ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2025 Справа № 917/487/25

за позовною заявою Фізичної особи-підприємця Грудіна Андрія Вікторовича, АДРЕСА_1

до Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, вул.Центральна, 23, селище Нові Санжари, Полтавський район, Полтавська область, 39300

про визнання права на продовження дії договору, зобов"язання вчинити дії.

Суддя Кльопов І.Г.

Секретар Назаренко Я.А.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи: Фізична особа-підприємець Грудін Андрій Вікторович звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом до Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області про визнання права на продовження дії договору, зобов"язання вчинити дії.

В обгрунтування позову, позивач зазначає, що він виконав усі необхідні умови для поновлення договору про встановлення земельного сервітуту. Так, позивач належно виконував договір, сплачуючи 3001.25 грн на рік, вчасно повідомив відповідача про намір поновити договір 17.01.2025 (за 40 днів) та 19.02.2025, додавши проект договору, продовжував користуватися ділянкою після 26.02.2025. проте, відповідач не прийняв рішення до 26.03.2025.

Окрім того, листом від 25 лютого 2025 року № 430/04-08 відповідач повідомив позивача про відмову в продовженні дії Договору без зазначення правових чи фактичних підстав для такого рішення.

Так, позивач зазначає, що питання регулювання земельних відносин відноситься до виключної компетенції селищної ради, та вирішується виключно на її пленарних засіданнях, а відповідь про відмову в продовження дії Договору підписана особисто селищним головою Супруном Г.І. без винесення даного питання на розгляд сесії Новосанжарської селищної ради.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 21.03.2025 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі; справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 22.04.2025.

14.04.2025 за вхід. № 4954 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач проти позовних вимог заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позову. Відповідач зазначає, що він, в строки, визначені законом повідомив про відсутність намірів продовжувати дію договору земельного сервітуту, мотивуючи таку відмову нормами п.6.4 Договору, а саме: розірвання договору в односторонньому порядку, зокрема, закінчення терміну на який встановлено сервітут та ст.102 Земельного кодексу України - припинення у випадку закінчення терміну, на який було встановлено земельний сервітут.

Також, відповідач зазначає, що датоване 17.01.2025 повідомлення відповідача про намір продовжити дію договору, надійшло до відповідача та було зареєстровано 19.02.2025. Отже, дане повідомлення надано на розгляд до Новосанжарської селищної ради за 8 днів до закінчення спірного договору, тобто в порушення термінів, передбачених п.4.3 Договору ( не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору)

21.04.2025 за вхід. № 5234 від позивача надійшла відповідь на відзив. Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

28.05.2025 за вхід. № 7063 від позивача надійшла заява про подання уточненої позовної заяви.

Суд прийняв заяву до розгляду.

19.06.2025 за вхід. № 8174 від відповідача надійшов відзив на уточнену позовну заяву. Відповідач проти позовних вимог заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 19.06.2025 суд закрив підготовче провадження у справі та призначити її до судового розгляду по суті на 14.08.2025.

У судовому засіданні 14.08.2025 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

17 грудня 2019 року рішенням двадцять дев`ятої сесії Новосанжарської селищної ради сьомого скликання № 27/3 ФОП Грудіну Андрію Вікторовичу надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки площею 42 кв.м (кадастровий номер :30:004:0405) для встановлення земельного сервітуту з метою розміщення тимчасової споруди, провадження підприємницької діяльності та благоустрою прилеглої території у смт Нові Санжари по вул. Незалежності.

25 лютого 2020 року рішенням тридцять першої сесії Новосанжарської селищної ради сьомого скликання № 39/3 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки площею 0,0042 га за вказаним кадастровим номером.

26 лютого 2020 року між Новосанжарською селищною радою та ФОП Грудіним А.В. укладено договір № 4 про встановлення земельного сервітуту на земельну ділянку площею 0,0042 га (кадастровий номер :30:004:0405) для розміщення тимчасової споруди, провадження підприємницької діяльності та благоустрою прилеглої території. Договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису: 37037307).

15 вересня 2020 року рішенням тридцять сьомої сесії Новосанжарської селищної ради сьомого скликання № 27 надано дозвіл на розроблення комплексної схеми розміщення торговельного павільйону. На підставі цього рішення ФОП Минак А.О. розробив схему, а виконавчий комітет Новосанжарської селищної ради 05.11.2020 видав паспорт прив`язки торговельного павільйону за адресою вул. Незалежності, смт Нові Санжари, з терміном дії до 05.11.2025.

