів 5.1.-5.4. договору поставки, господарським судом встановлено наступний порядок поставки за договором.

Після погодження Сторонами асортименту, кількості та ціни Товару (товарної партії) відповідно до п.1.1. Договору та проведення оплати відповідно до п.4.1. та п.4.2.

Строк поставки товарів - до закінчення дії довірчого документу.

Місце поставки (передачі) товарів:

- передача покупцю товару за цим договором здійснюється Постачальником на АЗС шляхом заправки автомобілів Покупця при пред`явленні довіреними особами скретч-карт.

- скретч-карта є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скретч-картах вважаються виконаними, при цьому Постачальник не може передати Покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в скретч-карті.

Умови постачання Товару самовивезення. Покупець зобов`язується отримати Товар на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу який зазначений на довірчому документі.

Постачальник не несе ніякої відповідальності у разі неотримання Покупцем товару на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений на довірчому документі.

Заявником вказано, що постачальник частково виконав свої зобов`язання та відповідно до інформації щодо залишків талонів на дизельне паливо станом на 04.06.2025 не поставив товар - дизельне паливо у кількості 120 літрів на суму 6 600,00 грн.

Проте, стверджуючи про зазначене, заявник не надав жодних доказів на підтвердження того, що ним використано лише 770 літрів палива, а решта паливних талонів на 120 літрів є невикористаними (нереалізованими заявником), а також, що всі АЗС боржника дійсно не функціонують й отримання палива 120 літрів пального у вигляді дизельного палива є неможливим. Не доведений і сам факт звернення на АЗС довірених осіб замовника з метою заправки автотранспортних засобів заявника відповідно до умов договору.

Згідно із пунктом 10.1. договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін.

Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.10.1 цього договору та діє до 31.12.2022 року.

Докази припинення дії договору відсутні, також як і докази його пролонгації.

Згідно зі статтею 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Господарський суд зазначає, що заявником до поданої заяви не долучено належним чином засвідчених копій (оригіналів) касових (фіскальних чеків) за результатами отримання товару на АЗС, що підтверджує заявником отримання за договором 770 літрів пального та наявність у заявника нереалізованих паливних талонів на 120 літрів пального у вигляді дизельного палива.

Отже, суд позбавлений можливості перевірити обставини, вказані в заяві про видачу судового наказу, встановити строк поставки товару, кількість поставленого та непоставленого товару.

Суд зазначає, що невиконання постачальником своїх безпосередніх обов`язків з поставки товару за умов його оплати не трансформує автоматично ці зобов`язання у грошові, а отже вимоги заявника грунтуються на нормах закону, а не на нормах договору.

Отже, до заяви про видачу судового наказу не додано всіх доказів, що підтверджують обставини, якими обґрунтовано заявлені вимоги, а з наданих доказів не вбачається виникнення й порушення права, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 21 8, 9 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення недоліків (частина 1 статті 153 Господарського процесуального кодексу України).

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (частина 2 статті 151 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 150, 152-154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Східному межрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків у видачі судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" про стягнення заборгованості за договором поставки №81/0004 від 22.12.2022 у загальному розмірі 6 600,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 19.08.2025 та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повну ухвалу складено 19.08.2025.

Суддя Т.В. Іванова