ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову до подачі позову

18.08.2025 м. Дніпро Справа № 904/4540/25

за заявою Керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра (49051, м. Дніпро, вул. Осіння, буд.8) в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 75; ідентифікаційний код 26510514)

особи, які можуть отримати статус учасника справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лютурус" (01033, м. Київ, вул. Прахових Сім`ї, буд. 58/10; ідентифікаційний код 40173489)

про забезпечення позову до подачі позову

Суддя Загинайко Т.В.

Без участі представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Керівник Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою (вх.№зз-103/25 від 15.08.2025) про забезпечення позову до подачі позовної заяви у якій просить: - з метою забезпечення позову керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лютурус" постановити ухвалу, якою заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Лютурус" (ідентифікаційний код 40173489) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо нерухомого майна, а саме: нерухоме майно загальною площею 38,9 кв.м., яке розташоване по вулиці Січових Стрільців, 55 в м. Київ (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), у тому числі шляхом укладення договорів купівлі-продажу, дарування, міни, про задоволення вимог іпотекодержателя, передачі в оренду, поділу об`єкта тощо.

Заява обґрунтована тим, що:

- Лівобережною окружною прокуратурою міста Дніпра встановлено, що по вулиці Зимових Походів, 2Б в місті Дніпро знаходиться земельна ділянка загальною площею 1,1332 га з кадастровим номером :09:265:0232, яка перебуває в комунальній власності;

- цільове призначення земельної ділянки віднесено до секції 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, що підтверджується інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 20.12.2023;

- Інспекцією з державного контролю за використанням та охороною земель Дніпровської міської ради 24.07.2024 здійснено обстеження земельної ділянки комунальної форми власності з кадастровим номером :09:265:0232, за результатами якого складено акт №24/07/24-К/4;

- зазначеним актом встановлено, що: - доступ до земельної ділянки частково обмежений; - на земельній ділянці розташовано будівлі та споруди, прохідна, будівля магазин; - двоповерхова будівля магазину облаштована металопластиковими вікнами та дверима; - праворуч від магазину розташована прохідна, до якої прибудовані колони, в які вмонтовані металеві ворота та хвіртка, що ведуть до земельної ділянки; - під час обстеження в прохідній знаходився охоронець, зі слів якого, майно, розташоване на обстежуваній земельній ділянці належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Лютурус"; - інформація про наявність документів, що підтверджують державну реєстрацію права власності чи права користування або права оренди земельної ділянки відсутня;

- відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав нерухоме майно, що знаходиться на вказаній земельній ділянці перебувало у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Лютурус" з 26.08.2022 до 21.03.2025;

- відповідно до розрахунку суми коштів, які зберіг у себе землекористувач земельної ділянки за рахунок власника ділянки внаслідок користування землею без достатньої правової підстави за період користування землею з 26.08.2022 по 21.11.2024 складає 1 270 869, 74 грн.;

Заявник зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Лютурус", зареєструвавши за собою право приватної власності на нерухоме майно на земельній ділянці по вулиці Зимових Походів, 2Б в місті Дніпро з кадастровим номером :09:265:0232, використовував земельну ділянку без укладеного договору оренди, за відсутності державної реєстрації речового права на вказану земельну ділянку, відповідно до статей 125, 126 Земельного кодексу України та зберігає кошти, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою, тим самим протиправно позбавляє територіальну громаду міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради права на отримання доходу у вигляді орендної плати, грубо порушують права територіальної громади у сфері дотримання законного порядку платного користування земельними ділянками комунальної власності, належної реєстрації такого права, дотримання рівності усіх перед законом.

Також заявник зазначає, що відповідно до договору купівлі-продажу від 21.03.2025 право власності на нерухоме майно по вулиці Зимових Походів, 2б в місті Дніпро зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю "СІНГЛ-ОЙЛ ЛТД".

