ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2025 р. Справа№ 910/9744/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Тищенко О.В.

Кравчука Г.А.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ»

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2025

у справі № 910/9744/24 (суддя - Удалова О.Г.)

за позовом Акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРИНІК АВТО»

про стягнення 34 114,58 грн

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

До Господарського суду міста Києва звернулось Акціонерне товариство «УКРТРАНСГАЗ» (далі позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРИНІК АВТО» (далі - відповідач) про стягнення 34 114,58 грн, з яких 16 979,38 грн - пеня та 17 135,20 грн - штраф.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про закупівлю послуг № від 07.03.2023 в частині надання послуг у встановлений договором строк.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.01.2025 у справі № 910/9744/24 позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРИНІК АВТО» на користь Акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» 11 472,93 грн пені, 12 747,70 грн штрафу, 1 719,85 грн судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд зазначив, що виходячи з умов договору, строк у 30 календарних днів для надання послуг має вираховуватись з моменту узгодження позивачем заявки-наряду, а відтак відповідачем прострочено виконання зобов`язань за надання послуг по автомобілю TOYOTA CAMRY на суму 182 109,96 грн з 31.08.2023 по 02.11.2023 (акт про повернення № 02/11/23 від 02.11.2023), натомість як по автомобілям: VOLKSWAGEN PASSAT; MAZDA BT-50; VOLKSWAGEN AMAROK відповідачем, зважаючи на те, коли позивачем узгоджені заявки-наряди, не допущено прострочення виконання зобов`язань.

З огляду на викладені обставини, суд виснував, що нарахування пені має здійснюватись з 31.08.2023 по 01.11.2023, оскільки 02.11.2023 відповідачем повернуто позивачу вказаний автомобіль, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню на суму пені в розмірі 11 472,93 грн та штрафу в розмірі 12 747,70 грн, які судом розраховані за період з 31.08.2023 по 01.11.2023 на суму простроченого зобов`язання в розмірі 182 109,96 грн.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із рішенням суду, Акціонерне товариство «УКРТРАНСГАЗ» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2025 у справі №910/9744/24 в частині незадоволених позовних вимог Акціонерного товариства «Укртрансгаз» та в цій частині прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «Укртрансгаз» у повному обсязі. Покласти судові витрати за подання апеляційної скарги на відповідача.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2025 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Тищенко О.В., Кравчук Г.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2025 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» на рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2025 у справі № 910/9744/24 залишено без руху, та надано строк на усунення недоліків.

11.02.2025 через систему «Електронний суд» від скаржника надійшла заява про усунення недоліків з доказами доплати судового збору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2025 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/9744/24 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» на рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2025. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження. Витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/9744/24.

20.02.2025 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи.

26.02.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

АТ «Укртрансгаз» не погоджується з оскаржуваним рішенням в частині незадоволеної пені у розмірі 5 506,45 грн та 4 387,50 грн штрафу, та вважає його в цій частині незаконним, необґрунтованим та таким, що прийнято при нез`ясуванні судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, при невідповідності висновків суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Позивач вважає, що строк надання послуг починає свій перебіг від дати передання Замовником Виконавцю техніки в ремонт відповідно по Актам надання послуг з технічного обслуговування і ремонту та закінчується в момент повернення техніки з ремонту з урахуванням актів надання послуг.

За доводами апелянта, підписуючи акт(-и) передавання-приймання колісного транспортного засобу, його складових частин (систем) для надання послуг з технічного обслуговування і ремонту, Виконавець взяв на себе крім всього, обов`язок у складанні Заявок (Нарядів-замовлення) та наданні послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобілів в строк протягом 30 календарних днів.

Стверджуючи про порушення судом процесуального права, позивач посилається на неврахування судом доводів позивача, натомість як було враховано доводи відповідача, які спростовуються доказами у справі.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважаючи висновки суду в оскаржуваній частині такими, що відповідають обставинам справи.

Відповідач стверджує, що без погодження з позивачем вартості ремонту він не міг почати ремонт, так як це було б порушенням п. 5.5. договору, а тому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог без змін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи

Між Акціонерним товариством «Укртрансгаз» (далі - Позивач, Замовник, АТ «Укртрансгаз») та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРИНІК АВТО» (далі - Відповідач, Виконавець, ТОВ «ТРИНІК АВТО») було укладено договір про закупівлю послуг № від 07.03.2023, за умовами п. 1.1 якого Виконавець зобов`язується за Технічним завданням Замовника надати послуги, зазначені в пункті 1.2 цього Договору, а Замовник - прийняти та оплатити такі послуги.

