ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"19" серпня 2025 р. м. Рівне Справа № 918/322/25
Господарський суд Рівненської області у складі судді Бережнюк В.В.,
розглянувши матеріали справи
за позовом: керівника Рівненської окружної прокуратури
в інтересах держави в особі: Рівненської міської ради
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Голд С"
про: усунення перешкод у користуванні майном шляхом скасування рішень державного реєстратора та визнання права власності
Секретар судового засідання Мамчур А.Ю.
від прокуратури Гіліс І.В.
від позивача не з`явився
від відповідача Ващишин О.П.
Рішенням від 29.07.2025 (суддя Качур А.М.) позов задоволено частково. Визнано за Рівненською міською територіальною громадою в особі Рівненської міської ради (33028, м. Рівне, вул. Соборна,12-а, ідентифікаційний код 34847334) право власності на самочинно збудований об`єкт підпірну стінку (№ 1), розташовану за адресою: вул. Київська, 100в, м. Рівне, на земельній ділянці з к.н.:01:035:0092 площею 0,2071 га. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Голд С" (33012, м. Рівне, вул. Київська 100в, ідентифікаційний код 38610592) на користь Рівненської обласної прокуратури (33028, м. Рівне, вул. 16 липня 52, ідентифікаційний код 02910077) 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять два) грн 40 коп судового збору. Судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 4844,80 грн покладено на позивача.

04 серпня 2025 року на адресу суду надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Голд С" Селецького Руслана Вікторовича про ухвалення рішення про судові витрати, згідно якого просить суд стягнути з Рівненської окружної прокуратури на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Голд С" 20 000 (двадцять тисяч) грн 00 коп відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, також стягнути з Рівненської окружної прокуратури на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Голд С" 12 000 грн 00 коп відшкодування витрат, пов`язаних із проведенням експертизи.

Згідно розпорядження керівника апарату суду від 04.08.2025 №03-04/62/2025 щодо призначення повторного автоматичного розподілу судових справ, у зв`язку з перебування у відпустці судді Качура А.М. у період з 04.08.2025 по 22.08.2025, справу передано на повторний автоматизований розподіл.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №918/322/25 розподілено для розгялду судді Бережнюк В.В.

Ухвалою від 05.08.2025 розгляд заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Голд С" Селецького Руслана Вікторовича про ухвалення рішення про судові витрати призначено на 19 серпня 2025 р. на 11:20 год.

07 серпня 2025 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Голд С" надійшло клопотання про долучення до справи копію акту №ОУ-0008 здачі-приймання наданих послуг від 06.08.2025 до договору №02-06 про надання правничої допомоги від 19.06.2025.

15 серпня 2025 року від Рівненської окружної прокуратури надійшло клопотання про відмову в задоволенні заяви ТОВ "Голд С" про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат.

Представник ТОВ "Голд С" у засіданні 19.08.2025 підтримав заяву про ухвалення рішення про судові витрати.

Представник прокуратури просив відмовити в задоволенні заяви ТОВ "Голд С".

Враховуючи, що неявка учасників не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, відтак, керуючись статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Голд С" Селецького Руслана Вікторовича, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, суд дійшов висновку, що заяву про ухвалення рішення про судові витрати слід задоволити.

Відповідно до ст.221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

За умовами ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема: судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Отже, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами частини 4 та 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як свідчать матеріали справи, з метою отримання правової допомоги, у тому числі і представництва інтересів у суді, Товариство з обмеженою відповідальністю "Голд С" звернулося до Адвокатського бюро "Віталія Грабовського", про що було укладено відповідний Договір про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 30.01.2023.

У даній справі інтереси позивача представляв адвокат Грабовський Віталій Анатолійович.

Подано копію ордеру на надання правової допомоги від 24.04.2025 на ім`я адвоката Грабовського Віталія Анатолійовича.

30.01.2023 між Адвокатським бюро "Віталія Грабовського" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Голд С" як Клієнтом укладено Договір про надання адвокатських послуг (правничої допомоги), пунктом 1.1 якого передбачено, що за цим Договором Бюро зобов`язується надавати адвокатські послуги (правничу допомогу) Клієнту в обсязі і на умовах, визначених Договором та Предметним завданням, кожне з яких є невід`ємною частиною даного Договору з моменту його підписання Сторонами.

Згідно п. 1.1 Предметного завдання №23-04-2025 від 23.04.2025 р., яке є невід`ємною частиною вищезазначеного Договору, Бюро зобов`язується надати Клієнту адвокатські послуги (правничу допомогу) з представництва інтересів Клієнта під час розгляду Господарським судом Рівненської області справи № 918/322/25 за позовом Керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Голд С" про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою комунальної власності, зобов`язання знести об`єкт самочинного будівництва та скасування рішення державного реєстратора.

