ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Миколаїв Справа № 915/216/25

Господарський суд Миколаївської області у складі:

судді Л.М. Ільєвої

при секретарі судового засідання І.С. Степановій

за участю представників:

від позивача - Дімова Ж.О.,

від відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" до Тонконоженка Олександра Валерійовича про стягнення заборгованості в загальній сумі 8945,31 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Миколаївобленерго" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Тонконоженка Олександра Валерійовича про стягнення заборгованості в загальній сумі 8945,31 грн. за надані послуги з розподілу електричної енергії за період з березня по травень 2022 р..

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем своїх зобов`язань щодо сплати послуг за розподіл електроенергії за період з березня по травень 2022 р. відповідно до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.12.2018, до якого ФОП Тонконоженко Олександр Валерійович на підставі заяви від 01.12.2018 приєднався на умовах договору про постачання електричної енергії № 44/1166 від 01.07.2009 за особовим рахунком № 44/1166 бази даних абонентів постачальника електричної енергії за регульованим тарифом. Так, позивач вказує, що між ним та фізичною особою - підприємцем Тонконоженком О.В. 01.07.2009 р. укладено договір № 44/1166, відповідно до якого об`єкт споживача "майстерня" по вул. Наваринська, 3 у м. Миколаєві був приєднаний та підключений до електричних мереж позивача. З 24.05.2022 об`єкт відповідача був відключений та фізично від`єднаний від електричних мереж Товариства (акт № 1/053008 від 24.05.2022 та акт № 2/099582 від 24.05.2022) з показниками лічильника електричної енергії НІК 2303АП2 зав.№ 0096567 - 134599 кВт*год. Відповідачем акт про відключення від електричних мереж (із зазначеними на момент зняття показниками лічильника) підписано без зауважень.

Між тим, за ствердженням позивача, на виконання умов укладеного між сторонами договору він надавав відповідачеві послуги з розподілу електричної енергії, у тому числі у березні 2022 р.- травні 2022 р., проте відповідач за надані йому послуги не сплачував, що і призвело до утворення заборгованості на загальну суму 8945,31 грн. Зокрема, у березні 2022 р. позивачем надано відповідачу послуг з розподілу електричної енергії у обсязі 3219 кВт*год на суму 4077,49 грн. (акт про прийняття - передавання послуг від 31.03.2022 р. та рахунок № 44/1166/3/1 від 06.04.2022 р.); у квітні 2022 р. - в обсязі 1322 кВт*год на суму 1674,58 грн. (акт про прийняття-передавання послуг від 31.05.2022 р.; рахунок № 44/1166/5/1 від 06.06.2022 р.); у травні 2022 р. - у обсязі 2523 кВт*год на суму 3195,88 грн. (акт про прийняття-передавання послуг від 30.04.2022 р.; рахунок № 44/1166/4/1 від 04.05.2022 р.).

Також позивач стверджує, що станом на 01.02.2022 за відповідачем обліковувалась заборгованість за послуги за січень 2022 р. у сумі 1274,29 грн., нараховано у поточному періоді (лютому 2022 р.) - 4199,10 грн., сплачено у поточному періоді - 4441,03 грн., тому заборгованість станом на 01.03.2022 р. становила 1032,36 грн. Далі нараховано у поточному періоді (березні 2022 р.) 4077,49 грн., сплачено у поточному періоді 895,00 грн., залишок боргу на кінець періоду станом на 01.04.2022 р. становила 4214,85 грн. Нараховано у поточному періоді (квітні 2022 року) 3195,88 грн., сплачено 0,00 грн., заборгованість на кінець періоду станом на 01.05.2022 р. становила 7410,73 грн. У травні 2022 року нараховано у 1674,58 грн., сплачено у поточному періоді 140,00 грн. Таким чином, позивач стверджує, що відповідачем повністю погашена заборгованість за січень-лютий 2022 р. з різницею (переплатою) у розмірі 2,64 грн., яка врахована у рахунок погашення боргу за надані у березні 2022 р. послуги. Відтак, сума заборгованості за період березня-травня 2025 року становить 8947,95 грн. (4077,49 грн. +1674,58 грн. +3195,88 грн.), але за вирахуванням вказаної переплати - 2,64 грн. відповідно позивачем заявлено до стягнення 8945,31 грн.

Наразі позивач вказує, що договором також визначено, що споживач, що не є побутовим (як відповідач), зобов`язаний протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця надати постачальнику послуг комерційного обліку (Оператору системи) звіт про покази засобів обліку за розрахунковий місяць. При обладнанні комерційних засобів обліку засобами дистанційної передачі даних, інформація про покази засобів обліку за розрахунковий місяць формується через канали дистанційного зв`язку. Перевірка достовірності даних комерційних засобів обліку безпосередньо на місці їх встановлення забезпечується сторонами за необхідності, але не рідше ніж один раз на шість місяців, про що складається відповідний акт контрольного огляду засобу комерційного обліку. У разі ненадання споживачем звіту про дані комерційних засобів обліку протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця та за відсутності переданої (зчитаної) з них інформації засобами дистанційної передачі даних, а також за відсутності контрольного огляду засобу комерційного обліку протягом розрахункового місяця обсяг спожитої (розподіленої) електричної енергії за розрахунковий місяць визначається розрахунковим шляхом за значенням середньодобового споживання попереднього розрахункового місяця. Визначений обсяг розподіленої (спожитої) електричної енергії за підсумками розрахункового місяця передається Адміністратору комерційного обліку у встановленому Кодексом комерційного обліку порядку для включення в місячний баланс електричної енергії ОЕС України і є підставою для його використання у взаємовідносинах між суб`єктами ринку електричної енергії, у тому числі для взаєморозрахунків між споживачем та його постачальником. За наявності розбіжностей у частині визначення обсягу розподіленої та спожитої електричної енергії вони підлягають урегулюванню відповідно до Кодексу комерційного обліку або в судовому порядку. До вирішення цього питання величина обсягу розподіленої та спожитої електричної енергії встановлюється відповідно до даних Оператора системи розподілу (п.п.3.4, 3.5 розділу 3 договору).

Відтак, позивач вважає, що сторони домовились щодо предмета договору, порядку взаємодії у частині визначення обсягів споживання відповідача та дій Оператора системи у разі, коли визначені договором обов`язки споживачем не виконуються.

Разом із тим позивач вказує, що ПРРЕЕ встановлені певні строки розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії. Так, за п. 4.12 розділу IV ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Відтак, на думку позивача, споживач був зобов`язаний здійснювати оплату Оператору системи до 06 числа місяця одним плановим платежем протягом розрахункового періоду, але в будь-якому випадку не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним. Оскільки ТКО споживача обладнана локальним засобом зчитування даних комерційного обліку ЛУЗОД, зняття показників з лічильника електричної енергії здійснювалось позивачем за допомогою дистанційних засобів зв`язку (ЛУЗОД). Обсяги споживання погоджені відповідачем шляхом підписання актів № 1/053008 від 24.05.2022 та № 2/099582 від 24.05.2022 (показники лічильника електричної енергії на момент відключення електроустановок споживача).

Відтак, позивач вважає, що обсяги поставленого на об`єкт споживача товару підтверджені документально та не оспорюються відповідачем, з огляду на підписання останнім акту № 1/053008 від 24.05.2022, у якому вказані показники лічильника електричної енергії НІК 2303 АП 2 зав. № 0096567, по яких проведено остаточний розрахунок обсягів наданих послуг.