Згідно з п. 1.2. Договору найменування послуг: «Послуги з ремонту і технічного обслуговування мототранспортних засобів і супутнього обладнання (Ремонт і технічне обслуговування легкових автомобілів, автобусів м. Івано-Франківськ та/або Івано-Франківська обл. та/або м. Львів та/або Львівська обл.)», код згідно ЄЗС за ДК 021:2015- 50110000-9.

Пунктом 1.3. Договору визначено, що зміст послуг, орієнтований перелік послуг, вимоги до послуг, строки надання послуг, орієнтований перелік легкових автомобілів, автобусів (далі - Техніка) та інші умови зазначені в Технічному завданні, яке наведене в додатку 1 до Договору (далі - Технічне завдання).

Відповідно до п. 3.1. Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 15.05.2023 до Договору) встановлено, що ціна цього Договору становить 4 798 556,40 грн (чотири мільйони сімсот дев`яносто вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят шість гривень 40 коп.), у т.ч. ПДВ 799 759,40 грн (сімсот дев`яносто дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят дев`ять гривень 40 коп.).

Пунктом 5.1. Договору встановлено, що строк надання послуг зазначено в п. 3 Технічного завдання до Договору.

При цьому пунктом 3 «Строк надання послуг та гарантійні зобов`язання» Технічного завдання (додаток № 1 до Договору) встановлено, що строк надання послуг складає 30 (тридцять) календарних днів з дати передачі по акту приймання передачі Техніки Замовником Виконавцю.

Передача Техніки для надання послуг за Договором (здійснення ремонту та/або технічного обслуговування) оформляється актом приймання-передачі Техніки між Замовником і Виконавцем, який підписується уповноваженими представниками Сторін, в якому зазначаються найменування Техніки, кількість, комплектність, заводський номер, залишкова (заставна) вартість, наявність додаткового обладнання (устаткування) встановленого на Техніці (у разі наявності такого), дата передачі та реквізити цього Договору. Виконавець несе повну матеріальну відповідальність за збереження Техніки з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін відповідного акту приймання-передачі Техніки (ч. 1 п. 5.4. Договору).

Згідно з ч. 2 вказаного пункту повернення Техніки Виконавцем Замовнику після надання послуг оформлюється Сторонами актом приймання-передачі Техніки, який підписується уповноваженими представниками Сторін.

Відповідно до п. 5.5. Договору встановлено, що узгоджений Сторонами перелік послуг та їх вартість, які необхідно надати на конкретно визначених одиницях Техніки Замовника, зазначається у заявках (нарядах - замовленнях), далі - заявках, на проведення ремонту та/або технічного обслуговування Техніки.

Заявки складаються Виконавцем, узгоджуються Замовником та підписуються уповноваженими представниками Сторін. У разі виникнення в ході надання послуг необхідності надання додаткових послуг в межах суми Договору, зазначеної в пункті 3.1 цього Договору, але не узгоджених Сторонами у заявці, Сторони узгоджуватимуть їх перелік, вартість і строки виконання у додатковій заявці (п. 5.6. Договору).

Вказаний Договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами і діє по 31 грудня 2023 року, а в частині гарантійних зобов`язань та розрахунків - до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань (п. 10.1 Договору).

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин, а також доводи, з якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Між Замовником (позивачем) та Виконавцем (відповідачем) були підписані наступні акти про передачу техніки для надання послуг, а саме:

- акт № 1/07/23 від 31.07.2023 «передавання-приймання колісного транспортного засобу, його складових частин (систем) для надання послуг з технічного обслуговування і ремонту» (далі - Акт №1/07/23 від 31.07.2023), згідно з яким Замовником було передано Виконавцю для надання послуг, передбачених Договором, автомобіль TOYOTA CAMRY, шасі (кузов): № НОМЕР_1 , реєстраційний (державний) номер: НОМЕР_2 , 2006 р.в., пробіг автомобіля: 829994 км;

- акт № 10/1 від 06.10.2023 «передавання-приймання колісного транспортного засобу, його складових частин (систем) для надання послуг з технічного обслуговування і ремонту» (далі - Акт №10/1 від 06.10.2023), згідно з яким Замовником було передано Виконавцю для надання послуг, передбачених Договором, автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, шасі (кузов): № НОМЕР_3 , реєстраційний (державний) номер: НОМЕР_4 , пробіг автомобіля: 820228 км;