До послуг, що надаються за цим Договором та Предметним завданням, входить: аналіз документів наданих Клієнтом: судової практики та розробку правової позиції по справі; підготовку та подання необхідних процесуальних документів та заяв по суті справи: заяв, відзиву, письмових пояснень, клопотань тощо; підготовка та подання необхідних адвокатських запитів; у разі необхідності надання усних консультацій та вчинення інших дій необхідних для виконання умов цього Договору; участь в судових засіданнях під час розгляду справи Господарським судом Рівненської області.

Відповідно до ордеру від 24 квітня 2025 року серії ВК № 1169536, адвокат Грабовський В.А. представляв інтереси ТОВ "Голд С" у Господарському суді Рівненської області та котрий приймав участь у судових засіданнях.

05.06.2025 представника відповідача ТОВ "Голд С" адвоката Грабовського В.А. мобілізовано до Збройних Сил України.

19.06.2025 року між Адвокатським бюро "Олександра Ващишина" та ТОВ "Голд С" як Клієнтом укладено договір про надання правничої № 02-06 (Договір).

Пунктом 1.1 Договору передбачено, що за цим Договором Бюро зобов`язується надати правничу допомогу Клієнту представництва інтересів Клієнта під час розгляду Господарським судом Рівненської області справи № 918/322/25 за позовом Керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської міської ради до ТОВ "ГОЛД С" про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою комунальної власності, зобов`язання знести об`єкт самочинного будівництва та скасування рішення державного реєстратора.

До послуг, що надаються за цим Договором, входить: ознайомлення з документами, що стосуються предмета цього Договору, та їх юридичний аналіз; підготовка та подання необхідних адвокатських запитів, процесуальних документів та заяв по суті справи: заяв, відзиву, письмових пояснень, клопотань тощо; у разі необхідності надання усних консультацій та вчинення інших дій необхідних для виконання умов цього Договору; участь в судових засіданнях під час розгляду Господарським судом Рівненської області справи, зазначеної у п. 1.1 цього Договору (пункт 1.2).

Для виконання цього Договору Клієнт надає адвокатському бюро права (повноваження), якими він володіє згідно чинного законодавства, зокрема, процесуальним законодавством, в межах якого здійснюється судочинство, без будь-яких обмежень на вчинення окремих процесуальних дій (пункт 1.3).

Відповідно до ордеру від 23 червня 2025 року серії ВК № 1177254 адвокат Ващишин О.П. представляє інтереси ТОВ "Голд С" у Господарському суді Рівненської області та котрий приймав участь у судових засіданнях.

Умовами укладеного між Адвокатським бюро "Віталія Грабовського" та ТОВ "Голд С" Договору і Предметного завдання передбачено, що правочин є оплатним. Клієнт сплачує Бюро винагороду та гонорар адвоката протягом пяти робочих днів з дня виставлення рахунку Бюро (пункти 4.1 4.3 Договору).

Винагорода Бюро згідно з цим Договором встановлюється у 20 000,00 грн (пункти 1.3-1.4 Предметного завдання).

Згідно рахунку №02-05/2025 від 02.05.2025 та 01.08.2025 ТОВ "Голд С" двома платежами перерахувало на банківський рахунок Адвокатського бюро "Віталія Грабовського" 20 000,00 грн за наданні адвокатські послуги, що підтверджується платіжними інструкціями № 595 від 02 травня 2025 р. та № 1055 від 01.08.2025 р.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу Адвокатським бюро "Віталія Грабовського" надано Акт здачі-приймання наданих послуг від 03.06.2025 р. до Договору про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 30.01.2023 р.

Умовами укладеного між Адвокатським бюро "Олександра Ващишина" та ТОВ "Голд С" Договору передбачено, що правочин є оплатним. Клієнт здійснює оплату на користь Бюро у безготівковій формі шляхом перерахування відповідної суми коштів на поточний рахунок Бюро та зобов`язується сплатити на користь останнього гонорар, який є фіксованим та становить 5 000,00 (п`ять тисяч) гривень (пункти 2.1 - 2.3).

Сторонами погоджено, що гонорар сплачується Клієнтом на користь Бюро протягом 10 (десяти) календарних днів з дня ухвалення Господарським судом Рівненської області судового рішення у справі, що зазначена в п. 1.1 цього Договору (пункт 2.4).

Згідно Договору № 02-06 про надання правничої допомоги між Адвокатським бюро "Олександра Ващишина" та ТОВ "Голд С" від 19.06.20225 р. ТОВ "Голд С" перерахувало на банківський рахунок Адвокатського бюро "Олександра Ващишина" 5000,00 грн за наданні адвокатські послуги, що підтверджується платіжною інструкцією № 1054 від 01.08.2025 р.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу Адвокатським бюро "Олександра Ващишина" надано Акт №ОУ-0008 здачі-приймання наданих послуг від 06.08.2025 до Договору № 02-06 про надання правничої допомоги від 19.06.2025 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Голд С" та Адвокатським бюро "Олександра Ващишина".

