ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20 серпня 2025 року Справа № 903/168/20

Господарський суд Волинської області у складі судді Вороняка А. С., за участі секретаря судового засідання Коритан Л. Ю., розглянувши матеріали за заявою Державного спеціалізованого підприємства Ліси України в особі філії Поліський лісовий офіс ДП Ліси України

про заміну сторони виконавчого провадження

по справі № 903/168/20

за позовом: Державного підприємства Ківерцівське лісове господарство

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Прімум Україна

про стягнення 25695,53 грн,

за участю представників-учасників справи:

від заявника: н/з;

від боржника: н/з;

від ВДВС: н/з.

У зв`язку з неявкою сторін, запис розгляду судової справи не здійснювався, відповідно до ч.3 ст. 222 ГПК України.

Установив:

05.08.2025 Державне спеціалізоване підприємство Ліси України в особі філії Поліський лісовий офіс ДП Ліси України подали до суду заяву в якій просить змінити сторону виконавчого провадження з виконання рішення Господарського суду Волинської області від 18 червня 2020 року по справі № 903/168/20, а саме Державне спеціалізоване підприємство Ліси України (вул. Руставелі Шота, 9 А, м.Київ, 01601, ) в особі філії Ківерцівське лісове господарство державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України (вул. Степана Бандери,4, м.Ківерці, Луцький р-н, Волинська обл.; 45200, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи: 45003195) на Державне спеціалізоване господарське підприємство Ліси України в особі філії Поліський лісовий офіс ДП Ліси України (43010, Волинська область, м. Луцьк, пр. Волі, 30, 7).

Ухвалою суду від 06.08.2025 прийнято до розгляду заяву про заміну стягувача у виконавчому провадженні та призначено її розгляд на 18.08.2025.

Заявник та інші учасники процесу у судове засідання 18.08.2025 не з`явились.

З цього приводу суд враховує, що неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження (ч. 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України)).

Розглянувши подану заяву, суд, оцінюючи докази в її обґрунтування за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, дійшов до висновку про підставність відповідної заяви та необхідність її задоволення, виходячи з такого.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 18.06.2020 по справі № 903/168/20 позов задоволено частково; стягнуто з ТзОВ «Прімум Україна» на користь ДП «Ківерцівське лісове господарство» 24326,12 грн, з них: 24052,00 грн заборгованості, 167,90 грн - 3% річних, 106,22 грн інфляційних збитків та 4830,10 грн судових витрат, з них 1989,98 грн судового збору та 2840,12 грн, пов`язаних з професійною правничою допомогою адвоката.

10.08.2020 на виконання вказаного рішення судом видано наказ № 903/168/20-1 про примусове виконання.

Відповідно до наказу Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» № 1869 від 18.10.2024 року «Про припинення філії «Ківерцівське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» відбулось припинення філії «Ківерцівське лісове господарство» шляхом її закриття.

Згідно п.3 наказу, визначено, що філія «Поліський лісовий офіс» є правонаступником прав та обов`язків ліквідованої філії «Ківерцівське лісове господарство».

Наказом від 31.12.2024 № 2338 «Про затвердження передавальних актів філій, що координуються Поліським лісовим офісом» затверджено передавальний акт філії «Ківерцівське лісове господарство», відповідно якого все наявне у філії «Ківерцівське лісове господарство» майно було передано до філії «Поліський лісовий офіс». Одночасно, наказом «Про припинення філії «Ківерцівське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» № 1869 від 18.10.2024 майно, права та обов`язки, які передані за передавальним актом, затвердженим наказом «Про затвердження передавальних актів філій, що координуються Поліським лісовим офісом» від 31.12.2024 № 2338 «Про затвердження передавального акту філії «Ківерцівське лісове господарство»» закріплено за філією «Поліський лісовий офіс» (код відокремленого підрозділу 45601597). Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань філія «Поліський лісовий офіс» є відокремленим підрозділом у формі філії державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».

За загальним правилом, правонаступництво це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво слід розглядати як певний юридичний механізм похідного право набуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника. Правонаступництво для юридичних осіб може наставати в разі їх припинення з правонаступництвом. Припинення юридичної особи з правонаступництвом, тобто реорганізація юридичної особи, може проводитись у формі злиття, приєднання, поділу або перетворення

У ст.129-1 Конституції України зазначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. ст. 18, 326 ГПК України та ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України; невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно з ч. 3 ст. 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Отже, у наведених правових нормах викладено принцип обов`язковості виконання рішення суду, що є однією із важливих складових принципу правової визначеності, а також права на справедливий суд, закріпленого, зокрема, у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Таким чином, оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

З поданих матеріалів вбачається, що на виконання судового рішення у справі №903/168/20, постановою Луцького відділу Державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 17.09.2020 відкрито виконавче провадження №63059976 щодо виконання наказу Господарського суду Волинської області від 10.08.2020 у справі №903/168/20-1 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Прімум Україна на користь Державного підприємства Ківерцівське лісове господарство 24326,12 грн, з них: 24052 грн заборгованості, 167,90 грн 3% річних, 106,22 грн інфляційних збитків та 4830,10 грн судових витрат, з них 1989,98 грн судового збору та 2840,12 грн, пов`язаних з професійною правничою допомогою адвоката.