- акт № 4910/1 від 27.10.2023 «передавання-приймання дорожнього транспортного засобу (ДТЗ), його складових для надання послуг з технічного обслуговування і ремонту» (далі - Акт № 4910/1 від 27.10.2023), згідно з яким Замовником було передано Виконавцю для надання послуг, передбачених Договором, автомобіль MAZDA BT-50, шасі (кузов): № НОМЕР_5 , реєстраційний (державний) номер: НОМЕР_6 , 2012 р.в., пробіг автомобіля: 146941 км;

- акт № 1/1 від 21.09.2023 «передавання-приймання колісного транспортного засобу, його складових частин (систем) для надання послуг з технічного обслуговування і ремонту» (далі - Акт №1/1 від 21.09.2023), згідно з яким Замовником було передано Виконавцю для надання послуг, передбачених Договором, автомобіль VOLKSWAGEN AMAROK, шасі (кузов): № НОМЕР_7 , реєстраційний (державний) номер: НОМЕР_8 , 2016 р.в., пробіг автомобіля: 171417 км.

Крім того, між Замовником (позивачем) та Виконавцем (відповідачем) були підписані:

- наряди-замовлення від 07.09.2023 №№50, 51, 52, 53, від 06.10.2023 №№ 60, 61, 62, від 13.10.2023 № 70 та від 27.10.2023 № 983, в яких було визначено перелік послуг (робіт), запасних частин та матеріалів, а також їх вартість, які необхідно Виконавцю надати по Техніці Замовника, а саме: автомобілю TOYOTA CAMRY, шасі (кузов): № НОМЕР_1 , реєстраційний (державний) номер: НОМЕР_2 , 2006 р.в., пробіг автомобіля: 829994 км;

- наряд-замовлення від 06.10.2023 № 815, в якому було визначено перелік послуг (робіт), запасних частин та матеріалів, а також їх вартість, які необхідно Виконавцю надати по Техніці Замовника, а саме автомобілю VOLKSWAGEN PASSAT, шасі (кузов): № НОМЕР_3 , реєстраційний (державний) номер: НОМЕР_4 , пробіг автомобіля: 820228 км;

- наряди-замовлення від 02.11.2023 №№ 1027, 1027-2, 1027-3, в яких було визначено перелік послуг (робіт), запасних частин та матеріалів, а також їх вартість, які необхідно Виконавцю надати по Техніці Замовника, а саме автомобілю MAZDA BT-50, шасі (кузов): № НОМЕР_5 , реєстраційний (державний) номер: НОМЕР_6 , 2012 р.в., пробіг автомобіля: 146941 км;

- наряди-замовлення від 21.09.2023 №№ 34954, 34954-1, 34954-2, в яких було визначено перелік послуг (робіт), запасних частин та матеріалів, а також їх вартість, які необхідно Виконавцю надати по Техніці Замовника, а саме автомобілю VOLKSWAGEN AMAROK, шасі (кузов): № НОМЕР_7 , реєстраційний (державний) номер: НОМЕР_8 , 2016 р.в., пробіг автомобіля: 171417 км;

Повернення техніки після надання послуг оформлено між сторонами наступними документами:

- акт № 02/11/23 від 02.11.2023 передавання-приймання колісного транспортного засобу, його складових частин (систем) після надання послуг з технічного обслуговування та ремонту (далі - Акт № 02/11/23 від 02.11.2023), згідно з яким Виконавцем після надання послуг, передбачених Договором, було повернуто Замовнику автомобіль TOYOTA CAMRY, шасі (кузов): № НОМЕР_1 , реєстраційний (державний) номер: НОМЕР_2 , 2006 р.в., пробіг автомобіля: 829994 км;

- акт № 10/2 від 16.11.2023 передавання-приймання колісного транспортного засобу, його складових частин (систем) після надання послуг з технічного обслуговування та ремонту (далі - Акт № 10/2 від 16.11.2023), згідно з яким Виконавцем після надання послуг, передбачених Договором, було повернуто Замовнику автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, шасі (кузов): № НОМЕР_3 , реєстраційний (державний) номер: НОМЕР_4 , пробіг автомобіля: 820228 км;