Як вбачається з Договорів, сторони узгодили права та обов`язки, терміни дії договорів та плату за надання правової допомоги.

Матеріалами справи стверджено, що Договір та Акт підписано адвокатом та клієнтом без зауважень та заперечень.

Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судові витрати на оплату послуг адвоката підлягають відшкодуванню лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату або адвокатському обєднанню стороною, котрій такі послуги надавались, оплата послуг адвоката підтверджується відповідними фінансовими документами, і якщо такі послуги надавались адвокатом, а не будь-яким представником.

У даній справі Адвокатом зроблено заяву щодо вирішення питання про розподіл судових витрат та вказано про орієнтовний розрахунок судових витрат.

Згідно п. 6.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п`ятою статті 49 ГПК (в редакції, чинній до 15.12.2017).

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

В силу частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи, а відтак до судових витрат. Порядок відшкодування витрат на правничу допомогу врегульовано статтею 126 Господарського процесуального кодексу України. Так, частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 4 та 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Правова позиція щодо розумності та співмірності розміру витрат на правову допомогу також відображена у постановах Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 і від 01.08. 2019 у справі №915/237/18.

Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 звернув увагу на необхідність оцінки дій адвоката (щодо вивчення апеляційної скарги, підготовки до судового засідання, відзиву на апеляційну скаргу, клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції тощо) за критерієм обґрунтованості та пропорційності до предмета спору у розу-мінні приписів частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України з огляду на вимоги, які ставляться до адвоката, а саме наявності у такої особи повної вищої юридичної освіти, стажу роботи в галузі права, у зв`язку з чим такі дії не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи.

Відповідно до ст. 19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом і суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Такий висновок викладений у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18 та у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Стаття 12 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначає свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльності основним документом, що підтверджує набуття особою статусу адвоката відповідно і права на здійснення нею адвокатської діяльності на підставі договору про надання правової допомоги.

У ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вказує Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини (п. 28 Постанови).

Виходячи із системного аналізу наведених положень законодавства, беручи до уваги складність даної справи, ціну позову, характер спору та обсяг опрацьованого матеріалу для підготовки заяв по суті та заяв у справі, значення справи для сторін, суд дійшов висновку, що розмір гонорару заявленого ТОВ "Голд С" , відповідає критерію співмірності витрат на оплату послуг адвокатів визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України.

У даному випадку суд, приймає до уваги ті обставини, що справа № 918/322/25 не має публічного інтересу, відсутні складні арифметичні розрахунки під час підготування відповідних заяв, справа розглядалася за правилами загального позовного провадження.

Водночас, суд не погоджується з позицією Рівненської окружної прокуратури щодо необгрунтованості заявлених відповідачем судових витрат, викладеною у клопотанні про відмову у задоволенні заяви про стягнення з прокуратури на користь відповідача витрат на правничу допомогу, з огляду на наступне.

Суд звертає увагу на те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Зазначене узгоджується з позицією Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, наведеною в постанові від 03.10.19р. у справі № 922/445/19.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Особливістю фіксованого розміру адвокатського гонорару є те, що визначення саме такої форми в договорі виключає обов`язок зазначення відомостей щодо витраченого часу та вартості кожної наданої послуги (вчиненої дії) в детальному описі робіт (наданих послуг) або в акті приймання-передачі наданих послуг. У цьому випадку встановлення сторонами в умовах договору про надання правової допомоги вартості послуг (гонорару) з надання правової допомоги клієнту в у фіксованому розмірі виключає необхідність зазначення адвокатом відомостей щодо витраченого часу та вартості кожної дії виконаної ним на захист інтересів свого клієнта.

Подібні висновки викладено в додатковій постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.01.2022 у справі №910/1344/19 та постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.02.2022 у справі №916/893/21.

Фіксований розмір гонорару означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

У разі погодження між адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) та клієнтом фіксованого розміру гонорару такий гонорар обчислюється без прив`язки до витрат часу адвоката на надання кожної окремої послуги. Фіксований розмір гонорару не залежить від витраченого адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) часу на надання правничої допомоги клієнту. Подібні висновки Верховного Суду містяться у постанові від 19.11.2021 у справі №910/4317/21.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

У постанові Верховного Суду від 02.02.2024 року по справі №910/9714/22 зазначено:

"6.42. Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат, понесених нею на правову допомогу повністю або частково - керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами.

6.43. Сукупний аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання критеріїв визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу (статті 126, 129 ГПК України), дає підстави дійти висновку, що вирішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу по суті (розміру суми витрат, які підлягають відшкодуванню) є обов`язком суду, зокрема, шляхом надання оцінки доказам поданим стороною із застосуванням критеріїв визначених у статті 126 та частинах п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України.