При цьому позивач вказує, що 21.09.2023 відповідач припинив підприємницьку діяльність, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис. Однак, з огляду на період виникнення боргу, позивач вважає, що спір виник з господарського договору, укладеного між суб`єктами господарювання та у зв`язку з реалізацією суб`єктами своєї господарської компетенції, а відтак даний спір підсудний Господарському суду Миколаївської області.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 19.02.2025 р. вказану позовну заяву Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/216/25, розгляд справи призначено за правилами спрощеного провадження з викликом учасників справи, при цьому судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 13.03.2025 р. о 12:00.

04.03.2025 р. від відповідача - Тонконоженка О.В. до господарського суду через підсистему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 32227/25), в якому відповідач вважає заявлені до нього вимоги безпідставними та недоведеними.

Так, відповідач не заперечує обставини укладення договору №44/1166 та зазначає, що до 24.02.2022 р. користувався послугами позивача щодо розподілу електричної енергії, оскільки до вказаної дати майстерня по вул. Наваринська, 3 у м. Миколаєві працювала, та відповідач використовував електричну енергію за вказаною адресою, станом на 01.02.2022 р. показники лічильника електроенергії складали 127515 кВт/год. Наразі відповідач стверджує, що 09.02.2022 р. ним було сплачено на рахунок позивача 4441,03 грн. за розподіл електроенергії за попередній період та з переплатою на майбутній період. 18.02.2022 р. працівниками АТ "Миколаївобленерго" було здійснено контрольне знімання показників лічильника електроенергії в приміщенні відповідача, які склали 129352 кВт/год. Однак, як вказує відповідач, з 11.03.2022 року він виїхав з України до Австрії, та з вказаної дати проживає на території Австрії, має зареєстроване місце проживання у вказаній країні, офіційно працює. Приміщення майстерні по вул. Наваринська, 3 у м. Миколаєві з 24.02.2022 р. зачинене, електроспоживання за вказаною адресою не здійснюється, до вказаного приміщення доступу ніхто не має та ним не користується. Відтак, відповідач ставить під сумнів доводи позивача, що за адресою майстерні в період з березня по травень 2022 року було споживання електроенергії, та стверджує, що складені позивачем акти №1/053008 та №2/099582 від 24.05.2022 р. є підробленими. Відтак, відповідач просить суд в задоволенні позову АТ "Миколаївобленерго" про стягнення заборгованості в загальній сумі 8945,31 грн. відмовити.

12.03.2025 р. від представника позивача Дімової Ж.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 3791/25), в якому позивач просить відкласти судове засідання по справі № 915/216/25, призначене на 13.03.2025 р., оскільки представник позивача зайнятий в іншій судовій справі в Південно-західному апеляційному господарському суді.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 13.03.2025 розгляд справи №915/216/25 відкладено на 03.04.2025 р. о 15:00 з огляду на клопотання позивача та неявку представників сторін у судове засідання.

28.03.2025 р. від представника позивача - Дімової Ж.О. надійшла відповідь на відзив (вх. № 4789/25). Так, позивач стверджує, що згідно з актом технічної перевірки вузла обліку електричної енергії (заміни) засобів комерційного обліку в мережах до 1000В № 2/063262 від 17.02.2022, складеного за участю Тонконоженка А.В., загальні показники лічильника електричної енергії (без розбивки на Т1, Т2, Т3) складали 129352 кВт*год. У зв`язку з тим, що з лютого 2022 р. відповідач перестав подавати позивачу показники лічильника електричної енергії, обсяги споживання розраховувались позивачем згідно з законодавством та умовами договору. Як вказує позивач, оскільки сформовані ним обсяги електричної енергії відповідачем не сплачувались, 24.05.2022 позивачем здійснено вихід на об`єкт відповідача. За ствердженням позивача, доступ представникам позивача до об`єкта надано особою, яка представилась Тонконоженком О.В. та мала доступ до об`єкта відповідача, ним і були підписані акти № 2/099582 від 24.05.2022 та №1/053008 від 24.05.2022. Агреговані показники лічильника електричної енергії складали 134599 кВт*год.

Відтак, за ствердженням позивача, між останніми показниками, підтвердженими відповідачем 129352 кВт*год та показниками лічильника електричної енергії станом на 24.05.2022 - 134599 кВт*год, існує різниця в обсязі споживання. Позивач зазначає, що про припинення або обмеження користуванням об`єктом споживач (відповідач) позивача не повідомляв, у зв`язку з чим був зобов`язаний сплачувати за послуги з розподілу електричної енергії відповідно до умов договору. Також позивач зазначає, що відсутність відмітки про перетинання державного кордону України у паспортному документі не може підтверджувати постійного перебування особи за межами території України, оскільки відмітка про перетинання державного кордону України проставляється не в усіх випадках перетинання державного кордону України, а лише за наявності особистого звернення громадянина. Відтак, позивач вважає доводи відповідача про постійне перебування у період з 11.03.2022 р. на території Австрійської Республіки не обґрунтованими належними доказами.

Отже, за ствердженням позивача, все вищевказане свідчить, що: 1) споживач заяви про припинення користування об`єктом на адресу товариства не надсилав, а відповідно до п. 7.5 р. VII ПРРЕЕ послуги з розподілу споживачу, що не допускає порушень, надаються безперервно; 2) перебування за межами України не свідчить про відсутність можливості споживання електричної енергії на об`єкті відповідача; 3) ККО та договір прямо вказують на дії позивача у разі, коли відповідач не надає дані комерційного обліку, зняті із засобу вимірювальної техніки; 4) для проведення відключення об`єкта споживача товариству було надано доступ до об`єкта споживача та до лічильника особою, яка представилась Тонконоженком О.В., яка мала доступ до об`єкта, а лічильник електричної енергії мав загальний показник споживання - 134599 кВт*год.; 5) відсутність відмітки про перетинання державного кордону України безумовно не свідчить про безперервне перебування відповідача з березня 2022 року за межами території України, оскільки така відмітка проставляється лише на підставі особистого звернення громадянина, який перетинає державний кордон. Водночас, позивач вважає, що перебування відповідача за межами території України не спростовує можливості споживання електричної енергії за об`єктом м. Миколаїв, вул. Вадима Благовісного, 3, та не підтверджує відсутності споживання електричної енергії на об`єкті відповідача.

Як зазначає позивач, з метою врегулювання спірного питання поза межами судового засідання товариством ініційовано перед споживачем проведення взаємозвірки розрахунків за фактичними показниками засобу вимірювальної техніки. Однак, за ствердженням позивача, споживач від проведення звіряння з наданням представникам товариства доступу до засобу вимірювальної техніки відмовився.

В засіданні суду 03.04.2025 р. представник позивача зазначив про необхідність відкладення розгляду справи з метою забезпечення реалізації права відповідача на подачу заперечень на відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 03.04.2025 розгляд справи №915/216/25 відкладено на 21.04.2025 р. о 13:00, з огляду на позицію позивача та неявку представника відповідача у судове засідання.