- акт № 4910/2 від 05.12.2023 передавання-приймання дорожнього транспортного засобу (ДТЗ), його складових після надання послуг з технічного обслуговування і ремонту (далі - Акт № 4910/2 від 05.12.2023), згідно з яким Виконавцем після надання послуг, передбачених Договором, було повернуто Замовнику автомобіль MAZDA BT-50, шасі (кузов): № НОМЕР_5 , реєстраційний (державний) номер: НОМЕР_6 , 2012 р.в., пробіг автомобіля: 146941 км;

- акт № 1/2 від 27.10.2023 передавання-приймання колісного транспортного засобу, його складових частин (систем) після надання послуг з технічного обслуговування та ремонту (далі - Акт № 1/2 від 27.10.2023), згідно з яким Виконавцем після надання послуг, передбачених Договором, було повернуто Замовнику автомобіль VOLKSWAGEN AMAROK, шасі (кузов): № НОМЕР_7 , реєстраційний (державний) номер: НОМЕР_8 , 2016 р.в., пробіг автомобіля: 171417 км.

Також сторонами Договору було підписано:

- по автомобілю TOYOTA CAMRY: акт надання послуг № 683 від 02.11.2023 на загальну суму 86 384,40 гривень; акт надання послуг № 684 від 02.11.2023 на суму 3 164,76 гривень; акт надання послуг № 685 від 02.11.2023 на загальну суму 55 620,00 гривень; акт надання послуг № 686 від 02.11.2023 на загальну суму 1 509,60 гривень; акт надання послуг № 687 від 02.11.2023 на загальну суму 3 188,40 гривень; акт надання послуг № 688 від 02.11.2023 на загальну суму 7 407,60 гривень; акт надання послуг № 689 від 02.11.2023 на загальну суму 4 810,80 гривень; акт надання послуг № 690 від 02.11.2023 на суму 4 440,00 гривень; акт надання послуг № 682 від 01.12.2023 на загальну суму 20 024,40 гривень;

- по автомобілю VOLKSWAGEN PASSAT: акт надання послуг №732 від 21.11.2023 на загальну суму 52 140,00 гривень;

- по автомобілю MAZDA BT-50: акт надання послуг № 799 від 07.12.2023 на загальну суму 5 163,60 гривень; акт надання послуг № 800 від 07.12.2023 на загальну суму 49 446,00 гривень; акт надання послуг № 801 від 07.12.2023 на загальну суму 18 135,60 гривень;

- по автомобілю VOLKSWAGEN AMAROK: акт надання послуг №831 від 19.12.2023 на загальну суму 12 013,44 гривень; акт надання послуг № 832 від 19.12.2023 на загальну суму 33 306,00 гривень; акт надання послуг № 833 від 19.12.2023 на загальну суму 12 919,20 гривень.

Звернувшись до суду з даним позовом, позивач вказав, що відповідачем послуги надані не у строк, погоджений договором. За твердженням позивача, відповідач (виконавець) зобов`язаний був надати послуги по переданій Техніці: за актом № 1/07/23 від 31.07.2023 - у строк до 30.08.2023 (включно); за актом № 10/1 від 06.10.2023 - у строк до 06.11.2023 (включно); за актом № 4910/1 від 27.10.2023 - у строк до 27.11.2023 (включно); за актом № 1/1 від 21.09.2023 - у строк до 23.10.2023 (включно).

За твердженням позивача, послуги по техніці згідно з актами №1/07/23 від 31.07.2023, № 10/1 від 06.10.2023, № 4910/1 від 27.10.2023 та № 1/1 від 21.09.2023 були надані Виконавцем з порушенням встановленого Договором строку, про що свідчать акти № 02/11/23 від 02.11.2023, № 10/2 від 16.11.2023, № 4910/2 від 05.12.2023, № 1/2 від 27.10.2023 та акти надання послуг №№ 683-690 від 02.11.2023, № 682 від 01.12.2023, № 732 від 21.11.2023, №№ 799-801 від 07.12.2023, №№ 831-833 від 19.12.2023.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач вказав, що ним не порушено строки надання послуги, оскільки послуги надані відповідачем позивачу у встановлений строк - 30 календарних днів з моменту погодження позивачем заявок-нарядів. Так, відповідач вказав, що:

- по автомобілю TOYOTA CAMRY, переданого для надання послуг по акту від 31.07.2023, погодження заявки відбулось позивачем лише 31.10.2023, а 02.11.2024 автомобіль вже був відремонтований та переданий позивачу по акту;

- по автомобілю VOLKSWAGEN PASSAT погодження наряду-замовлення відбулось лише 23.10.2023, а 16.11.20023 такий автомобіль вже був відремонтований та переданий позивачу по акту;

- по автомобілю MAZDA BT-50 погодження наряду-замовлення відбулось 17.11.2023, а 05.12.2023 автомобіль був переданий позивачу по акту;

- по автомобілю VOLKSWAGEN AMAROK погодження наряду-замовлення відбулось 05.10.2024, а 27.10.2023 автомобіль був переданий позивачу по акту.