6.44. Такий обов`язок у кожному конкретному випадку реалізовується на засадах змагальності та рівності сторін, шляхом надання сторонам можливості надати свої міркування/заперечення. За наслідками оцінки обставин справи і наведених учасниками справи щодо цього питання обґрунтувань та дослідження поданих стороною доказів за правилами статті 86 ГПК України, суд і ухвалює рішення в цій частині."

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 4 статті 129 ГПК України вказано, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову.

Перевіривши подані відповідачем докази, враховуючи співмірність заявленої відповідачем суми із складністю справи та виконаних адвокатами робіт (наданих послуг), оскільки позовні вимоги задоволені частково, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог відповідача та про стягнення з позивача 13 333,33 грн. витрат на правничу допомогу адвокатів.

Щодо стягнення з Рівненської окружної прокуратури на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Голд С" 12 000 грн 00 коп відшкодування витрат, пов`язаних із проведенням експертизи, суд зазначає наступне.

Витрати, пов`язані із проведенням експертиз, передбачені у ст. 127 ГПК України. Так, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

22.04.2025 між ТОВ "Голд С" та ПП фірмою "Експерт-Рівне" укладено Договір №250422/1 про проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи. Експертизу призначено на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Голд С" у господарській справі № 918/322/25 за позовом Керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Голд С" про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою комунальної власності, зобов`язання знести об`єкт самочинного будівництва та скасування рішень державного реєстратора №59975688 від 23.08.2021 р. та № 6313522 від 17.02.2022 р.

У матеріалах справи наявний висновок експерта №250422/1_ЮШ від 12.05.2025, який складений судовим експертом Шекелем Ю.В. на замовлення відповідача.

Вартість проведеної зазначеної експертизи становить 12 000,00 грн, які сплачено згідно рахунку № ЕР-0000011 від 23.04.2025 р., що підтверджується платіжною інструкцією № 540 від 24 квітня 2025 року.

У частині 4 статті 129 ГПК України передбачено загальне правило розподілу, за яким інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ст. 101 ГПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових

Частина перша статті 1 Закону України "Про судову експертизу" визначає, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб (частина перша статті 71 цього Закону).

Пункт 1.8 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, передбачає, що підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовим зверненням особи у випадках, передбачених законом, в якому обов`язково зазначаються її реквізити, номер справи або кримінального провадження або посилання на статтю закону, якою передбачено надання висновку експерта, перелік питань, що підлягають вирішенню, а також об`єкти, що підлягають дослідженню.

Системний аналіз наведених положень чинного законодавства дозволяє констатувати, що висновок експерта може бути підготовлений як на підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи та при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду із позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи.

Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ. Відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (особливо, якщо суд врахував відповідний висновок експерта як доказ), не відповідає вимогам розумності та правової визначеності, "підриває" конструкцію забезпечення передбачуваності застосування процесуальних норм, а тому не є такою, що відповідає верховенству права (постанова ВП ВС від 22.11.2023 у справі № 712/4126/22).

Беручи до уваги викладене та врахувавши те, що наданий відповідачем висновок експерта №250422/1_ЮШ від 12.05.2025, який складений на замовлення відповідача, був використаний судом при вирішенні спору та прийнятий до уваги під час ухвалення судового рішення, суд вважає, що вимоги ТОВ "Голд С" про стягнення витрат на проведення експертизи заявлені правомірно.

Оскільки рішенням Господарського суду Рівненської області від 29.07.2025 у справі № 918/322/25 позовні вимоги задоволено частково, суд дійшов висновку покласти витрати відповідача, пов`язані з проведенням експертизи, на орган прокуратури частково у сумі 8 000,00 грн.

При цьому, суд відмовляє відповідачу у задоволенні решти вимог заяви про відшкодування судових витрат за рахунок органу прокуратури.

Додаткове рішення може бути оскаржено (ч.5 ст.244 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 129, 237- 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Голд С" про ухвалення рішення про судові витрати у справі №918/322/25 задовольнити частково.

2. Стягнути з Рівненської обласної прокуратури (33028, м. Рівне, вул. 16 липня 52, ідентифікаційний код 02910077) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Голд С" (33012, м. Рівне, вул. Київська 100в, ідентифікаційний код 38610592) 13 333 (тринадцять тисяч триста тридцять три) грн 33 коп витрат на професійну правничу допомогу та 8 000 (вісім тисяч) грн 00 коп витрат на оплату за проведення експертизи. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Голд С" - відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення відповідно до ст. ст. 240-241, 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст додаткового рішення складений та підписаний 19 серпня 2025 року.

Суддя Бережнюк В.В.