14.04.2025 р. від відповідача - Тонконоженка О.В. до господарського суду через підсистему "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення (вх. № 5624/25), згідно з якими відповідач вказує, що з 11.03.2022 р. він не повертався на територію України, постійно проживає в Австрії. За ствердженнями відповідача, приміщення майстерні по вул. Наваринська, 3 у м. Миколаєві з 24.02.2022 р. зачинене, електроспоживання за вказаною адресою не здійснюється, доступу до вказаного приміщення ніхто не має. На підтвердження вказаних обставин відповідач надав копію всіх сторінок закордонного паспорта та трудового договору, укладеного між IKEA Mobelvertrieb OHG та відповідачем. Відповідач зауважує, що з відповіді на відзив, наданої позивачем, не зрозуміло, ґрунтуються доводи позивача на фактично побачених показниках лічильника чи на показниках, сформованих розрахунковим шляхом. На думку відповідача, позивач не надав будь-яких доказів спроби врегулювання спірного питання поза межами судового засідання, а також у позивача були відсутні на момент відключення електроенергії 24.05.2025 року дійсні показники лічильника відповідача. Відтак, відповідач вважає, що заявлені позивачем показники лічильника електричної енергії станом на 24.05.2022 в розмірі 134599 кВт*год є сумнівними, а позовні вимоги ґрунтуються на припущеннях.

17.04.2025 р. від представника позивача - Дімової Ж.О. надійшли додаткові пояснення (вх. № 5891/25), до яких заявником надано копії актів про пломбування від 17.02.2022 № 2/063262 та № 2/099313. У вказаних поясненнях позивач наголошує, що ним подано до суду схему електропостачання об`єкту (акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, додаток 8 до договору № 44/1166 від 01.07.2009) та копію акту № 1/053008 від 24.05.2022, відповідно до якого електроустановки споживача відключені від мереж енергоживлення на дообліковому ввідному пристрої до приладу обліку (від автоматичного вимикача). Як стверджує позивач, з наданих фотокопій вбачається, що територія споживача замкнена, потрапити на об`єкт без доступу неможливо. Також позивач зауважує, що в акті № 2/099582 від 24.05.2022 зазначено, що 24.05.2022 на об`єкті споживача зняті пломби з номерними знаками 34265184 та 34268185. За ствердженнями позивача, дані пломби були передані на відповідальне збереження Тонконоженку О.В. відповідно до акту № 2/099313 від 17.02.2022 про пломбування та встановлення індикаторів дії впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів засобів комерційного обліку в мережах до 1000В. Пломба "Фаворит" № 34265184 закривала доступ до вимикача автоматичного. Пломба "Фаворит" № 34265185 закривала доступ до щита обліку 0,38 кВ. Актом розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін визначено межу балансової належності та експлуатаційної відповідальності за технічний стан і обслуговування електромереж та установок, що встановлюється на наконечниках кабелю живлення, приєднаного до комутаційного пристрою, встановленого в РУ-0,4 кВ ТП-16. Відтак, позивач вважає, що підтверджуються його доводи про те, що 24.05.2022 представникам позивача було надано доступ до об`єкта відповідача для зняття показників з засобу вимірювальної техніки та відключення.

За ствердженням позивача, за періоди, по яких Тонконоженком О.В. не здійснювалось надання позивачу обсягів споживання електричної енергії, такі обсяги формувались розрахунковим шляхом, що, на думку позивача, прямо передбачено договором та пп. 8.6.5,8.6.9 гл.8.6 р. VIII Кодексу комерційного обліку електричної енергії, але в подальшому, після отримання представниками позивача доступу до засобу вимірювальної техніки, дані комерційного обліку узгоджені із фактичним споживанням. Відтак, на думку позивача, дані комерційного обліку сформовані ним відповідно до законодавства, а отже позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 21.04.2025 розгляд справи №915/216/25 відкладено на 22.05.2025 р. о 13:00 з огляду на позицію позивача та неявку представника відповідача у судове засідання, при цьому вирішено розгляд справи здійснити у розумний строк, понад встановлений ГПК України. Також вказаною ухвалою суду запропоновано відповідачу надати до суду належним чином засвідчений переклад трудового договору, укладеного між IKEA Mobelvertrieb OHG та відповідачем.

06.05.2025 р. від представника позивача - Дімової Ж.О. надійшли додаткові пояснення стосовно знятих на об`єкті відповідача пломб (вх. № 6841/25).

Так, за ствердженням позивача, пломби «Фаворит» з номерами 34265184 та 34265185 були передані на відповідальне збереження споживачу 17.02.2022 відповідно до акту про пломбування № 2/099313 від 17.02.2022, складеного після проведення технічної перевірки вузла обліку електричної енергії (акт № 2/063262 від 17.02.2022 технічної перевірки вузла обліку електричної енергії (заміни) засобів комерційного обліку в мережах до 1000В). Наразі позивач вказує, що означені пломби були встановлені наступним чином: пломба «Фаворит» № 34265184 закривала доступ до вимикача автоматичного, а пломба «Фаворит» № 34265185 закривала доступ до щита обліку 0,38 кВ. Позивач зазначає, що після виконання заходів з розпломбування ВОЕ та відключення об`єкта споживача представниками позивача проведено опломбування щита обліку пломбою з номером 34264937. Згідно пояснень, наданих інспектором енергоінспекції МРЕМ Тененекою В.В., вузол обліку електричної енергії споживача знаходиться у напівпідвалі за зачиненими дверима. Вхід у приміщення закритий гратами, які зачинені на замок. Електроустановки з електричним лічильником та розподільчою шафою знаходяться у самому приміщенні без можливості доступу до них без відкриття замків на решітці та двері у саме приміщення, що унеможливлює зняття пломб без надання доступу до приміщення. Тобто, зняти пломби з автоматичного вимикача та щита обліку, провести відключення об`єкта та зняти покази з лічильника електричної енергії без доступу до об`єкта неможливо.

Так, у судовому засіданні господарського суду 22 травня 2025 року по справі № 915/216/25 за участю представника позивача судом було протокольно оголошено перерву до 26 травня 2025 року о 16 год. 30 хв. в порядку ч. 2 ст. 216 ГПК України, про що ухвалою суду від 22.05.2025 р. повідомлено відповідача в порядку ст. 120 ГПК України.

23.05.2025 р. від представника позивача - Левченко О.В. надійшла заява (вх. № 7868/25), згідно з якою позивач повідомив суд про відмову від позовної вимоги про стягнення з Тонконоженка О.В. 242,24 грн. за подання до суду заяви про видачу судового наказу. У зв`язку з цим позивач просить прохальну частину позову вважати викладеною наступним чином: стягнути з Тонконоженка О.В. на користь АТ «Миколаївобленерго» заборгованість за надані послуги з розподілу електричної енергії за період з березня 2022 р. по травень 2022 р. у загальній сумі 8945,31 грн. та суму сплаченого за подання позовної заяви судового збору у розмірі 2422,40 грн. Дані позовні вимоги позивач підтримує та просить задовольнити.

В судове засідання, призначене на 26.05.2025 р., представник відповідача не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся судом належним чином шляхом надсилання ухвал суду до електронного кабінету, зареєстрованого відповідачем в підсистемі "Електронний суд" ЄСІТС в порядку ч. 5, 7 ст. 6 ГПК України.

Відповідно до відомостей, наявних у КП ДСС, відповідач - Тонконоженко Олександр Валерійович є користувачем ЄСІТС, зареєстрований в Електронному суді та має власний кабінет в Електронному суді.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відтак, в силу вищенаведених положень законодавства день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи, вважається днем вручення відповідачу відповідної ухвали суду.