На початку 2021 року позивач збудував торговий павільйон, який використовується за призначенням. Оціночна вартість павільйону становить приблизно 900000 грн. Павільйон використовується для підприємницької діяльності, забезпечуючи дохід близько 150000 грн на рік, що є основним джерелом доходу позивача та його сім`ї.

23 червня 2020 року рішенням тридцять п`ятої сесії Новосанжарської селищної ради восьмого скликання № 18 внесено зміни до пункту 5.1 Договору № 4: нормативна грошова оцінка ділянки станом на 01.01.2021 становить 37515.66 грн, плата за сервітут 8% від оцінки, тобто 3001.25 грн на рік. Усі інші умови договору залишилися незмінними.

Відповідно до умов Договору: Пункт 4.1: земельний сервітут є строковим і наданий на 5 років (до 26.02.2025). Пункт 4.2: договір набирає чинності з моменту підписання та підлягає державній реєстрації. Пункт 4.3: після закінчення строку Сервітуарій має переважне право на поновлення договору за умови письмового повідомлення Власника земельної ділянки не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку.

17 січня 2025 року Позивач направив відповідачу письмове повідомлення про намір поновити дію договору, додавши проект нового договору, що відповідає пункту 4.3 (за 4 днів до закінчення строку). 19 лютого 2025 року позивач повторно направив повідомлення з проектом договору, що підтверджується описом вкладення цінного листа.

25 лютого 2025 року відповідач листом № 430/04-08, підписаним селищним головою Супруном Г.І., відмовив у поновленні договору без зазначення правових чи фактичних підстав.

Позивач зазначає, що відмова є протиправною, оскільки питання земельних відносин належать до виключної компетенції пленарних засідань селищної ради (підпункт 34 пункту 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР). Відповідач не надав доказів розгляду питання на сесії ради.

Після закінчення строку дії договору (26.02.2025) позивач продовжував користуватися земельною ділянкою, оскільки торговий павільйон залишається на місці, а паспорт прив`язки діє до 05.11.2025. Відповідач не надіслав листа-повідомлення про заперечення щодо поновлення договору протягом одного місяця після закінчення строку (до 26.03.2025), як того вимагає частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції до змін Законом № 340-IX від 05.12.2019).

Так, позивач вважає, що договір № 4 від 26.02.2020 вважається поновленим на той самий строк (5 років, до 26.02.2030) і на тих самих умовах на підставі пункту 4.3 Договору та за аналогією частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі». Відмова відповідача є протиправною та порушує переважне право позивача, що підлягає судовому захисту, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Відповідно до статті 98 ЗКУ, земельний сервітут це право обмеженого користування чужою земельною ділянкою для певних потреб, встановлене договором. Стаття 99 ЗКУ зазначає, що умови сервітуту, включаючи порядок поновлення, визначаються договором.

Стаття 100 ЗКУ встановлює, що сервітут припиняється за згодою сторін або судовим рішенням за зникнення підстав.

Аналогія закону (стаття 33 Закону України «Про оренду землі»): Хоча земельний сервітут і оренда є різними правовими інститутами, їх об`єднує спільна природа як форм обмеженого користування чужою земельною ділянкою. Відповідно до статті 8 ЦКУ, за відсутності норм, що безпосередньо регулюють відносини, застосовуються норми, що регулюють подібні відносини (аналогія закону).

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі», після закінчення строку, н який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору. При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 159/5756/18 (провадження № 14-99цс20) вказано, що: «статтею 33 Закону України «Про оренду землі» визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», використовуючи конструкцію «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою-п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність

Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди.

Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша- п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»). У разі, якщо орендодавець протягом одного місяця до закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

Частина шоста статті 33 Закону про оренду землі встановлювала, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Спеціальне правило, викладене у частині шостій Закону про оренду землі, розраховане на випадки, коли орендодавець, який отримав від орендаря, наприклад, в останній день строку договору оренди землі лист-повідомлення про поновлення цього договору з проєктом відповідної додаткової угоди, протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві заперечень щодо такого поновлення, а орендар продовжив добросовісно користуватися земельною ділянкою. У такому разі орендодавець позбавлений можливості узгоджувати з орендарем нові істотні умови договору оренди землі, що вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були, без прийняття орендодавцем земель державної та комунальної власності окремого рішення про таке поновлення."