Згідно зі ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч.5 ст. 334 ГПК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2020 у справі № 916/16/17 виснувала, що, на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу, з урахуванням підстав, визначених статтею 52 ГПК України. У цьому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу.

Згідно із ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Таким чином процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення (постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 року у справі №922/4519/14 та від 03.11.2020 року у справі №916/617/17).

За загальним правилом, правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво є самостійною підставою заміни сторони у зобов`язанні, його слід розглядати як певний юридичний механізм похідного права набуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника.

Відповідно до сталих висновків Верховного Суду наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Одночасно вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні (висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №2-3897/10 (провадження №61-45900св18), від 05.12.2018 у справі №643/4902/14-ц (провадження №61-26197св18), від 31.01.2018 у справі №201/8548/16-ц (провадження №61-16059св18) та від 15.08.2018 у справі №190/2119/14-ц (провадження №61-20171св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах (така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №2-3897/10 (провадження №61-46230св18), від 19.02.2020 у справі №2-3897/10 (провадження №61-45900св18).

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, для вирішення питання можливості правонаступництва необхідним є встановлення фактичних обставин заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником відповідно до норм матеріального права.

Згідно з ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Статтею 106 ЦК України передбачено, що злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом - за рішенням суду або відповідних органів державної влади. Законом може бути передбачено одержання згоди відповідних органів державної влади на припинення юридичної особи шляхом злиття або приєднання.

Порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення регламентовано статтею 107 ЦК України, за приписами якої кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом. Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до Єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників.

Отже, законодавець визначив дві форми припинення юридичної особи - в результаті реорганізації або в результаті ліквідації, а також визначив наслідки припинення юридичної особи в результаті реорганізації, які, на відміну від припинення юридичної особи в результаті ліквідації, полягають, зокрема, у переході майна, прав і обов`язків до правонаступників.

Верховним Судом у постанові від 14 вересня 2020 року у справі №296/443/16-ц зроблено правовий висновок, що у статтях 104 і 107 ЦК України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може пов`язуватися із внесення запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. При реорганізації шляхом приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий.

Правонаступництво настає не лише з моменту державної реєстрації припинення юридичної особи, а й також з моменту складення та підписання первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення, перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника (передавального акту, наказу про визначення відповідного підприємства правонаступником). Вищевикладене узгоджується із позицією Верховного Суду, що викладена у наступних постановах: від 16.06.2020 у справі №910/5953/17; від 04.11.2020 у справі №922/817/18; від 14.09.2020 у справі №296/443/16-ц.

Як вбачається із матеріалів заяви наказом Державного агентства лісових ресурсів України №1869 від 18.10.2024, зокрема, припинено державне підприємство "Ківерцівське лісове господарство" (код 00991551), шляхом реорганізації, а саме приєднання до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (код 44768034), визначено, що державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" є правонаступником прав та обов`язків державного підприємство "Ківерцівське лісове господарство".

Згідно інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення юридичної особи - державного підприємства "Ківерцівське лісове господарство" (підстава: рішення щодо реорганізації); визначено, що правонаступником такого є державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" (код 44768034).

Відповідно до наказу державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" №2338 від 21.12.2024, з поміж іншого, створено філії ДСГП "Ліси України" та включено філію "Ківерцівське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", місцезнаходження: 45200, Волинська область, м. Ківерці, вул. Кузнєцова, 4.

Наказом Державного агентства лісових ресурсів №1869 від 18.10.2024 затверджено передавальний акт державного підприємства "Ківерцівське лісове господарство", яке координується Волинським обласним управлінням лісового та мисливського господарства балансових рахунків, основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових активів, а також матеріалів лісовпорядкування та документів, які підтверджують речові права на земельні ділянки, нерухоме майно та інше від 09.01.2023, згідно з яким проведено безоплатну передачу активів та пасивів ДП "Ківерцівське лісове господарство" на баланс ДСГП "Ліси України" (філія "Ківерцівське лісове господарство") станом на 09.01.2023; правонаступництво щодо всього майна, усіх прав та обов`язків ДП "Ківерцівське лісове господарство" після його припинення шляхом реорганізації, а саме приєднання до ДСГП "Ліси України" (філія "Ківерцівське лісове господарство") переходить до ДСГП "Ліси України" (філія "Ківерцівське лісове господарство").

Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" наказом №2338 від 31.12.2024 створило філію "Поліський лісовий офіс" державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України".

Згідно з наказом державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" №1869 від 18.10.2024 було припинено філію "Ківерцівське лісове господарство" державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" шляхом її закриття; наказано директору філії "Ківерцівське лісове господарство", зокрема, забезпечити передачу активів та пасивів до філії "Поліський лісовий офіс" згідно із затвердженим передавальним актом.

Наказом державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України затверджено передавальні акти активів та пасивів на балансових та позабалансових рахунках, матеріалів лісовпорядкування та документів, які підтверджують речові права на земельні ділянки, нерухоме майно та інше по філіях, що координуються Поліськім лісовим офісом, в тому числі передавальний акт філії "Ківерцівське лісове господарство" державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", відповідно до якого проведено передачу активів та пасивів на балансових та позабалансових рахунках, матеріали лісовпорядкування та документи, які підтверджують речові права на земельні ділянки, нерухоме майно та інше філії "Ківерцівське лісове господарство" державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" на баланс філії "Поліський лісовий офіс" державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" станом на 31.12.2024.

Водночас, суд звертає увагу, що за змістом статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник, стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ, боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У ст. 80 ЦК України зазначено, що юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Відповідно до ч. 4 ст. 91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 95 ЦК України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходження та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх утворила, і діють на підставі затвердженого нею положення або на іншій підставі, передбаченій законодавством іноземної держави, відповідно до якого утворено юридичну особу, відокремленими підрозділами якої є такі філії та представництва.

Таким чином, філії, представництва, інші відокремлені підрозділи наділяються певною господарською компетенцією. Втім, не маючи статусу юридичної особи, останні не наділяються самостійною господарською процесуальною правоздатністю та дієздатністю, а можуть представляти інтереси юридичної особи в суді за умови надання їм таких повноважень. При цьому, стороною у справі (позивачем чи відповідачем) у такому випадку все одно є юридична особа, а коло повноважень відокремленого підрозділу останньої стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені юридичної особи визначається її установчими документами, положенням про відособлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу.

В положеннях про філію "Поліський лісовий офіс" державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" затвердженого наказом державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" від 31.12.2024 №2338 вказано, що філія є відокремленим підрозділом державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", який не має статусу юридичної особи, філія діє від імені підприємства та в його інтересах, здійснює делеговані підприємством функції відповідно до мети та предмету діяльності підприємства.

З огляду на вищенаведене у сукупності, враховуючи, зокрема, зміст наказу Державного агентства лісових ресурсів України №1869 від 18.10.2024, відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення ДП "Ківерцівське лісове господарство" шляхом реорганізації, положення ст. 104 ЦК України щодо переходу майна, прав та обов`язків юридичних осіб у разі реорганізації до правонаступників, передавальний акт, беручи до уваги принцип обов`язковості виконання судового рішення, яке набрало законної сили у встановленому законом порядку, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Поліський лісовий офіс" про заміну сторони виконавчого провадження та відповідно заміни стягувача Державного підприємства "Ківерцівське лісове господарство" у справі 903/168/20 у виконавчому провадженні №63059976 від 17.09.2020 на його правонаступника - Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" в особі філії "Поліський лісовий офіс".

Керуючись ст.ст. 52, 234, 235, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Поліський лісовий офіс" про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

2. Замінити стягувача - Державне спеціалізоване підприємство Ліси України (вул. Руставелі Шота, 9 А, м.Київ, 01601, ) в особі філії «Ківерцівське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (вул. Степана Бандери,4, м.Ківерці, Луцький р-н, Волинська обл.; 45200, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи: 45003195) на його правонаступника - Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" (вул. Руставелі Шота, № 9А, м. Київ, 01601, код 44768034) в особі філії "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (пр.Волі, буд.30, м.Луцьк, Волинська обл, 43010, код ВП 45601597) у виконавчому провадженні №63059976 від 17.09.2020 Луцького відділу Державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст.ст. 255-257 ГПК України до Північно - західного апеляційного господарського суду.

Повна ухвала підписана 25.08.2025.

Суддя А. С. Вороняк