Так, ухвала суду від 22.05.2025 про повідомлення відповідача щодо дати, часу і місце судового засідання вручена відповідачу 22.05.2025 о 19:19 год.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

Виходячи з вищевикладених положень ГПК України та встановлених обставин щодо порядку викликів і повідомлень відповідача, суд вважає, що відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, що наділяє суд правом розглядати справу без його участі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

Як свідчать матеріали справи, 01.07.2009 р. між Відкритим акціонерним товариством Енергопостачальна компанія "Миколаївобленерго" (постачальник) та фізичною особою-підприємцем Тонконоженком Олександром Валерійовичем (споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії № 44/1166 (договір), відповідно до розділу 1 якого, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок останнього з приєднаною потужністю 20 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точка продажу електричної енергії по кожному об`єкту споживача визначається додатком № 8 "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін".

Пунктом 2.1 договору сторони передбачили, що під час виконання умов цього договору з питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватись чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ), затвердженими в установленому порядку.

Згідно п. 2.2 договору постачальник зобов`язується виконувати умови цього договору; постачати споживачу електричну енергію як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 та з урахуванням умову розділу 6 до цього договору (додаток 1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу"); згідно з фактичною категорією струмоприймачів споживача відповідно до ПУЕ та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання, визначених додатком № 8 "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін"; із дотриманням граничних показників якості електричної енергії на межі балансової належності, визначених державними стандартами (ДЕСТ 13109-97), в межах відхилень, обумовлених в договорі між постачальником та ДП "Енергоринок"; забезпечити отримання споживачем електричної енергії на рівні дозволеної потужності згідно додатку № 2 "Перелік об`єктів споживача"; повідомляти споживача про всі зміни тарифів на електричну енергію письмово або через засоби масової інформації у газеті "Южная правда" чи інших друкованих виданнях за п`ять днів до введення їх у дію.

Відповідно до п. 2.3 п.п. 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 2.3.5 договору споживач зобов`язується: виконувати умови цього договору; дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього договору та режиму роботи електроустановки згідно додатку № 2 "Перелік об`єктів споживача"; оплачувати постачальнику вартість електричної енергії, а також здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору та додатків № 10 «Порядок розрахунків» та № 4 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії»; забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників постачальника за пред`явленням службового посвідчення до засобів (систем) обліку електроенергії, вимірювання потужності та контролю показників якості електроенергії, а також до компенсуючих пристроїв та до іншого електрообладнання, що належить споживачу для виконання функціональних обов`язків постачальника, згідно ПКЕЕ; до бази даних локального устаткування збору і обробки даних для отримання та передачі інформації про обсяг та параметри перетоків електричної енергії та величини споживаної потужності; для проведення технічної перевірки засобів обліку, контролю за рівнем споживання електричної енергії, а також для виконання відключення і обмеження споживання споживачу (субспоживачу) відповідно до встановленого ПКЕЕ порядку та виконання оперативних перемикань, відключень електроустановок постачальника, що розташовані на території споживача.

Пунктом 4.2.3. договору визначено, що споживач сплачує постачальнику вартість недоврахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики обчислення обсягу електричної енергії, недоврахованої унаслідок порушення споживачем - юридичною особою Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ (далі - Методика) та ПКЕЕ, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням у разі таких дій споживача: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених Методикою та/або ПКЕЕ.

Згідно з п. 9.1 договору додатки до цього договору № 1, 1-а, 2, 4, 8, 10, 11, а також повідомлення про встановлення договірних величин споживання електричної потужності, акт про пломбування, акт параметризації електролічильників (при наявності), погоджений графік погашення заборгованості (при наявності), акт екологічної, аварійної та технологічної броні (при наявності) є невід`ємними частинами цього договору.

Відповідно до п. 9.4 договору останній набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2009 р., а в частині розрахунків до повного їх завершення. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Наразі, як свідчать матеріали справи, відповідач не звертався до позивача із заявою про припинення дії договору № 44/1166 від 01.07.2009 р.

Як з`ясовано судом, в подальшому ВАТ ЕК "Миколаївобленерго" реорганізовано у ПАТ "Миколаївобленерго", яке є правонаступником всіх прав та обов`язків ВАТ ЕК "Миколаївобленерго", державну реєстрацію змін до статуту ПАТ "Миколаївобленерго" проведено у відповідності до Закону України "Про акціонерні товариства" від 17.09.2008 №514-VI. На теперішній час нове найменування Товариства - АТ "Миколаївобленерго" з урахуванням нової редакції статуту АТ "Миколаївобленерго" від 18.12.2023.

Разом з тим з 11.06.2017 року набрав чинності Закон України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 р. № 2019-VIII, який визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Відповідно до положень вказаного Закону України "Про ринок електричної енергії" відбулося відокремлення оператора системи розподілу та постачальника електричної енергії.

Так, відносини між оператором системи розподілу із споживачами електричної енергії, регулюються Законом України "Про ринок електричної енергії", Правилами роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (Постанова НКРЕКП № 312) від 14.03.2018 №312 (зі змінами).

У зв`язку зі змінами у законодавстві України у сфері електроенергетики АТ «Миколаївобленерго» припинило діяльність з постачання електричної енергії. При цьому з 01.01.2019 р. АТ «Миколаївобленерго» розпочало діяльність на території Миколаївської області як оператор системи розподілу (ОСР) на підставі ліцензії про розподіл електричної енергії згідно з Постановою НКРЕКП № 1334 від 02.11.2018 р. «Про видачу АТ «Миколаївобленерго» ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензій з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом», надаючи відповідачу послуги з розподілу електричної енергії.

Згідно зі ст. 45 Закону України "Про ринок електричної енергії" розподіл електричної енергії здійснюється оператором системи розподілу. Діяльність з розподілу електричної енергії підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства. Оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на недискримінаційних засадах відповідно до цього Закону, кодексу систем розподілу та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії. Система розподілу має бути побудована з урахуванням принципу економічної ефективності, планів розвитку міст (територій), з дотриманням режиму права власності, вимог щодо охорони навколишнього природного середовища, енергоефективності, захисту життя і здоров`я людей, а також раціонального використання енергії відповідно до технічних правил та норм безпеки, передбачених нормативно-технічними документами.

Відповідно до ч. 4 ст. 46 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором.

В п. 2 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 передбачено, що переукладення договорів споживачів з учасниками роздрібного ринку відбувається шляхом приєднання споживача до публічних договорів приєднання. Таке приєднання здійснювалось на умовах чинних на 11.06.2018 р. договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією.

Відповідно до підпункту 2.1.4. пункту 2.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії (в редакції від 14.03.2018) договір споживача про надання послуг з розподілу/ передачі електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на основі типового договору, що є додатком 3 до цих Правил.

Оператор системи розподілу зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також у друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та у власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору про надання послуг з розподілу електричної енергії та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за ініціативою споживача або оператора системи відповідно до визначених цими Правилами випадків, як правило, укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднанням до розробленого оператором системи розподілу договору на умовах складеного оператором системи розподілу паспорта точки розподілу (абз. 2, 3 п. 2.1.4 ПРРЕЕ в редакції від 14.03.2018).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 5 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Положеннями ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п. 2.1.6 ПРРЕЕ (в редакції від 14.03.2018) у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії споживач не має права використовувати електричну енергію із системи розподілу та має подати оператору системи розподілу письмову заяву про припинення розподілу електричної енергії на його об`єкт. Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.

