РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.08.2025Справа № 910/7797/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Овертранс»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша»

про стягнення 58 001,28 грн.

Суддя: Людмила ШКУРДОВА.

Представники: без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Овертранс» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» про стягнення 58 001,28 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач відмовився здійснити доплату страхового відшкодування у сумі 48 862,54 грн. за договором добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО PRO» № 06.11.14.24.00023 від 23.01.2024 р., у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 48 862,54 грн. основного боргу, 1 710,19 грн. інфляційних втрат, 493,98 грн. 3% річних, 434,87 грн. пені та 6 500,00 грн. витрат за проведення експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2025 р. відкрито провадження у справі № 910/7797/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Про стан розгляду справи № 910/7797/25 сторони повідомлені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що:

- розмір страхового відшкодування здійснено у відповідності до умов договору страхування та на підставі рахунку № LT-FH2412895 від 08.01.2025 р.;

- враховуючи, що ринкова вартість застрахованого ТЗ станом на дату ДТП перевищує страхову суму за договором, відповідач, керуючись п. 9.10 договору страхування, здійснив розрахунок коефіцієнту пропорційності та застосував даний коефіцієнт при розрахунку розміру страхового відшкодування належного до виплати;

- оскільки, страхова сума виявилася меншою ніж 90% від дійсної (ринкової) вартості застрахованого ТЗ, то, відповідно, розрахунок розміру страхового відшкодування здійснено з урахуванням коефіцієнту пропорційності;

- умовами договору не передбачено обов`язку страховика повідомляти про необхідність дострахування, як і не передбачено обов`язку перевіряти ринкову вартість ТЗ під час дії договору, оскільки ринкова вартість ТЗ перевіряється безпосередньо при настанні страхового випадку з метою визначення розміру страхового відшкодування належного до виплати;

- підписавши договір страхування позивач погодився з його умовами, в тому числі з п. 9.10, який визначає порядок визначення ринкової вартості застрахованого ТЗ;

- наданий позивачем висновок судового експерта не може прийматися як належний доказ вартості транспортного засобу, оскільки не відповідає вимогам Методики та базується на спрощеному підході без належної деталізації та з урахування цін, які діяли не на момент події, що може призвести до викривлення дійсної ринкової вартості КТЗ;

- ПрАТ «СК «Перша» не порушувало умови договору страхування, своєчасно у повному обсязі виконало свої зобов`язання, відповідно, у позивача відсутні підстави для стягнення з відповідача пені, 3% та інфляційних втрат.

18.07.2025 р. до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Овертранс» надійшло клопотання, в якому позивач просить суд не приймати пояснення відповідача та виключити з числа доказів звіт № 158-25Л_SOS_-42_ТР-13583 від 07.02.2025 р., як неналежний.

21.07.2025 р. до Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» надійшла заява, в якій відповідач просить суд абзац 2 письмових пояснень вважати викладеним в наступній редакції: "відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб"; долучити (повторно) до матеріалів справи звіт № 158-25Л_SOS_-250123- 302642_ТР-13583 від 07.02.2025 р.; відмовити у задоволенні клопотання ТОВ "Овертранс" від 18.07.2025 р.

22.07.2025 р. до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Овертранс» надійшли заперечення на заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша», в яких позивач просить суд повторно виключити з числа доказів звіт № 158-25Л_SOS_-42_ТР-13583 від 07.02.2025 р., як неналежний.

25.07.2025 р. до Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» надійшла заява, в якій відповідач просить суд долучити до матеріалів справи скріншоти з відповідних джерел, які підтверджують доступність та обґрунтованість технічних параметрів, зазначених у звіті № 158-25Л_SOS_-250123- 302642_ТР-13583 від 07.02.2025 р.

Розглянувши заяви відповідача про долучення доказів, з метою всебічного і об`єктивного розгляду справи, зважаючи на принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними до суду своїх доказів, суд дійшов висновку, що останні відповідають приписам ч. 10 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим суд долучає до матеріалів справи подані відповідачем докази.

Клопотання позивача про виключення з числа доказів звіту № 158-25Л_SOS_-42_ТР-13583 від 07.02.2025 р., як неналежного, не підлягає задоволенню судом через його необґрунтованість та безпідставність.

