УХВАЛА

м. Київ

14.08.2025Справа № 910/8276/25

За заявоюФонду державного майна України
проскасування заходів забезпечення
у справі№ 910/8276/25
За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Петро Ойл Енд Кемікалс»
до третя особа,1) Фонду державного майна України 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно-Онлайн» яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська універсальна біржа»
про визнання протиправним та скасування наказу, визнання недійсним аукціону та протоколу, зобов`язання вчинити дії
Суддя Підченко Ю.О.
Секретар судового засідання Панасюк Ю.М.
Представники сторін:

від позивача: Бахрушин А.М.;

від відповідача-1 (заявника): Пономаренко В.С.;

від відповідача-2: Козлов П.Б.;

від третьої особи: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/8276/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Петро Ойл Енд Кемікалс» (далі також - позивач) до Фонду державного майна України (далі також - відповідач-1, Фонд) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно-Онлайн» (далі також - відповідач-2), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська універсальна біржа» (далі також - третя особа) про визнання протиправним та скасування наказу, визнання недійсним аукціону та протоколу, зобов`язання вчинити дії.

Відповідно до ухвали від 03.07.2025 задоволено заяву ТОВ «Петро Ойл Енд Кемікалс» про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Українська універсальна біржа», до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі, перераховувати на казначейські або інші банківські рахунки Фонду державного майна України гарантійний внесок у сумі 13 132 300 грн та реєстраційний внесок у сумі 80 000 грн, що були сплачені для участі в електронному аукціоні № LPE001-UA-388.

Ухвалою від 06.08.2025 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно-Онлайн» про забезпечення позову шляхом заборони Фонду державного майна України, його структурним підрозділам, Товариству з обмеженою відповідальністю «Петро Ойл Енд Кемікалс» здійснювати дії.

11.08.2025 до суду від Фонду державного майна України надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2025 у справі № 910/8276/25.

Відповідно до ухвали від 11.08.2025 суд призначив заяву відповідача-1 про скасування заходів забезпечення позову до розгляду в судовому засіданні 14.08.2025.

Безпосередньо в судовому засіданні 14.08.2025 представник відповідача-1 наполягав на задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення, а представник позивача проти задоволення такої заяви не заперечував.

Натомість, представник відповідача-2 проти скасування заходів забезпечення позову заперечував у повному обсязі та надав усні пояснення.

Дослідивши фактичні обставини справи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, заслухавши доводи представників сторін, відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, виходячи з наступного.

Мотивуючи заяву про скасування заходів забезпечення відповідачі-1 вказує на таке:

- частиною 12 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру;

- вжиті ухвалою від 06.08.2025 у справі № 910/8276/25 заходи жодним чином не захищають права та інтереси позивача та відповідача у справі, та за своїм змістом спрямовані на зупинення продажу об`єкта приватизації, та перешкоджають Фонду здійсненню визначених законодавством повноважень у сфері приватизації.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову, яке допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту у національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення у правах.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога до відповідача, щодо якої суд повинен винести рішення. Ця вимога повинна нести правовий характер, тобто бути урегульованою нормами матеріального права, а також бути підвідомчою суду. Матеріально правова вимога позивача повинна опиратися на підставу позову.

Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Цими обставинами можуть бути лише юридичні факти, тобто такі факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правових відносин. Це не є доказами по справі.

Як вбачається із заявленого позову, предметом є захист порушеного права ТОВ «Петро Ойл Енд Кемікалс» як учасника електронного аукціону № LPE001-UA-388, проведеного 18.06.2025 Фондом державного майна України.

У той же час, відповідно до Протоколу про результати електронного аукціону № LPE001-UA-388, сформованого 30.06.2025, переможцем є ТОВ «Техно-Онлайн».

Задовольняючи 06.08.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно-Онлайн» про забезпечення позову суд виходив з того, що указані заходи є цілком співмірними та адекватними, спрямовані на захист невиправданого порушення прав та інтересів відповідача-1. Вжиті судом заходи забезпечення позову мають наслідком лише збереження існуючого становища до розгляду справи по суті. Заборона укладання правочинів та перерахування коштів не створює дисбалансу інтересів інших учасників процесу.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Такий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 02.09.2019 у справі №917/137/19.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрання належного, відповідного до предмета спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, в разі задоволення позову.

Оскільки у справі предметом спору є вимоги немайнового характеру, у цьому випадку має бути застосовано та досліджено таку підставу вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

При дослідженні питання співмірності застосованих заходів забезпечення позову судом в ухвалі від 06.08.2025 у справі № 910/8276/25 встановлено, що такі заходи забезпечення позову мають на меті запобігти невиправданому порушенню прав та інтересів відповідача-2.

Крім того, суд не погоджується із тим, що ухвалою про забезпечення позову суд вжив заходи забезпечення, які заборонені ч. 12 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, спрямовані на зупинення продажу об`єкта приватизації, та перешкоджають Фонду здійснювати визначені законодавством повноваження у сфері приватизації.

Важливою обставиною під час вжиття заходів забезпечення позову є пов`язаність відповідних дій та шкідливих результатів від їх вчинення з відповідним предметом позову та правами з метою захисту яких такий позов подано. У вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття таких заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову й предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд встановив, що відповідачем-1 не наведено жодних доказів на підтвердження необхідності скасування вжитих судом 06.08.2025 заходів забезпечення позову, а всі мотиви і доводи, викладені у клопотанні зводяться до переоцінки обставин, які вже були досліджені та оцінені господарським судом при постановленні ухвали про забезпечення позову.

Поданими поясненнями Фонду державного майна України не спростовано ризику порушених інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно-Онлайн» у разі перерахування на користь органу приватизації коштів в сумі 799 917 700,00 грн та укладення за результатами електронного аукціону договору купівлі-продажу об`єкта приватизації з органом приватизації до вирішення спору в даній справі по суті.

Заявник не довів зміну обставин або інші підстави, які б свідчили про відпадання потреби в заходах забезпечення, а також не навів доказів їх надмірності чи неспівмірності. Посилання на публічний інтерес у приватизації саме по собі не спростовує ризики невиконання/утруднення виконання майбутнього рішення суду й не переважає конституційного обов`язку держави забезпечити ефективний судовий захист. Тимчасовий характер заборон не перешкоджає приватизації як такій, а лише запобігає незворотним діям до остаточного вирішення спору.

Більше того, ухвала суду про забезпечення позову від 06.08.2025 не припинила процес аукціону, не заборонила його проведення, не втручається у процес визначення переможця чи порядок проведення аукціону. Такі заходи були спрямовані лише на забезпечення збереження правового статусу спірного майна та результатів аукціону до вирішення спору в даній справі.

Враховуючи наведені вище обставини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання Фонду державного майна України про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2025 у справі № 910/8276/25.

Відповідно до ч. 4 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Керуючись ст.ст. 145, 232, 233, 234, 235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Фонду державного майна України про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2025 у справі № 910/8276/25 відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали складено та підписано 19.08.2025 року.

Суддя Ю.О. Підченко