Як свідчать матеріали справи, 11.10.2018 ФОП Тонконоженко Олександром Валерійовичем була подана позивачу заяву-приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, який розміщений на офіційному web-сайті АТ «Миколаївобленерго».

Отже, на підставі вказаної заяви-приєднання відповідач фактично приєднався до умов публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії з АТ «Миколаївобленерго» на умовах попередньо укладеного ним договору про постачання електричної енергії №44/1166 від 01.07.2009.

Взаємовідносини з розподілу електричної енергії будуються між Оператором системи та споживачем на договірних засадах (п.11.1.6 Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП № 310 від 14.03.2018, розділ ІІ ПРРЕЕ). Договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається на основі типового договору, що є додатком 3 до цих Правил та як правило, укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднанням до розробленого оператором системи договору на умовах складеного оператором системи паспорта точки розподілу/передачі (п. 2.1.5 глави 2.1 розділу ІІ ПРРЕЕ).

Таким чином, між сторонами у відповідності до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії" виникли договірні правовідносини з надання послуг з розподілу електричної енергії, що регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 р. (далі - ПРРЕЕ або Правила).

За умовами договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 44/1166, цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу (передачі) електричної енергії споживачам (надалі - споживач) як послуги оператора системи. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього договору (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору, умови договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів. Далі за текстом цього Договору Оператор системи та Споживач іменуються - сторона, а разом - сторони.

Згідно з п. 2.1 договору, оператор системи надає споживачу послуги з розподілу (передачі) електричної енергії параметри якості якої електричної енергії параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 309, та Кодексу систем розподілу затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в паспорті точки розподілу за об`єктом споживача, який є додатком 2 до цього договору, та в особовому рахунку споживача, облікових базах даних оператора системи.

Як визначено п. 2.2. договору, відомості про засіб (засоби) вимірювання обсягу електричної енергії, що використовується на об`єкті (об`єктах) споживача, зазначаються разом із енергетичними ідентифікаційними кодами (ЕІС кодами) в додатку 3 до цього договору.

Пунктом 2.3 договору встановлено, що споживач оплачує за розподіл (передачу) електричної енергії згідно з умовами глави 5 цього договору та інші послуги оператора системи згідно з додатком 4 «Порядок розрахунків».

Згідно з п.п. 3.1., 3.2. договору облік (у тому числі приладовий) електричної енергії, що передається оператором системи розподілу та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 311 (далі - Кодекс комерційного обліку) та з урахуванням вимог цього Договору. За розрахункову одиницю розподіленого та спожитого обсягу електричної енергії береться одна кіловат година (кВт·год). За підсумками розрахункового місяця постачальник послуг комерційного обліку (Оператор системи) забезпечує визначення обсягу електричної енергії за точками комерційного обліку споживачу не залежно від того, хто є власником комерційного засобу (засобів) обліку, та в установленому порядку передає ці дані адміністратору комерційного обліку для можливості їх використання суб`єктами ринку електричної енергії, у тому числі постачальником споживача. Дані комерційного обліку щодо обсягу електричної енергії за розрахунковий місяць зазначаються оператором системи розподілу в особистому кабінеті споживача (за умови його запровадження) та/або в рахунку про сплату послуги за цим договором, у тому числі якщо оплату за цим договором забезпечує електропостачальник споживача. За необхідності для споживача (його постачальника) забезпечувати визначення обсягу електричної енергії частіше ніж один раз на місяць, споживач (його постачальник) має укласти із оператором системи розподілу або іншим акредитованим постачальником послуг комерційного обліку окремий платний договір, в якому визначити порядок формування даних комерційного обліку про обсяг електричної енергії за розрахунковий місяць та передачу цих даних до адміністратора комерційного обліку (за необхідності).

Відповідно до п. 3.4. договору споживач, що не є побутовим, зобов`язаний протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця надати постачальнику послуг комерційного обліку (оператору системи) звіт про покази засобів обліку за розрахунковий місяць. При обладнанні комерційних засобів обліку засобами дистанційної передачі даних, інформація про покази засобів обліку за розрахунковий місяць формується через канали дистанційного зв`язку. Перевірка достовірності даних комерційних засобів обліку безпосередньо на місці їх встановлення забезпечується сторонами за необхідності, але не рідше ніж один раз на шість місяців, про що складається відповідний акт контрольного огляду засобу комерційного обліку. У разі ненадання споживачем звіту про дані комерційних засобів обліку протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця та за відсутності переданої (зчитаної) з них інформації засобами дистанційної передачі даних, а також за відсутності контрольного огляду засобу комерційного обліку протягом розрахункового місяця обсяг спожитої (розподіленої) електричної енергії за розрахунковий місяць визначається розрахунковим шляхом за значенням середньодобового споживання попереднього розрахункового місяця.

Згідно з п. 3.5. договору визначений обсяг розподіленої (спожитої) електричної енергії за підсумками розрахункового місяця передається адміністратору комерційного обліку у встановленому Кодексом комерційного обліку порядку для включення в місячний баланс електричної енергії ОЕС України і є підставою для його використання у взаємовідносинах між суб`єктами ринку електричної енергії, у тому числі для взаєморозрахунків між споживачем та його постачальником. За наявності розбіжностей у частині визначення обсягу розподіленої та спожитої електричної енергії вони підлягають урегулюванню відповідно до Кодексу комерційного обліку або в судовому порядку. До вирішення цього питання величина обсягу розподіленої та спожитої електричної енергії встановлюється відповідно до даних Оператора системи розподілу.

Пунктом 3.6. договору сторони вирішили, що постачальник послуг комерційного обліку та оператор системи мають право здійснювати контрольні зняття показів лічильника електричної енергії споживача. Оператор системи не рідше одного разу на шість місяців здійснює контрольний огляд засобів комерційного огляду та формує обсяг розподіленої (переданої) та спожитої електричної енергії за площадкою комерційного обліку споживача.

Як встановлено п. 5.1 - 5.5. договору, ціною цього договору є вартість послуг з розподілу (передачі) електричної енергії на об`єкт (об`єкти) споживача зазначені у в паспорті точки (точок) розподілу за об`єктом споживача. Оплата послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за цим договором здійснюється на поточний рахунок оператора. Тариф (ціна) на послугу з розподілу (передачі) електричної енергії та терміни оплати послуги зазначаються в додатку 4 «Порядок розрахунків». Споживач оплачує послугу з розподілу (передачі) оператору системи якщо згідно з умовами договору про постачання споживач забезпечує оплату послуги з розподілу (передачі), або купує електричну енергію для власного споживання за двостороннім договором та на організованих сегментах ринку. Постачальник оплачує послугу з розподілу (передачу) оператору системи якщо згідно з умовами договору про постачання оплату послуги з розподілу (передачі) забезпечує постачальник. Оператор системи в особовому рахунку споживача зазначає сторону, яка здійснює оплату наданих споживачу послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.

