РІШЕННЯ

Іменем України

07 серпня 2025 року м. Чернігівсправа № 927/283/25

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Кузьменко Т.О., за участю секретаря судового засідання Заєць І.М., розглянувши у порядку загального позовного провадження справу за позовом

за позовом: Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради (), вул. Жабинського, 15, м. Чернігів, 14017

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «УТБ-Інжиніринг» (), вул. Захисників України, 17А, м. Чернігів, 14000

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Управління Північного офісу Держаудитслужби у Чернігівській області (), вул. Єлецька, 11, м. Чернігів, 14000.

про стягнення 4 432 161,48 грн

за участю представників учасників справи:

від позивача: Ігнатенко Н.В.;

від відповідача: Левошко Я.Б.;

від третьої особи: Мойсієнко Н.О.

Суть спору. Позиції учасників справи, їх заяви і клопотання та процесуальні дії суду щодо розгляду справи.

Комунальне підприємство «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «УТБ-Інжиніринг» про стягнення 4432161,48 грн збитків.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач неправомірно включив витрати до розділу ІХ «Кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами» до актів № 7 за квітень 2023 року, № 8 за квітень 2023 року, № 9 за травень 2023 року, № 11 за липень 2023 року, № 14 за серпень 2023 року, № 15 за грудень 2023 року, № 16 за грудень 2023 року на загальну суму 4432161,48 грн, які були оплачені позивачем в повному обсязі, у зв`язку з чим і були спричинені збитки.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 07.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління Північного офісу Держаудитслужби у Чернігівській області, підготовче засідання призначено на 06.05.2025, встановлено сторонам строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень, пояснень третьої особи.

Ухвала суду від 07.04.2025 була доставлена до електронного кабінету в ЄСІТС сторін 10.04.205 о 02:29, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

В розумінні статті 242 ГПК України сторони належним чином повідомлені про розгляд справи в суді, про встановлені строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень, пояснень.

17.04.2025 третьою особою подані письмові пояснення, відповідно до яких остання зазначає про те, що враховуючи підстави виникнення господарських зобов`язань, визначених ч. 1 ст. 174 ГК України, починаючи з 30.12.2022 у ТОВ «УТБ-Інжиніринг» перед КП «Чернігівводоканал» виникло господарське зобов`язання виконати роботи, передбачені Договором № 22/12/2022 на суму 131670161,27 грн по цінах, що склались на момент виникнення господарського зобов`язання.

В порушення п. 6.2. Настанови та ч. 1 ст. 173 ГК України, ТОВ «УТБ-Інжиніринг» зайво включило витрати до розділу ІХ. «Кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами» до актів №7 за квітень 2023 року, №8 за квітень 2023 року, №9 за травень 2023 року, №11 за липень 2023 року, №14 за серпень 2023 року, № 15 за грудень 2023 року, № 16 за грудень 2023 року на загальну суму 4432161,48 грн, які були оплачені в повному обсязі, внаслідок чого завдано матеріальної шкоди (збитків) на відповідну суму.

Пояснення прийняті судом до розгляду та долучені до матеріалів справи.

22.04.2025 відповідачем подано відзив на позов, відповідно до якого останній проти позовних вимог заперечив, зазначивши таке:

- посилання позивача на Акт ревізії від 28.03.2024 №07-30/04 Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області фінансово-господарської діяльності КП «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради, як на належний і достатній доказ недобросовісного виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором та завдання позивачу шкоди, є необґрунтованими;

- оскільки, як слідує з акту ревізії, акти приймання виконаних робіт (наданих послуг) за договором, укладеним між відповідачем та позивачем, останні підписали без зауважень та заперечень, і позивач не надав будь-яких доказів, які б свідчили про допущені відповідачем недоліки в наданих послугах чи про завищення їх обсягів або вартості, чи порушення вимог п. 6.2. Настанови та ч. 1 ст. 173 ГК України, в частині зайво включених витрат до розділу ІХ. «Кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами» до актів №7 за квітень 2023 року, №8 за квітень 2023 року, №9 за травень 2023 року, №11 за липень 2023 року, №14 за серпень 2023 року, № 15 за грудень 2023 року, № 16 за грудень 2023 року на загальну суму 4432161,48 грн, то, відповідно, підстави для задоволення позовних вимог відсутні;

- наявність збитків, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає позов про відшкодування збитків, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправної. Отже, адміністративні суди не можуть досліджувати правомірність або неправомірність нарахування збитків, розміри цих збитків, констатувати про наявність збитків, зайвих витрат, включених ТОВ «УТБ-Інженірінг» до до розділу ІХ. «Кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами» до актів №7 за квітень 2023 року, №8 за квітень 2023 року, №9 за травень 2023 року, №11 за липень 2023 року, №14 за серпень 2023 року, № 15 за грудень 2023 року, № 16 за грудень 2023 року на загальну суму 4432161,48 грн, оскільки таке ствердження потребує обчислення збитків, встановлення складових господарського правопорушення, що виходить за межі повноважень суду під час розгляду справи про оскарження вимоги Держаудиту;