Тож статтею 33 Закону про оренду землі було визначено загальну процедуру дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі, за якої завершення процедури поновлення договору полягало в укладенні додаткової угоди (за згодою сторін чи за судовим рішенням).

Спеціальне правило, викладене у частині шостій Закону про оренду землі розраховане на випадки, коли орендодавець, який отримав від орендаря, наприклад, в останній день строку договору оренди землі лист-повідомлення про поновлення цього договору з проєктом відповідної додаткової угоди, протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві заперечень щодо такого поновлення, а орендар продовжив добросовісно користуватися земельною ділянкою. У такому разі орендодавець позбавлений можливості узгоджувати з орендарем нові істотні умови договору оренди землі, що вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були, без прийняття орендодавцем земель державної та комунальної власності окремого рішення про таке поновлення."

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 530/212/17 (провадження № 14-330цс18), згідно з яким для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди. Позиція про те, що для реалізації права на переважне укладення договору оренди на новий строк має бути дотримана сукупнісь вищевказаних юридичних фактів, є сталою та застосована зокрема у постанові ВС від 23.11.2023 у справі № 685/547/23.

Так, реалізуючи свої права, позивач реалізував своє право на переважене право укладення договору оренди на новий строк, адже у відповідності до вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі» повідомив орендодавця про свій намір укласти договір на новий строк, до закінчення строку дії договору від 26.02.2020, подавши заяву від 17.01.2025 року про намір продовження дії договору.

Статтею 33 ЗУ «Про оренду землі» встановлено у разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України.

Згідно пунктів 1, 2, 8, 9 частини 4 статті 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський голова: забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; сільський голова скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради; забезпечує підготовку на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, рішень ради з інших питань, що належать до її відання; оприлюднює затверджені радою програми, бюджет та звіти про їх виконання.

Згідно частини 5 статті 42 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

Відповідно до частини 13 статті 46 «Про місцеве самоврядування в Україні» пропозиції щодо питань на розгляд ради можуть вноситися сільським головою.

Згідно ст.20 ЗУ «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Стаття 12 Земельного кодексу України встановлює, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 26, ч.1,2 ст.59 Закону України від 21 травня 1997 року №280/97- ВР Про місцеве самоврядування в Україні (далі - Закон № 280/97-ВР) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.

Вирішення питань регулювання земельних відносин є виключною компетенцією Новосанжарської селищної ради, згідно п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Однак, Новосанжарською селищною радою не було прийнято рішення про відмову у продовженні дії договору , як це передбачено Законодавством України.

Оскільки позивач надіслав відповідачу лист-повідомлення про намір продовжити дію договору про встановлення земельного сервітуту з проектами додаткової угоди до договору, а відповідач безпідставно відмовив позивачу у поновленні дії договору, і враховуючи ту обставину, що позивач продовжує використовувати зазначену земельну ділянку за призначенням, тому у позивача виникло право на поновлення дії зазначеного договору на новий строк, відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Статтею 2 ГПК України унормовано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1. ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною 1 ст. 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Враховуючи вищевказане, наведені вище положення ГПК України, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити

2. Визнати договір № 4 про встановлення земельного сервітуту від 26.02.2020, укладений між ФОП Грудіним Андрієм Вікторовичем (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Новосанжарською селищною радою Полтавського району Полтавської області (), поновленим на той самий строк (5 років, до 26.02.2030) і на тих самих умовах, зокрема щодо: площі земельної ділянки (0,0042 га, кадастровий номер :30:004:0405); цільового використання (розміщення тимчасової споруди, провадження підприємницької діяльності, благоустрій прилеглої території); розміру плати (3001.25 грн на рік, 8% від нормативної грошової оцінки 37515.66 грн).

3 Зобов`язати Новосанжарську селищну раду Полтавського району Полтавської області () усунути порушення переважного права ФОП Грудіна Андрія Вікторовича, передбаченого пунктом 4.3 договору № 4 від 26.02.2020, шляхом укладення додаткової угоди, що підтверджує поновлення договору на тих самих умовах до 26.02.2030.

4.Стягнути з Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської

області (вул.Центральна, 23, селище Нові Санжари, Полтавський район, Полтавська область, 39300 , ) на користь ФОП Грудіна Андрія Вікторовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 6056,00грн.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України.

Повне рішення складено 19.08.2025

Суддя Кльопов І.Г.