Відповідно до додатку 4 до договору споживач зобов`язаний протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця надати оператору системи розподілу інформацію про покази засобів обліку за розрахунковий місяць за допомогою особистого кабінету промислового споживача (далі - сервіс), що розміщений на web-сайті оператора системи розподілу https://ok.energy.mk.ua/company. У разі відсутності можливості отримання/відправлення електронних документів за допомогою сервісу, споживач зобов`язаний надати оператору системи покази засобів обліку у формі «Звіту про покази засобів обліку за розрахунковий місяць» (в оригіналі), що складений згідно зразку до цього додатку, у термін, визначені п. 2 цього додатку. «Звіт про покази засобів обліку за розрахунковий місяць» субспоживачем узгоджується з основним споживачем. Якщо остання дата повідомлення оператора системи про покази засобів обліку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, визначений відповідно до законодавства, споживач надає його у найближчий робочий день, що слідує за вихідним чи святковим днем. Споживач у визначений оператором системи день отримує рахунок на здійснення планового(их) платежу(ів) та «Акт прийому-передачі наданих послуг» за надані послуги з розподілу електричної енергії та послуги комерційного обліку електричної енергії за розрахунковий період. Підписаний та скріплений печаткою «Акт прийому-передачі наданих послуг» споживач зобов`язується повернути оператору системи протягом п`яти робочих днів з дня його отримання або у цей же термін у письмовій формі надати мотивовану відмову від його підписання. У разі неповернення оператору системи підписаного «Акту прийому-передачі наданих послуг» у вищезазначений строк, даний Акт вважається підписаним з боку споживача без зауважень. Споживач із середньомісячним споживанням до 100 тис.кВт*год має здійснювати оплату оператору системи до 06 числа місяця одним плановим платежем протягом розрахункового періоду у розмірі фактичних значень обсягу розподіленої електричної енергії за відповідний попередній період (п.п.6, 8.1 додатку 4 до договору).

Споживач на підставі показів засобів обліку самостійно формує рахунок на оплату за послуги з розподілу електричної енергії, інші рахунки, «Акт прийому- передачі наданих послуг» за допомогою Сервісу. У разі необхідності споживач може отримати у оператора системи рахунки за послуги з розподілу електричної енергії та інші документи у паперовому вигляді. Споживач протягом одного робочого дня після повідомлення оператора системи про покази засобів обліку зобов`язаний підписати електронно-цифровим підписом (далі- ЕЦП) рахунок на оплату за надання послуг з розподілу електричної енергії, інші рахунки, «Акт прийому-передачі наданих послуг» та після цього завантажити їх на Сервіс. У разі не завантаження споживачем підписаних ЕЦП рахунку на оплату за надання послуг з розподілу електричної енергії, інші рахунки, «Акт прийому-передачі наданих послуг» протягом одного робочого дня після повідомлення оператора системи про покази засобів обліку, зазначені рахунок на оплату за надання послуг з розподілу електричної енергії, інші рахунки, «Акт прийому-передачі наданих послуг» вважаються підписаними з боку споживача без зауважень. (п.11 додатку 4 до договору).

Згідно з пп. 4, 5, 6, 8, 9 п. 6.1 договору оператор системи зобов`язується: 4) здійснювати розподіл (передачу) електричної енергії Споживачу, із дотриманням показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами; 5) надавати споживачу інформацію про послуги, пов`язані з розподілом (передачею) електричної енергії, та про терміни обмежень і відключень; 6) надавати споживачу інформацію про зміну тарифу (ціни) на послугу з розподілу (передачі) електричної енергії не пізніше ніж за 20 днів до введення її в дію; 8) проводити не менше як один раз на 6 місяців контрольний огляд засобу комерційного обліку у Споживача відповідно до затверджених графіків; 9) здійснювати технічну перевірку засобу (вузла) обліку (засобу вимірювальної техніки) не рідше одного разу на три роки.

Відповідно до пп. 5, 8, 9 п. 6.2. договору споживач зобов`язується: 5) забезпечувати доступ представникам Оператора системи, які пред`явили свої службові посвідчення, до свого об`єкта для обстеження вузла вимірювання, електроустановок та електропроводки; 8) у разі здійснення оплати за послугу з розподілу (передачу) безпосередньо Оператору системи здійснювати таку оплату у терміни передбачені додатком до цього договору; 9) у разі, якщо споживач є власником засобу вимірювання, виконувати обґрунтовані вимоги Оператора системи щодо приведення засобу вимірювання в технічний стан відповідно до вимог нормативних документів.

Згідно з пп. 1, 2, 4, 5 п. 7.1 договору оператор системи має право: 1) на отримання від Споживача своєчасної оплати за надання послуги з розподілу (передачі) електричної енергії у разі, якщо умовами глави 5 цього Договору передбачено, що оплату за послугу з розподілу (передачі) споживач здійснює безпосередньо Оператору системи та на отримання своєчасної оплати за надання послуги з розподілу (передачі) електричної енергії від постачальника у разі, якщо умовами глави 5 цього договору передбачено, що оплату за послугу з розподілу (передачі) Оператору системи здійснює постачальник; 2) на безперешкодний доступ (за пред`явленням службового посвідчення) до електричних установок споживача для проведення технічної перевірки та контрольного огляду вузла вимірювання, контролю за рівнем споживання електричної енергії, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого ПРРЕЕ порядку та умов договору; 4) обмежувати або припиняти розподіл (передачу) електричної енергії споживачу у випадках та в порядку, передбачених ПРРЕЕ; 5) вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією.

Відповідно до пп. 1, 2, 5 п. 7.2. договору споживач має право: 1) отримувати якісні послуги з розподілу електричної енергії; 2) отримувати електричну енергію належної якості згідно з умовами договору та стандартами якості електричної енергії; 5) на отримання інформації щодо якості електричної енергії, тарифів (цін), порядку оплати, умов та режимів її споживання.

Як визначено п. 8.6. договору, у разі порушення розрахункового обліку з вини споживача споживач сплачує Оператору системи вартість необлікованої електричної енергії, визначену відповідно до вимог ПРРЕЕ.

Пунктом 8.9. договору визначено, що у разі виявлення однією із сторін порушень умов договору іншою стороною, за які законодавством передбачене застосування санкцій чи які тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду тощо, на місці оформлюється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох сторін у двох примірниках. Сторона, дії або бездіяльність якої стала причиною складання акта, має право внести до акта свої зауваження. Сторона, яка виявила порушення своїх прав, зобов`язана попередити іншу Сторону про необхідність складення акта. Сторона, яка здійснила таке порушення, не може без поважних причин відмовитись від складення та підписання відповідного акту.

Згідно з п. 10.1. договору розподіл електричної енергії споживачу може бути обмежено або припинено Оператором системи: 1) без попередження у разі: самовільного внесення змін у схеми вимірювання та обліку електроенергії.

Відповідно до п. 11.1 договору, він набирає чинності з дня приєднання споживача до умов цього договору і діє протягом 1 року, якщо інший термін не зазначено в заяві-приєднання. Договір вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якої із сторін у порядку, визначеному законодавством України.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

За змістом ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Приписами ст. 173 ГК України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

В силу статті 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.

Отже, надання позивачем відповідачу послуг з розподілу електричної енергії і споживання відповідачем електричної енергії є підставою виникнення у відповідача зобов`язання оплатити надані послуги відповідно до чинного законодавства та умов договору.