Оцінивши доводи учасників справи та наявні у справі докази як окремо, так і в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

При цьому сторонами в договорі встановлено, що строк надання послуг зазначено в п. 3 Технічного завдання до Договору, яким, у свою чергу, визначено, що строк надання послуг складає 30 (тридцять) календарних днів з дати передачі по акту приймання-передачі Техніки Замовником Виконавцю.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, автомобілі були передані замовником виконавцю в наступні дати: TOYOTA CAMRY - 31.07.2023, VOLKSWAGEN PASSAT - 06.10.2023, MAZDA BT-50 - 27.10.2023, VOLKSWAGEN AMAROK - 21.09.2023.

У свою чергу, вищевказані автомобілі передані відповідачем позивачу TOYOTA CAMRY - 02.11.2023 (акт № 02/11/23 від 02.11.2023), VOLKSWAGEN PASSAT - 16.11.2023 (№ 10/2 від 16.11.2023), MAZDA BT-50 - 05.12.2023 (акт № 4910/2 від 05.12.2023), VOLKSWAGEN AMAROK - 27.10.2023 (акт № 1/2 від 27.10.2023).

Разом з цим, судом враховано, що погодження позивачем як замовником нарядів-замовлення відбувалось не в день передачі автомобіля для надання послуг, так наряд-замовлення на послуги з обслуговування автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT - погоджено 23.10.2023, MAZDA BT-50 - 17.11.2023, VOLKSWAGEN AMAROK - 05.10.2023, що підтверджується електронним листуванням сторін, долученим до відзиву на позов.

Водночас, судом критично оцінюються посилання відповідача на те, що наряд-замовлення на послуги по автомобілю TOYOTA CAMRY були погоджені позивачем 31.10.2023, оскільки, як вбачається з листування сторін, 31.10.2024 відбулось лише погодження наряду-замовлення № 983 від 27.10.2024, яким передбачена заміна лямбда зонда заднього лівого на суму 4 440,00 грн, щодо погодження інших нарядів-замовлення саме 31.10.2023 відповідачем не підтверджено власні твердження.

Отже, відповідачем не доведено факт відсутності прострочення виконання зобов`язань з надання послуг по автомобілю TOYOTA CAMRY на суму 182 109,96 грн, оскільки між сторонами підписано акти надання послуг по такому автомобілю на загальну суму 186 549,96 грн, у той час, як наряд-замовлення № 983 від 27.10.2024 містив в собі лише надання послуг на суму 4 440,00 грн.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем прострочено виконання зобов`язань за надання послуг по автомобілю TOYOTA CAMRY на суму 182 109,96 грн з 31.08.2023 по 02.11.2023 (акт про повернення № 02/11/23 від 02.11.2023).

Як зазначено у п. 7.2 Договору, за порушення строків надання послуг, встановлених цим Договором, Виконавець сплачує на користь Замовника пеню в розмірі 0,1 (нуль цілих одна десята) відсотка вартості послуг, за якими допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять календарних днів Виконавець додатково сплачує штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Судова колегія вважає вмотивованими та обґрунтованими висновки суду першої інстанції стосовно незгоди зі здійсненими позивачем нарахуваннями пені та штрафу з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем нарахування пені здійснено зі спливом 30 календарних днів після передання автомобіля відповідачу за актом та до дня, який передує даті підписання між сторонами актів наданих послуг. На вказаному наполягає позивач також й у поданій апеляційній скарзі.

Як визначено п. 5.4 договору, передача Техніки для надання послуг за Договором оформляється актом приймання-передачі Техніки між Замовником і Виконавцем

При цьому повернення Техніки Виконавцем Замовнику після надання послуг оформлюється Сторонами актом приймання-передачі Техніки, який підписується уповноваженими представниками Сторін.

Відповідно п. 5.5. Договору встановлено, що узгоджений Сторонами перелік послуг та їх вартість, які необхідно надати на конкретно визначених одиницях Техніки Замовника, зазначається у заявках (нарядах - замовленнях), далі - заявках, на проведення ремонту та/або технічного обслуговування Техніки.