Поряд з цим, суд зазначає, що подані сторонами до суду пояснення/заперечення по суті спору з долученими до них доказами, прийняті судом до розгляду та приєднані до матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

23.01.2024 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Овертранс» (страхувальник) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Перша» (страховик) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО PRO» № 06.11.14.24.00023, предметом якого є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать діючому законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом (Volvo FH, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ) та іншим майном, зазначеним в розділах 5,6 частини 1 договору.

27.12.2024 р. сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено застрахований транспортний засіб Volvo FH, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

30.12.2024 р. позивач звернувся до відповідача із повідомленням про настання події, а 10.01.2025 р. із заявою про страхове відшкодування.

За результатом розгляду заяви позивача, відповідачем було прийнято рішення про здійснення виплати страхового відшкодування.

На підставі рахунку ТОВ «ФХ Сервіс» № LT-FH2412895 від 08.01.2025 р., страхового акту № ТР-13583 та розрахунку страхового відшкодування, 18.02.2025 р. ПрАТ «СК «Перша» виплатило ТОВ «Овертранс» страхове відшкодування в розмірі 350 504,37 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 12342 від 18.02.2025 р.

20.02.2025 р. позивач звернувся до відповідача із заявою № 224, в якій просив повторно переглянути наявні матеріали справи та прийняти рішення про доплату страхового відшкодування.

28.02.2025 р. відповідач направив позивачу лист № 644, в якому повідомив, що ПрАТ «СК «Перша» визначило розмір страхового відшкодування на підставі рахунку ТОВ «ФХ Сервіс» № LT-FH2412895 від 08.01.2025 р. у розмірі 350 504,37 грн., відтак відповідач виконав свої зобов`язання у повному обсязі.

Враховуючи, що відповідач не здійснив доплату страхового відшкодування у розмірі 48 862,54 грн., позивач і звернувся до суду з даним позовом.

За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами ст. 193 Господарського кодексу України.

Як встановлено судом, між сторонами укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО PRO» № 06.11.14.24.00023 від 23.01.2024 р.

За змістом ст. 628 Цивільного кодексу зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, підписавши договір страхування № 06.11.14.24.00023 від 23.01.2024 р. без жодних зауважень та заперечень щодо його змісту, позивач і відповідач погодили умови даного договору, які є обов`язковими для виконання.

З матеріалів справи вбачається, що розмір страхового відшкодування здійснено у відповідності до умов договору страхування та на підставі рахунку № LT-FH2412895 від 08.01.2025 р.

Відповідно до п. 12.1.1 частини 1 договору передбачено опцію страхування «розрахунок страхового відшкодування на підставі рахунку СТО за вибором страхувальника при погодженні зі страховиком».

Порядок визначення розміру збитків та страхового відшкодування встановлено розділом 9 договору.

Так, за змістом п. 9.1.3 частини 2 договору розмір страхового відшкодування визначається виходячи з розміру прямих збитків, завданих страхувальнику в результаті страхового випадку, відповідно до умов договору на підставі рахунків СТО за вибором страхувальника при погодженні зі страховиком, якщо в частині 1 договору зазначено опцію «розрахунок страхового відшкодування на підставі рахунку СТО за вибором страхувальника при погодженні зі страховиком та за умови: перерахування коштів на рахунок СТО, згідно рахунку, виставленого відповідно до п. 8.1.6 частини 2 договору або перерахування коштів страхувальнику у випадку надання акту виконаних робіт та банківських документів про оплату відновлювального ремонту на зазначеному СТО з урахуванням умов п. 7.1.4.1 частини 2 договору. При ненаданні цих документів розрахунок здійснюється на підставі калькуляції страховика.

Відповідно до п. 9.10 частини 2 договору якщо на момент настання страхового випадку страхова сума по ТЗ (ДО) виявиться меншою ніж 90% від дійсної (ринкової) вартості такого ТЗ (ДО), то страхове відшкодування виплачується з урахуванням коефіцієнту пропорційності, який застосовується до розміру збитку та розраховується наступним чином: страхова сума по ТЗ (ДО) ділиться на дійсну (ринкову) вартість застрахованого ТЗ (ДО) на дату настання страхового випадку, визначену на підставі Звіту про оцінку (висновку товарознавчого дослідження). Якщо страхова сума по ТЗ (ДО) дорівнює або становить більше 90% від дійсної вартості такого ТЗ (ДО), то при розрахунку страхового відшкодування коефіцієнт пропорційності не застосовується.