Наразі, як вбачається з наявного в матеріалах справи акту технічної перевірки вузла обліку електричної енергії № 2/063262 від 17.02.2022 р., посадовими особами позивача здійснювалась технічна перевірка вузла обліку електричної енергії з лічильником № 0096567 на об`єкті споживача - ФОП Тонконоженко О.В., а саме в майстерні за адресою: вул. Наваринська, 3, м. Миколаїв. У вказаному акті наведено інформацію про загальні дані вимірювального комплексу, дані технічної перевірки вимірювального комплексу, дані трансформаторів струму, дані лічильника, встановлені пломби клемної кришки №34265183, пломби щита обліку №34265184, пломба ВПКА №34265185, пломба індикатору № 10238493, та № 3177251. В акті вказано, що пломби, встановлені на засобах комерційного обліку, відображені в акті про пломбування та встановлення індикаторів дії впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів № №2/099313 від 17.02.2022. При цьому з вказаного акту вбачається, що фізична особа-підприємець Тонконоженко О.В. згоден з ним, один його примірник отримав, про що свідчить підпис останнього в такій графі. Зі змісту акту № №2/099313 від 17.02.2022 вбачається, що відповідач прийняв на відповідальне зберігання цілісні та неушкоджені пломби з відбитком тавра виробника або повірочної лабораторії трансформаторів струму та пломби (індикатори) у кількості 6 (шість) шт., у т.ч. встановлені пломби «Фаворит» №34265184 та «Фаворит» №34268185.

Також актом технічної перевірки вузла обліку електричної енергії (заміни) засобів комерційного обліку в мережах до 1000В № 2/063262 від 17.02.2022, складеного за участю Тонконоженка А.В., загальні показники лічильника електричної енергії (без розбивки на Т1, Т2, Т3) складали 129352 кВт*год. Вказаний акт підписаний представниками позивача та відповідачем без зауважень.

Як встановлено судом, 24.05.2022 працівниками позивача здійснено вихід на об`єкт відповідача, а саме до майстерні за адресою вул. Наваринська, 3 у м. Миколаєві. Так, згідно з копією акта № 1/053008 від 24.05.2022, наданого позивачем до матеріалів справи, електроустановки відповідача відключені від мереж енергоживлення на дообліковому ввідному пристрої до приладу обліку (від автоматичного вимикача). У акті № 2/099582 від 24.05.2022 вказано, що 24.05.2022 на об`єкті споживача зняті пломби з номерними знаками 34265184 та 34268185. Дані пломби були передані на відповідальне збереження відповідачу відповідно до акту № 2/099313 від 17.02.2022 про пломбування та встановлення індикаторів дії впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів засобів комерційного обліку в мережах до 1000В. Пломба «Фаворит» № 34265184 закривала доступ до вимикача автоматичного. Пломба «Фаворит» № 34265185 закривала доступ до щита обліку 0,38 кВ. Актом розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін визначено, що до балансової належності електропередавальної організації (Позивач) належить: ТП-16 (ПС «С.Фонтан»: ф-685 А) РУ-0,4 кВ, комутаційний пристрій, встановлений в РУ-0,4 кВ ТП-16; споживача - КЛ-0,4 кВ АВВГ 4х25 мм2 L= 120 м від РУ-0,4 кВ ТП-16 до ВРУ-0,4 кВ споживача. Межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності за технічний стан і обслуговування електромереж та установок встановлюється на наконечниках кабелю живлення, приєднаного до комутаційного пристрою встановленого в РУ-0,4 кВ ТП-16.

Згідно з актом від 24.05.2022 № 1/053008 агреговані показники лічильника електричної енергії складали 134599 кВт*год. Відтак, між останніми показниками, підтвердженими відповідачем у розмірі 129352 кВт*год та показниками лічильника електричної енергії станом на 24.05.2022 у розмірі 134599 кВт*год, існує різниця в обсязі споживання.

Акти від 24.05.2022 р. № 1/053008 та № 2/099582 містять підпис Тонконоженка О.В.

Матеріали справи свідчать про те, що на виконання договору № 44/1166 Акціонерним товариством «Миколаївобленерго» у період з березня по травень 2022 року було надано ФОП Тонконоженку О.В. послуги із розподілу електричної енергії на загальну суму 8945,31 грн, про що були складені відповідні акти прийняття-передавання послуг, а саме:

- акт про прийняття-передавання послуг від 31.03.2022 на суму 4077,49 грн., у т.ч. ПДВ 679,58 грн., розподіл електричної енергії за березень 2022 року в обсязі 3219 кВт*год;

- акт про прийняття-передавання послуг від 30.04.2022 на суму 3195,88 грн., у т.ч. ПДВ 532,65 грн., розподіл електричної енергії за квітень 2022 року в обсязі 2523 кВт*год;

- акт про прийняття-передавання послуг від 31.05.2022 на суму 1674,58 грн., у т.ч. ПДВ 279,10 грн., розподіл електричної енергії за травень 2022 року в обсязі 1322 кВт*год.

Для здійснення оплати позивачем були сформовані відповідні рахунки на загальну суму 8947,95 грн., зокрема:

- № 44/1166/3/1 від 06.04.2022 на суму 4077,49 грн., у т.ч. ПДВ 679,58 грн.;

- № 44/1166/3/1 від 04.05.2022 на суму 3195,88 грн., у т.ч. ПДВ 532,65 грн.;

- № 44/1166/3/1 від 06.06.2022 на суму 1674,58 грн., у т.ч. ПДВ 279,10 грн.

Таким чином, Акціонерним товариством «Миколаївобленего» ФОП Тонконоженку О.В. були надані послуги з розподілу електричної енергії на загальну суму 8947,95 грн. за спірний у даній справі період з березня 2022 року по травень 2022 року.

При цьому, за даними позивача, не спростованими відповідачем, у споживача станом на 01.02.2022 обліковувалась заборгованість за послуги за січень 2022 р. у сумі 1274,29 грн., нараховано у поточному періоді (лютому 2022 р.) 4199,10 грн. та сплачено у поточному періоді - 4441,03 грн., залишок на кінець періоду - 1032,36 грн.

Заборгованість станом на 01.03.2022 р. становила 1032,36 грн., нараховано у поточному періоді (березні 2022 р.) 4077,49 грн., сплачено у поточному періоді 895,00 грн., залишок боргу на кінець періоду 4214,85 грн.

Заборгованість станом на 01.04.2022 р. становила 4214,85 грн., нараховано у поточному періоді 3195,88 грн., сплачено 0,00 грн., заборгованість на кінець періоду становила 7410,73 грн.

Заборгованість станом на 01.05.2022 р. становила 7410,73 грн., нараховано у поточному періоді (травні 2022 р.) 1674,58 грн., сплачено у поточному періоді 140,00 грн.

Відтак, відповідачем повністю погашена заборгованість за січень-лютий 2022 р. з різницею (переплатою) у розмірі 2,64 грн, яка врахована позивачем у рахунок погашення боргу за надані у березні 2022 р. послуги.

Таким чином, загальна сума заборгованості за березень-травень 2022 року з урахуванням переплати в розмірі 2,64 грн. становить 8945,31 грн.