Заявки складаються Виконавцем, узгоджуються Замовником та підписуються уповноваженими представниками Сторін. У разі виникнення в ході надання послуг необхідності надання додаткових послуг в межах суми Договору, зазначеної в пункті 3.1 цього Договору, але не узгоджених Сторонами у заявці, Сторони узгоджуватимуть їх перелік, вартість і строки виконання у додатковій заявці (п. 5.6. Договору).

Виходячи із системного аналізу умов укладеного між сторонами договору, судова колегія погоджується з судом першої інстанції в тому, що строк у 30 календарних днів для надання послуг має вираховуватись з моменту узгодження позивачем заявки-наряду.

Отже, нарахування пені до дня підписання між сторонами акту приймання-передачі послуг у даному випадку є безпідставним, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору відповідачем повернуто позивачу техніку, а саме:

- TOYOTA CAMRY - 02.11.2023, у той час як акти наданих послуг по вказаному автомобілю були підписані між сторонами 02.11.2024 на загальну суму 166 525,56 грн та 01.12.2024 на суму 20 024,40 грн;

- VOLKSWAGEN PASSAT - 16.11.2023, у той час як акт підписано 21.11.2023;

- MAZDA BT-50 - 05.12.2023, у той час як акти були підписані 07.12.2023;

- VOLKSWAGEN AMAROK - 27.10.2023, у той час як акти були підсипані 19.12.2023.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності з критерієм вірогідності, суд враховує, що акти наданих послуг підписувались між сторонами вже після передачі автомобілів, проте викладене не вказує на ненадання відповідачем послуг до моменту передачі. Більше того, відповідачем не могли надаватись послуги з технічного обслуговування та ремонту автомобілів позивача після передачі останніх позивачу.

Крім того, підписання актів є фінальною узгоджувальною дією сторін, проте не вказує, що послуги надані саме в день підписання актів наданих послуг.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в тому, що по автомобілям: VOLKSWAGEN PASSAT; MAZDA BT-50; VOLKSWAGEN AMAROK відповідачем, зважаючи на те, коли позивачем узгоджені заявки-наряди, не допущено прострочення виконання зобов`язань.

Водночас, матеріалами справи підтверджується прострочення виконання зобов`язань з надання послуг по TOYOTA CAMRY, відповідачем прострочено надання послуг на суму 182 109,96 грн.

Відтак, нарахування пені має здійснюватись з 31.08.2023 по 01.11.2023, оскільки 02.11.2023 відповідачем повернуто позивачу вказаний автомобіль.

За викладених обставин, заявлені позивачем вимоги судом першої інстанції вмотивовано визнано частково обґрунтованими на суму пені в розмірі 11 472,93 грн та штрафу в розмірі 12 747,70 грн, які судом розраховані за період з 31.08.2023 по 01.11.2023 на суму простроченого зобов`язання в розмірі 182 109,96 грн, натомість як у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача 5 506,45 грн пені та 4 387,50 грн штрафу з наведених вище підстав, з якими погодилася судова колегія та які не спростовано позивачем у поданій ним апеляційній скарзі.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).

За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статей 216, 218 ГК України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій в порядку, передбаченому законодавством та договором.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Відповідно до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Суд зазначає, що за порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено пеню.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ

5.1. мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Доводи позивача зводяться до того, що строк надання послуг починає свій перебіг від дати передання Замовником Виконавцю техніки в ремонт відповідно по Актам надання послуг з технічного обслуговування і ремонту та закінчується в момент повернення техніки з ремонту з урахуванням актів надання послуг.

Натомість, оцінюючи вказані доводи виходячи із системного аналізу умов укладеного між сторонами договору, судова колегія вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що строк у 30 календарних днів для надання послуг має вираховуватись з моменту узгодження позивачем заявки-наряду.

Аргументи позивача про порушення судом норм процесуального права, що на його думку полягає в наданні переваги доводам відповідача, колегія суддів вважає надуманими, оскільки судом надано належно оцінку доказами сторін з урахуванням критерію вірогідності таких доказів, а відтак вказані доводи підлягають відхиленню як необґрунтовані.

Таким чином, апеляційна скарга не містить обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваного рішення, а доводи, наведені скаржником, не спростовують висновки суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2025 у справі № 910/9744/24 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» на рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2025 у справі № 910/9744/24 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» на рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2025 у справі № 910/9744/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2025 у справі № 910/9744/24 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді О.В. Тищенко

Г.А. Кравчук