РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.08.2025Справа № 910/4772/25
За позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олві Ко ЛТД"

про стягнення 50005,39 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гарашко Т.В.

Представники сторін:

від позивача - Біловодченко М.В.;

від відповідача - Коковін Д.І.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Олві Ко ЛТД" (далі - відповідач) на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" (далі - позивач) боргу та санкцій за договором на еквайрингове обслуговування торгово-сервісного підприємства №75-21/1957 від 24.05.2016, разом у сумі, що дорівнює вказаній вище ціні позову, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань повністю та вчасно оплатити надані йому послуги.

Ухвалою суду від 23.04.2025 відкрито провадження у справі №910/4772/25, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

05.05.2025 відповідачем було подано відзив на позовну заяву у якому він заперечує проти вимог позову. Відповідач зазначає, що у нього відсутня інформація щодо укладення з позивачем договору на еквайрингове обслуговування торгово-сервісного підприємства №75-21/1957 від 24.05.2016 та у відповідача відсутній примірник такого договору. На прохання відповідача надати позивачем документи, які б підтверджували укладення відповідного договору, останнім не було надано відповіді та документів.

Відповідачем також було заявлено про застосування строків позовної давності.

Ухвалою суду від 16.05.2025 розгляд справи №910/4772/25 призначено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 09.06.2025. Зобов`язано позивача надати у строк до 09.06.2025 або безпосередньо принести на судове засідання оригінал договору на еквайрингове обслуговування торгово-сервісного підприємства №75-21/1957 від 24.05.2016 для огляду судом.

Ухвалою суду від 09.06.2025 підготовче судове засідання відкладено на 30.06.2025.

У судовому засіданні 30.06.2025 судом було оглянуто оригінал договору на еквайрингове обслуговування торгово-сервісного підприємства №75-21/1957 від 24.05.2016 із наявними додатками до нього та закрито підготовче провадження і призначено розгляд справи по суті на 18.08.2025.

У судовому засіданні з розгляду справи по суті 18.08.2025 представник позивача вимоги позову підтримав повністю, представник відповідача проти позову заперечив.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

24.05.2016 між позивачем як банком та відповідачем як торговцем було укладено договір на еквайрингове обслуговування торгово-сервісного підприємства №75-21/1957 (далі - Договір), відповідно до п. 2.1 якого цей договір регулює порядок взаємодії між торговцем і банком під час оплати товарів, робіт та/або послуг в торговельних точках торговця (здійснення еквайрингу).

За умовами п. 2.2 Договору торговець бере на себе зобов`язання приймати в торговельних точках торговця до сплати СПЗ в якості рівноцінного платіжного засобу за товари, роботи та/або послуги за процедурою, що визначена в цьому Договорі. Банк забезпечує на умовах цього договору обробку документів і перерахування коштів на поточний рахунок торговця за операціями, які були проведені за допомогою СПЗ з використанням устаткування Банку.

Відповідно до п. 2.3 Договору для проведення платежів здійсненими з використанням спеціального платіжного засобу відповідної платіжної системи під час оплати товарів, робіт та/або послуг у торгівельних точках торговця банк передає в строкове, платне, тимчасове користування торговцю устаткування, порядок та умови користування яким визначаються в цьому Договорі.

Відповідно до п. п. 3.2.11, 3.2.28, 3.2.30, 3.2.33, 3.2.39 Договору на еквайрингове обслуговування торговець зобов`язується:

- використовувати для обслуговування операцій з використанням СПЗ (спеціальних платіжних засобів) надане Банком у тимчасове користування (оренду) устаткування лише в Торгівельних точках торговця;

- своєчасно вносити орендну плату в розмірі й порядку, передбаченому розділом 7 Договору;

- забезпечити збереження Устаткування від втрати або випадкового знищення/пошкодження (псування) Устаткування з моменту підписання Сторонами Акта приймання-передавання (Додаток 8 до Договору) та до моменту підписання Сторонами Акта приймання-передавання (Додаток 9 до Договору);