Заявник повідомляє, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на даний час, за відповідачем зареєстровано на праві приватної власності на об`єкт нерухомого майна, по вулиці Січових Стрільців, 55 в місті Києві, а саме нежитлові приміщення з № 1 по № 4 (група приміщень № 65), поверх-цок., літ. "А", загальною площею 38,9 кв.м., що на праві власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Лютурус" з 20.02.2023.

Як вбачається, предметом майбутнього позову заявник визначає стягнення до місцевого бюджету міської ради суми коштів у розмірі 1 270 869 грн. 74 коп., від сплати яких Товариство з обмеженою відповідальністю "Лютурус" упродовж тривалого часу безпідставно ухиляється.

Заявник вважає, що - Дніпровська міська рада позбавлена можливості використати фактично належні їй грошові кошти на користь мешканців міста, тим більш в умовах воєнного стану; - вказані грошові кошти могли бути спрямовані на посилення сил оборони та відновлення міських об`єктів, пошкоджених внаслідок воєнних дій; - у цьому випадку позовні вимоги спрямовані, перш за все, на задоволення потреб територіальної громади міста Дніпра.

В обґрунтування обраного заходу забезпечення позову, заявник зазначає про те, що:

- беручи до уваги, що прокурор звернувся до суду з майновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якого вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити та унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. При цьому має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду;

- державна реєстрація права власності на спірне майно за відповідачем, у разі відсутності забезпечення позову, дає право товариству здійснювати заходи щодо поділу, об`єднання, виділення частини вказаного нерухомого майна та вчиняти інші дії, а саме вільно відчужувати його третім особам (як фізичним так і юридичним);

- таким чином, враховуючи правомочності власника, які визначені у частині 1 статті 317 Цивільного кодексу України, обґрунтованим є припущення про високу ймовірність відчуження товариством нерухомого майна, що в подальшому може призвести до ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених прав або інтересів позивача в межах даної справи;

- вбачається, що невжиття заявленого заходу забезпечення може істотно ускладнити чи

унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, а саме - стягнення грошових коштів до місцевого бюджету;

- виходячи зі змісту спірних правовідносин, вжиття заходу забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії щодо нерухомого майна належного йому на праві власності, не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки об`єкт нерухомості залишається у володінні та користування товариства, а можливість розпоряджатися (відчужувати) вказаним майном обмежується на певний час, отже має тимчасовий характер та є лише збереженням існуючого становища до розгляду цієї справи по суті.

- вказаний захід забезпечення не може також перешкодити здійсненню господарської діяльності товариства та не порушує прав та охоронюваних законом інтересів стягувача у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

- як вбачається, Товариство з обмеженою відповідальністю "Лютурус" здійснило відчуження нерухомого майна, що знаходилось на земельній ділянці :09:265:0232 по вулиці Зимових Походів, 2б в місті Дніпро, тобто якщо не вжити заходи забезпечення позову, що в подальшому це може призвести до ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених прав або інтересів держави в межах цієї справи;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Лютурус", маючи зареєстроване право власності на нерухоме майно по вулиці Січових Стрільців, 55 у місті Києві загальною площею 38,9 кв.м., не обмежене в розпорядженні вищевказаним нерухомим майном та відсутність заборони на здійснення реєстраційних дій щодо вказаного об`єкту, може призвести до відчуження нерухомого майна з метою утруднення чи неможливості виконання

рішення господарського суду Дніпропетровської області у справі за позовом прокурора, що в свою чергу свідчить про наявність підстав, визначених статтями 136, 137 Господарського процесуального кодексу України для забезпечення позову прокурора.

Обґрунтовуючи відсутність підстав для застосування зустрічного забезпечення заявник вказує на те, що достатніх підстав вважати, що заходами забезпечення позову можуть бути спричинені збитки, немає.

Дослідивши матеріали поданої заяви про забезпечення позову, суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на таке.

Частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною 1 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 Господарського процесуального кодексу України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до положень частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Отже, з наведеної норми процесуального закону вбачається, що суд, у частині заборони, може заборонити відповідачу вчиняти певні дії, а іншим особам - заборонити вчиняти дії щодо предмета спору.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, предметом майбутнього позову заявник визначає стягнення до місцевого бюджету міської ради 1 270 869 грн. 74 коп. -безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки по вулиці Зимових походів, 2Б в місті Дніпро з кадастровим номером :09:265:0232, від сплати яких Товариство з обмеженою відповідальністю "Лютурус" упродовж тривалого часу безпідставно ухиляється.

При цьому, нерухоме майно загальною площею 38,9 кв.м., яке розташоване по вулиці Січових Стрільців, 55 в м. Київ (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), щодо якого заявник просить заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Лютурус" та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо нерухомого майна, у тому числі шляхом укладення договорів купівлі-продажу, дарування, міни, про задоволення вимог іпотекодержателя, передачі в оренду, поділу об`єкта тощо не визначено заявником як предмет майбутнього позову, а отже, не буде предметом цього спору.

Частиною 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду. З метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову. Інститут забезпечення позову передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (Рішення Конституційного Суду України від 31.05.2011 №4-рп/2011).

Згідно з частиною 4 статті 139 Господарського процесуального кодексу України у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Отже, з положень частини 4 статті 139 Господарського процесуального кодексу України слідує, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 частиною 4 статті 139 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Зважаючи на практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.

Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Слід зауважити, що розгляд справи по суті - це безпосередньо вирішення спору судом з винесенням відповідного рішення, у свою чергу забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача. Такі заходи здійснюються до вирішення справи по суті з метою створення можливості реального та ефективного виконання рішення суду.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Подібні висновки викладені Верховним Судом в постановах від 16.02.2021 у справі №910/16866/20, від 20.07.2021 у справі №904/1933/21, від 15.04.2021 у справі №910/16370/20.

Достатньо обґрунтованою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову.

Як зазначалося вище, нерухоме майно загальною площею 38,9 кв.м., яке розташоване по вулиці Січових Стрільців, 55 в м. Київ (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), щодо якого заявник просить заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Лютурус" та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо нерухомого майна, у тому числі шляхом укладення договорів купівлі-продажу, дарування, міни, про задоволення вимог іпотекодержателя, передачі в оренду, поділу об`єкта тощо не визначено заявником як предмет майбутнього позову, а отже, не буде предметом спору.

Що стосується вказаного заходу забезпечення позову суд вважає за необхідне зазначити те, що заявником не доведено, а суд не вбачає наявності зв`язку між забороною Товариству з обмеженою відповідальністю "Лютурус" та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо нерухомого майна загальною площею 38,9 кв.м., яке розташоване по вулиці Січових Стрільців, 55 в м. Київ (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), та предметом майбутнього позову - стягнення до місцевого бюджету міської ради 1 270 869 грн. 74 коп. - безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки по вулиці Зимових походів, 2Б в місті Дніпро з кадастровим номером :09:265:0232, зокрема, такий захід не буде спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову - стягнення грошової суми, тобто рішення суду не може бути виконано у зв`язку із вказаною забороною або за рахунок цієї заборони, рішення суду буде існувати окремо, а заборона - окремо.

Також суд зазначає про те, що стосовно заборони будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо нерухомого майна, у тому числі шляхом укладення договорів купівлі-продажу, дарування, міни, про задоволення вимог іпотекодержателя, передачі в оренду, поділу об`єкта, а саме нерухомого майна загальною площею 38,9 кв.м., яке розташоване по вулиці Січових Стрільців, 55 в м. Київ (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), то такий спосіб забезпечення щодо заборони іншим особам вчиняти дії, щодо майна, яке не є предметом спору, не передбачений статтею 137 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради (вх.№зз-103/25 від 15.08.2025) про забезпечення позову.

Керуючись статтями 136-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради (вх.№зз-103/25 від 15.08.2025) про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 18.08.2025.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.В. Загинайко