ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"26" серпня 2025 р. Справа№ 910/14550/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Мальченко А.О.

Михальської Ю.Б.

секретар судового засідання: Романенко К.О.,

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 26.08.2025,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: Тищенко А.І. (головуюча), Михальської Ю.Б., Мальченко А.О.

в межах розгляду апеляційних скарг Офісу Генерального прокурора та ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва

від 17.01.2024 (повний текст складено 26.01.2024)

у справі №910/14550/23 (суддя Н.І. Ягічева)

за позовом Заступника Генерального прокурора в інтересах держави

в особі: 1) Київської міської державної (військової) адміністрації

2) Міністерство культури та стратегічних комунікацій України

до 1) Київської міської ради

2) Приватного акціонерного товариства «Київська овочева

фабрика»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача (третя особа-1): Інститут археології Національної академії наук України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача (третя особа-2): Товариство з обмеженою відповідальністю «Нерухомість сучасності»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача (третя особа-3): ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача (третя особа-4): ОСОБА_1

про усунення перешкод у користуванні пам`яткою археології та

землею,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Тищенко А.І., суддів Михальської Ю.Б., ОСОБА_3. перебуває справа № 910/14550/23 за апеляційними скаргами Офісу Генерального прокурора та ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2025 у справі № 910/14550/23 клопотання судового експерта про надання роз`яснень, додаткових матеріалів для проведення судової експертизи задоволено частково. Судовому експерту при визначенні меж пам`ятки археології керуватися Генеральним планом м. Києва, затвердженим рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 №370/1804; наявними у справі та додатково поданими доказами. Надано дозвіл судовому експерту на використання відомостей (інформації) з загальнодоступних ресурсів. Погоджено проведення експертизи у строк понад 90 календарних днів. В іншій частині клопотання відмовлено. Матеріали справи № 910/14550/23 передано експертній установі Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, що знаходиться за адресою: 03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6, для проведення комплексної судової експертизи. Зупинено апеляційне провадження у справі № 910/14550/23 до отримання висновку судової експертизи.

24.07.2025 на адресу Північного апеляційного господарського суду повернулись матеріали справи № 910/14550/23 разом з супровідним листом Заступника директора Київського науково - дослідного інституту судових експертиз від 17.07.2025 та клопотанням судового експерта Юрія БІКУСА від 16.07.2025 № 3759/3760/25-41 про надання роз`яснень, додаткових відомостей і матеріалів, необхідних для проведення дослідження, а саме:

а) зазначити, якими саме наявними у справі та додатково поданими доказами, окрім Генерального плану м. Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 № 370/1804, необхідно керуватися при визначення меж пам`ятки археології "Китаївське городище і курганний могильник" (охоронний номер 260026-Н), та з використанням яких можливо визначити межі вказаної пам`ятки в натурі (на місцевості);

б) надати:

- графічні матеріали Генерального плану м. Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 № 370/1804, в електронному вигляді (файли форматів .dmf, .dwg) або в електронному сканованому вигляді (файли формату .pdf, .ipg, .png, .tif тощо);

- графічні матеріали наявних у справі та додатково поданих доказів, про які йдться у резолютивній частині ухвал Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2025 в електронному вигляді (файли форматів .dmf, .dwg) або в електронному сканованому вигляді (файли формату .pdf, .ipg, .png, .tif тощо).

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/1898/25 від 11.08.2025 у зв`язку із звільнення судді ОСОБА_3 , яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку, відповідно до 2.3.22., 2.3.43. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу у справі №910/14550/23 призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2025 у справі №910/14550/23 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя: Тищенко А.І., судді: Михальська Ю.Б., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2025 поновлено апеляційне провадження у справі №910/14550/23 за апеляційними скаргами Офісу Генерального прокурора та ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2024 у складі колегії Північного апеляційного господарського суду головуючого судді Тищенко А.І., суддів Мальченко А.О., Михальської Ю.Б. Справу №910/14550/23 призначено до розгляду на 26.08.2025 на 12:20 год.

26.08.2025 (вх. №09.1-19/20614/25) через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів суду (підсистема «Електронний суд») від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: Тищенко А.І. (головуюча), Михальської Ю.Б., Мальченко А.О. від розгляду справи №910/14550/23.

Заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: Тищенко А.І. (головуюча), Михальської Ю.Б., Мальченко А.О. від розгляду справи №910/14550/23 обґрунтовано наявністю підстав вважати суддів упередженими при розгляді справи.

Так, ОСОБА_1 зазначає, що на його глибоке переконання моральне (і юридичне) право судити, вирішувати долю інших, мають лише ті судді, репутація яких є бездоганною, а їх доброчесність і об`єктивність не викликає жодних сумнівів, а тому він не може повністю довіряти даній колегії.

Відповідно до частин 2, 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи вищевикладене та те, що заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: Тищенко А.І. (головуюча), Михальської Ю.Б., Мальченко А.О. від розгляду справи №910/14550/23 була сформована в системі 26.08.2025, зареєстрована та передана 26.08.2025 (у день призначеного судового засідання), у відповідності до ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України заява про відвід не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Розглянувши, заявлений ОСОБА_1 відвід колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: Тищенко А.І. (головуюча), Михальської Ю.Б., Мальченко А.О., суд зазначає таке.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24.02.1993, Series A N 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії», заява №33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) ( рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру», заява №73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10.06.1996 у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства», п. 32, Reports 1996-III). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26.10.1984 у справі «Де Куббер проти Бельгії», Series A, №86). Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (рішення у справі «Сасілор-Лормін проти Франції», заява №65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Стаття 35 Господарського процесуального кодексу України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме:

- суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

- суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу;

- до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя;

- незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (Заява №33949/02) від 09.11.2006 зазначено: «стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного» (п. 50).

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Одночасно висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких позивача не влаштовує.

Відтак, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Послання заявника на упередженість та необ`єктивність головуючого судді Тищенко А.І., суддів: Михальської Ю.Б., Мальченко А.О., яка може виникнути при розгляді ними справи №910/910/14550/23 є безпідставними, оскільки зводяться виключно до припущень заявника.

Саме лише припущення не може бути покладено в основу будь-якого судового акта, в тому числі й прийнятого за результатами розгляду заяви про відвід судді, а відтак не є підставою для відводу суддів у розумінні ст. 35 ГПК України.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки наведені заявником доводи у його обґрунтування, в розумінні статей 35, 36 Господарського процесуального кодексу України, не можуть бути підставою для відводу колегії суддів: головуючого судді Тищенко А.І., суддів: Михальської Ю.Б., Мальченко А.О.

Керуючись частиною 1 статті 32, статтями 35, 36, 38, частиною 5 статті 39, 42 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: Тищенко А.І. (головуюча), Михальської Ю.Б., Мальченко А.О. від розгляду справи №910/14550/23 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено: 27.08.2025.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді А.О. Мальченко

Ю.Б. Михальська