- у разі втрати або знищення Устаткування не пізніше ніж протягом 1 робочого дня з дати такої втрати/знищення повідомити Банк про втрату/знищення та за письмовою вимогою Банку протягом 5 робочих днів з моменту отримання такої вимоги відшкодувати Банку завдані збитки в розмірі балансової вартості Устаткування, вказаної в Акті приймання-передавання устаткування (Додаток 8 до цього Договору);

- у випадку порушення торговцем умов Договору на еквайрингове обслуговування повернути Устаткування в працездатному стані в термін, що не перевищує 20 робочих днів з моменту отримання відповідної письмової вимоги Банку.

Відповідно до п. 3.2.37 Договору Торговець зобов`язується у разі закінчення строку дії Договору на еквайрингове обслуговування або у випадку його дострокового розірвання повернути Банку Устаткування в робочому стані з урахуванням нормального фізичного зносу шляхом підписання Сторонами Акта приймання-передавання Устаткування (Додаток 9 Договору).

Згідно з п. п. 12.1 Договору він набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів відбитками печаток Сторін і діє протягом 1 року. При цьому у випадку невиконання будь-якою із Сторін своїх зобов`язань за Договором строк дії Договору продовжується до повного виконання Сторонами всіх зобов`язань.

Розмір орендної плати відповідно до п.п. 7.4-7.6 Договору складає 900 (дев`ятсот) грн у тому числі ПДВ за квартал оренди за кожну одиницю устаткування згідно з Додатком №7 до Договору. Орендна плата сплачується з урахуванням умов та розміру згідно п. 7.4 в безготівковому порядку на рахунок Банку, зазначений в Розділі 14 до Договору на еквайрингове обслуговування, протягом 5 банківських днів від дня отримання оригіналу рахунку, встановленого Банком. У випадку пролонгації Договору на кожний наступний рік відповідно до п. 12.3 Договору, торговець зобов`язаний сплачувати/сплатити орендну плату з урахуванням умов та розміру, які зазначено в п. 7.4 Договору в безготівковому порядку на поточний рахунок Банку відповідно до п. 7.5 Договору протягом 5 банківських днів від дня отримання оригіналу рахунку, виставленого банком.

За умовами п. 7.8 Договору ризик втрати або випадкового знищення/пошкодження Устаткування, а також обов`язок несення всіх витрат, пов`язаних із зберіганням Устаткування з моменту його передавання Устаткування Торговцем, що підтверджується підписанням Сторонами Акта приймання-передавання Устаткування, та до моменту повернення Банку, що підтверджується підписанням Сторонами Акту приймання - передавання Устаткування, форма якого наведена в додатку 8 до Договору на еквайрингове обслуговування, несе Торговець.

На виконання умов Договору Банком, відповідно до Акту приймання-передавання устаткування від 02.06.2016 передано торговцю Устаткування Ingenico ІСТ220, заводський номер 15213СТ24004847 в кількості 1 шт., балансовою вартістю 6965,49 грн підключений і у робочому стані, придатному до експлуатації, що підтверджується доданою до позовної заяви копією відповідного Акту.

Листом від 24.03.2023 № 100.16/2-03/446 позивач повідомив відповідача про наявність простроченої заборгованості з орендної плати в сумі 17100 грн та вимагав її погашення у 30- денний строк з моменту отримання рахунку-фактури. який було доданого до листа. Окрім того вимагав, вразі невикористання Устаткування, повернути його Банку або відшкодувати завдані збитки в розмірі балансової вартості устаткування в сумі 6965,49 грн.

Позивач зазначає, що відповідач взяті на себе зобов`язання за Договором, за період з квітня 2018 року по квітень 2023 року, не виконав належним чином, в результаті чого утворилася прострочена заборгованість за орендною платою в сумі 18000 грн, а також внаслідок неповернення Устаткування - заборгованість в розмірі балансової вартості устаткування - 6965,49 грн, що зумовило позивача звернутися до суду з указаним позовом.

Заперечуючи проти позову відповідач стверджує, що про жодну заборгованість та взагалі навіть наявність договірних відносин між банком та відповідачем не було відомо.

