ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"15" серпня 2025 р. Справа № 916/3242/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши заяву комунального підприємства «Одескомунтранс» про видачу судового наказу (вх. №3329/25 від 13.08.2025), пред`явлену до боржника товариства з обмеженою відповідальністю «ОБ`ЄКТ СЕРВІС»,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Одескомунтранс» звернулося до господарського суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «ОБ`ЄКТ СЕРВІС» заборгованості за договором про надання послуги з поводження з побутовими відходами №8492 від 21.07.2021 у розмірі 31 293,25 грн.

Розглянувши заяву комунального підприємства «Одескомунтранс» про видачу судового наказу, господарський суд дійшов наступного висновку.

Приписами ч. 1 ст. 147 ГПК України врегульовано, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено, зокрема, місце проживання чи перебування для фізичних осіб, ідентифікаційний код заявника та боржника.

У заяві про видачу судового наказу заявником було вказано лише ідентифікаційний код боржника, тобто адреса місцезнаходження боржника заявником вказана не була.

Таким чином, відсутність у заяві комунального підприємства «Одескомунтранс» адреси місцезнаходження боржника дозволяє суду зробити висновок про невідповідність заяви вимогам ст. 150 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги невідповідність заяви комунального підприємства «Одескомунтранс» вимогам ст. 150 ГПК України, господарський суд доходить висновку щодо необхідності відмови у задоволенні поданої заявником заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Судові витрати зі сплати судового збору покладаються судом на заявника відповідно до приписів ст. 151 ГПК України у зв`язку з відмовою у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст. 147, 148, 150, 152, 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити комунальному підприємству «Одескомунтранс» у задоволенні заяви про видачу судового наказу (вх. №3329/25 від 13.08.2025) про стягнення заборгованості з товариства з обмеженою відповідальністю «ОБ`ЄКТ СЕРВІС».

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Суддя С.П. Желєзна