Згідно зі звітом № 158-25Л_SOS_-42_ТР-13583 від 07.02.2025 р. (далі - звіт,) ринкова вартість автомобіля Volvo FH НОМЕР_1 станом на 27.12.2024 р. складає 5 598 518,97 грн.

Водночас, за умовами п. 13.1 частини 1 договору страхова сума по ТЗ Volvo FH НОМЕР_1 складає 4 900 000,00 грн.

Враховуючи, що ринкова вартість застрахованого ТЗ станом на дату ДТП перевищила страхову суму за договором, відповідач, керуючись п. 9.10 договору страхування, здійснив розрахунок коефіцієнту пропорційності та застосував даний коефіцієнт при розрахунку розміру страхового відшкодування належного до виплати. Оскільки, страхова сума виявилася меншою ніж 90% від дійсної (ринкової) вартості застрахованого ТЗ, то, відповідно, розрахунок розміру страхового відшкодування здійснено з урахуванням коефіцієнту пропорційності (формула розрахунку наведена відповідачем в поясненнях від 16.07.2025 р.).

Слід зазначити, що відповідно до розділу «терміни та визначення» частини 2 договору страхування дійсна (ринкова) вартість ТЗ та/або ДО - це вартість ТЗ (та/або ДО) за яку можливе відчуження ТЗ (та/або ДО) на ринку подібного ТЗ (та/або ДО) на дату оцінки за договором, укладеним між покупцем та продавцем, за умови, що кожна зі сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Тобто, виходячи з умов договору страхування, дійсна (ринкова) вартість визначається на дату оцінки, на підставі звіту, а не станом на дату придбання транспортного засобу на підставі договору купівлі-продажу.

У даному випадку суд зазначає, що підписавши договір страхування позивач погодився з його умовами, в тому числі з п. 9.10, який визначає порядок визначення ринкової вартості застрахованого ТЗ.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином та в повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання за договором добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО PRO» № 06.11.14.24.00023 від 23.01.2024 р.

При цьому, суд погоджується з доводами відповідача про те, що висновок експерта за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження № 22744 від 22.05.2025 р., на який посилається позивач у позовній заяві, не містить порівняльного підходу, який передбачений Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України, Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства фінансів України № 142/5/2092/649/24 від 24.11.2003 р.

Крім того, судовий експерт не дотримався вимог щодо визначення дійсної вартості нового транспортного засобу на дату події (27.12.2024 р.). Замість того, щоб отримати актуальну інформацію про вартість нового автомобіля у офіційного дилера або з відкритих джерел первинного ринку на дату оцінки, експерт використав дані митної декларації та інвойсу, датованих 18.01.2024 р., які не відображають фактичну ринкову ситуацію станом на дату страхового випадку.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд зазначає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами неправильності визначеної відповідачем суми страхового відшкодування, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про стягнення доплати страхового відшкодування у розмірі 48 862,54 грн.

Підстави для стягнення з відповідача 3% річних, інфляційних втрат та пені також відсутні, оскільки суд дійшов висновку, що ПрАТ «СК «Перша» не порушувало умови договору страхування, своєчасно та у повному обсязі виконало свої зобов`язання.

Відповідно до п. 15.2 договору у разі несвоєчасної виплати страхового відшкодування страховик сплачує страхувальнику пеню в розмірі 0,01% від суми несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування за кожен робочий день прострочення.

Згідно з п. 10.4 договору страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування страхувальнику впродовж 10 (десяти) робочих днів з дати затвердження відповідного акту про страхове відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.02.2025 р. ПрАТ «СК «Перша» ухвалило рішення про виплату страхового відшкодування, а 18.02.2025 р. здійснило таку виплату.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Овертранс».

Решта долучених до матеріалів справи документів та висловлених учасниками процесу пояснень була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків стосовно відсутності підстав для задоволення позову не спростовує.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Людмила ШКУРДОВА