Разом із тим ПРРЕЕ встановлені певні строки розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії. Так, за п. 4.12 розділу IV ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Відповідні акти та рахунки скріплені підписом та печаткою Оператора системи. Підпис споживача на вказаних документах відсутні. Разом з тим, з урахуванням п. 11 додатку № 4 «Порядок розрахунків», у разі незавантаження споживачем підписаних ЕЦП рахунку на оплату за надання послуг з розподілу електричної енергії, інші рахунки, «Акт прийому-передачі наданих послуг» протягом одного робочого дня після повідомлення оператора системи про покази засобів обліку, зазначені рахунок на оплату за надання послуг з розподілу електричної енергії, інші рахунки, «Акт прийому-передачі наданих послуг» вважаються підписаними з боку споживача без зауважень. Крім того, вказані рахунки та акти прийняття - передавання послуг були направлені відповідачу листом від 10.07.2024 р. № 12.04/11-11/5455.

При цьому судом оцінюються критично доводи відповідача про те, що позивач не мав доступу до закритого приміщення майстерні за адресою: вул. Наваринська, 3 в м. Миколаєві. Так, з досліджених судом матеріалів фотозйомки та наданих позивачем пояснень випливає те, що територія об`єкту споживача закрита, потрапити на об`єкт без надання доступу працівникам позивача неможливо. Оскільки все електрообладнання, у т.ч. і лічильник з розподільчою шафою знаходяться у самому приміщенні майстерні, то отримати доступ до лічильника без відкриття приміщення майстерні неможливо.

Крім того, як зазначено в акті № 2/099582 від 24.05.2022, на об`єкті споживача 24.05.2022 були зняті пломби з номерними знаками 34265184 та 34268185, і дані пломби були передані на відповідальне збереження Тонконоженку О.В. відповідно до акту № 2/099313 від 17.02.2022 про пломбування та встановлення індикаторів дії впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів засобів комерційного обліку в мережах до 1000В. Пломба "Фаворит" № 34265184 закривала доступ до вимикача автоматичного. Пломба "Фаворит" № 34265185 закривала доступ до щита обліку 0,38 кВ. Актом розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін визначено межу балансової належності та експлуатаційної відповідальності за технічний стан і обслуговування електромереж та установок, що встановлюється на наконечниках кабелю живлення, приєднаного до комутаційного пристрою, встановленого в РУ-0,4 кВ ТП-16. Відтак, вказане свідчить про надання 24.05.2022 представникам позивача доступу до об`єкта відповідача для зняття показників з засобу вимірювальної техніки та відключення. Посилання відповідача на перебування його за кордоном з 11 березня 2022 року жодним чином не свідчить про неможливість споживання електричної енергії на об`єкті відповідача, а тому вказані доводи судом до уваги не приймаються.

Згідно з частинами 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частинами 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі N 904/1017/20).

За змістом частин 1, 2 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Слід зазначити, що із внесенням 17.10.2019 р. змін до Господарського процесуального кодексу України його статтю 79 Господарського процесуального кодексу України викладено у новій редакції, чим фактично впроваджено в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Зазначений стандарт підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Так, тлумачення змісту статті 79 Господарського процесуального кодексу України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі N 129/1033/13-ц, провадження N 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі N 904/2104/19, провадження N 12-57гс21). Подібний висновок викладений також у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі N 910/14//17, від 23.10.2019 у справі N 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі N 902/761/18, від 04.12.2019 у справі N 917/2101/17, від 04.02.2021 у справі N 910/11534/18, від 07.07.2021 у справі N 916/2620/20.

Отже, покладений на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність передбачає, що висновки суду можуть будуватися на умовиводах про те, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Застосовуючи концепцію вірогідності доказів, суд зауважує, що наявні в матеріалах справи докази з більшою вірогідністю підтверджують факт споживання на об`єкті відповідача електричної енергії, аніж доводи відповідача про неможливість такого споживання.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про наявність у відповідача зобов`язань по оплаті послуг з розподілу електричної енергії за період з березня 2022 року по травень 2022 року в сумі 8945,31 грн., які не виконані відповідачем належним чином.

За умовами укладеного договору споживач зобов`язаний формувати акти прийому-передачі наданих послуг та рахунки на оплату за допомогою сервісу або отримувати акти та рахунки у Оператора системи у паперовому вигляді та оплачувати їх на пізніше 06 числа місяця, наступного за звітним. Водночас дані обов`язки споживачем не виконувались, послуги з розподілу електричної енергії не оплачувались, натомість електрична енергія споживалась, що підтверджується зміною показників засобів вимірювальної техніки, що засвідчено актом від 24.05.2022 р. № 1/053008.

За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи викладені вище обставини справи, суд дійшов висновку, що в спірних правовідносинах відповідач дійсно порушив норми та приписи чинного законодавства в частині повноти та своєчасності здійснення розрахунків за послуги з розподілу електричної енергії, у зв`язку з чим позивач цілком правомірно звернувся до господарського суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості.

Відтак, суд вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача вартості послуги з розподілу електричної енергії за період з березня по травень 2022 року в розмірі 8945,31 грн.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст. 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, є примусове виконання обов`язку в натурі.

Вказані положення ЦК кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України.

Так, у постанові від 29.06.2021 р. у справі № 910/2842/20 Верховний Суд зазначив, що згідно з пунктом 5 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України та абзацом 6 частини 2 статті 20 Господарського кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Отже, суд вправі задовольнити позов про спонукання виконати умови договору лише в разі, якщо встановить, що у особи такий обов`язок наявний, але вона ухилилася від його виконання. При цьому у справі має бути доведено наявність відповідного правовідношення, а саме прямого законодавчого обов`язку відповідача щодо виконання договору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.05.2019р. по справі №910/16744/17 вказала, що такий спосіб захисту як примусове виконання обов`язку в натурі застосовується у зобов`язальних правовідносинах у випадках, коли особа має виконати зобов`язання на користь позивача, але відмовляється від виконання останнього чи уникає його. Примусове виконання обов`язку в натурі має наслідком імперативне присудження за рішенням суду (стягнення, витребування тощо), і не спрямоване на підсилення існуючого зобов`язання, яке не виконується, способом його відтворення в резолютивній частині рішення суду аналогічно тому, як воно було унормовано сторонами у договорі.

Таким чином, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" про стягнення з відповідача заборгованості за надану послугу з розподілу електричної енергії відповідають фактичним обставинам справи і вимогам чинного законодавства, є правомірними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.

У зв`язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача та рішення відбулось на користь позивача, згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" до Тонконоженка Олександра Валерійовича про стягнення заборгованості в загальній сумі 8945,31 грн. задовольнити.

2. СТЯГНУТИ з Тонконоженка Олександра Валерійовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" (54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40; e-mail: ; ) заборгованість за надані послуги з розподілу електричної енергії за період з березня 2022 року по травень 2022 року в розмірі 8945/вісім тисяч дев`ятсот сорок п`ять/грн. 31 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2422/дві тисячі чотириста двадцять дві/грн. 40 коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складання повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 19.08.2025 року, з урахуванням умов воєнного стану та навантаженості, а також перебуванням судді Ільєвої Л.М. у щорічній відпустці у період з 17.06.2025 по 27.06.2025 року, з 15.07.2025 по 17.07.2025 року, з 07.08.2025 по 11.08.2025 року, та тимчасовою непрацездатністю з 04.08.2025 по 06.08.2025 року.

Суддя Л.М. Ільєва