Відповідач заперечував проти існування Договору, однак судом було оглянуто оригінал Договору у судовому засіданні 30.06.2025 за участі представників обох сторін.

Згідно з п. 1 ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як визначено статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Актом приймання-передавання від 02.06.2016 підтверджується факт передачі позивачем відповідачу в користування Устаткування за умовами Договору, балансова вартість якого становить 6965,49 грн.

Таким чином, починаючи з 02.06.2016 у користуванні відповідача перебувало відповідне Устаткування.

Доказів того, що відповідач повернув позивачу відповідне Устаткування матеріали справи не містять, як і підтвердження сплати відповідачем орендної плати на суму 18000 грн.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пунктів 5.12 та 5.13 Договору у випадку порушення Торговцем строків оплати орендної плати, Банк має право вимагати сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який стягується пеня, від суми заборгованості за кожен день порушення. У випадку втрати або знищення/пошкодження Устаткування з вини Торговця останній відшкодовує Банку балансову вартість Устаткування, що вказана в Додатку 8 до цього Договору.

Позивачем на суму боргу 18000 грн за кожен місяць окремо було нараховано 1598,23 грн 3% річних, 7342,88 грн інфляційних втрат, 16098,79 грн пені.

Відповідачем не надано заперечень щодо розрахунку наведених вище сум чи власного контррозрахунку.

Судом перевірено заявлені позивачем до стягнення суми штрафних та фінансових санкцій та встановлено, що з відповідача підлягає стягненню 6994,51 грн інфляційних втрат, 1598,23 грн 3 % річних, 16098,79 грн пені, у стягненні з відповідача 348,37 грн інфляційних втрат суд відмовляє.

Крім того, за умовами Договору відповідач зобов`язаний був забезпечити збереження устаткування від втрати або випадкового знищення/пошкодження (псування) устаткування з моменту підписання сторонами Акта приймання-передавання та до моменту підписання сторонами Акта приймання-передавання.

Матеріалами справи не підтверджується факт повернення відповідачем позивачу устаткування.

Враховуючи умови п. 3.2.33 Договору відповідач зобов`язаний відшкодувати Банку завдані збитки в розмірі балансової вартості Устаткування, вказаної в Акті приймання-передавання устаткування.

У зв`язку із чим, з відповідача підлягає стягненню 6965,49 грн вартості устаткування.

Що ж стосується заявленої відповідачем вимоги про застосування строків позовної давності, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Для спірних відносин застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (статті 256, 257 ЦК України).

Позивачем заявлено вимогу про стягнення боргу починаючи з квітня 2018 року по квітень 2023 року.

Відповідно до частин 1, 6 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за грошовим зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання зобов`язання.

Для обчислення позовної давності застосовують загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252-255 ЦК України.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, який відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 відмінено з 30.06.2023.

Законом України від 30.03.2020 № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.".

Також, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15.03.2022 №2120-ІХ доповнено розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 19, за яким У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Водночас, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022 "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який станом на момент прийняття даного рішення суду не є скасованим.

Таким чином, з огляду на приписи статей 256, 258 пунктів 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у суду відсутні правові підстави для застосування строку позовної давності за вищезазначеними вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються пропорційно розміру задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Олві Ко ЛТД" (03169, м. Київ, вул. Шевченка, буд. 196-А; ідентифікаційний код 19030446) на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г; ідентифікаційний код 00032129; в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 27, ідентифікаційний код 09322277)) 18000 (вісімнадцять тисяч) грн боргу, 6994 (шість тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири) грн 51 коп. інфляційних втрат, 1598 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто вісім) грн 23 коп. 3% річних, 16098 (шістнадцять тисяч дев`яносто вісім) грн 79 коп. пені, 6965 (шість тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять) грн 49 коп. вартості устаткування, а також 3006 (три тисячі шість) грн 90 коп. судового збору.

У решті вимог позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 22.08.2025.

Суддя Р.Б. Сташків