- органи Державної казначейської служби є головними розпорядниками бюджетних коштів, виділених як попередня оплата, саме органи Державної казначейської служби здійснюють контроль за використанням Генпідрядником попередньої оплати, якби органами Державної казначейської служби було виявлено порушення умов спірного Договору та відповідачем не були надані всі підтверджуючі розрахунки, то жодної оплати не було б проведено; тим паче, що відповідачем подавались всі розрахунки до Державної казначейської служби поетапно і лише після детальної перевірки відповідач міг використовувати відповідні кошти;

- позивач підписав Акти КБ-2в без зауважень та заперечень, не надав будь-яких доказів, які б свідчили про допущені відповідачем недоліки в наданих послугах чи порушення вимог п. 6.2. Настанови чи ч. 1 ст. 173 ГК України в частині, нібито, зайво включених витрат на загальну суму 4432161,48 грн, з урахуванням надання позивачу всіх необхідних документів в частині розрахунків;

- позивачем не доведено наявність обов`язкових складових для застосування до відповідача міри відповідальності, зокрема, стягнення збитків, а також не доведено належними та допустимими доказами факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо надання послуг, а також факт завдання позивачу збитків внаслідок невиконання відповідачем умов Договору.

Відзив на позов прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи. Справа розглядається з урахуванням поданого відзиву на позов.

У підготовчому засіданні 06.05.2025 представником завлено усне клопотання про поновлення строку для подання відповіді на відзив.

Суд, з урахуванням обставин справи, задовольнив клопотання представника позивача, поновив строк для подання відповіді на відзив та встановив строк для подання відповіді на відзив до 09.05.2025.

У підготовчому засіданні 06.05.2025 суд постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 20.05.2025.

09.05.2025 позивачем подана відповідь на відзив, відповідно до якого останній заперечив проти доводів відповідача.

Так, позивач зазначив, що під час перевірки наданих до відзиву видаткових накладних встановлено, що вони не містять жодної інформації, яка могла б ідентифікувати вказані цінності, як ті, що придбані для виконання робіт за об`єктом, передбаченим Договором № 22/12/2022, а також не мітять, який саме розрахунок інфляції вини підтверджують, а саме: видаткова накладна №ВН3338 від 28.12.2022 складена на підставі договору №04/01-03 від 04.01.2022, тобто ще до укладення Договору № 22/12/2022 від 22.12.2022; найменування в розрахунку інфляції не відповідає тій, що вказана у видатковій накладній №33 від 04.05.2023; видаткові накладні № 2594 від 24.08.2023, №2483 від 15.08.2023, №2384 від 08.08.2023, №2372 від 07.08.2023, №2354 від 04.08.2023 №2531 від 18.08.2023, №2510 від 16.08.2023, №2939 від 01.09.2023, 2860 від 12.09.2025, №2861 від 12.09.2025, №2862 від 12.09.2025, складені на підставі Договору №27/09-18-01 від 27.09.2018 року, містять найменування товару, який відсутній в розрахунку інфляції; видаткові накладні №4 від 11.01.2023, №31 від 20.03.2023, № 35 від 24.03.2023, №67 від 07.04.2023, №717 від 23.12.2023, накладна № 4/02101 від 08.05.2023 не містять жодної інформації, що могла б ідентифікувати вказаний товар, як той, що придбані для виконання робіт за об`єктом передбаченим Договором № 22/12/2022; видаткова накладна №ВС-0000516 від 09.05.2023 містить найменування товару, який відсутній в розрахунку інфляції.

Отже, як зазначає позивач, документи, що є додатками до відзиву не можуть вважатись підтвердженням факту збільшення вартості матеріально-технічних ресурсів; підтвердження про використання вказаних придбаних цінностей на об`єкт, передбачений Договором № 22/12/2022, не надані.

Позивач підтвердив, що Акти виконаних робіт КБ-2в були підписані та перевірені всіма сторонами, а також представником технічного нагляду, проте зазначені Акти перевірені сторонами лише в частині обсягів та якості виконаних робіт, що не є предметом спору у даній справі. Інші документи, що підтверджували б використання вказаних придбаних цінностей на об`єкт, передбачений Договором № 22/12/2022, за твердженням позивача відсутні. Крім того договором № 22/12/2022 не передбачений порядок розрахунку коштів на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами.

Таким чином, за висновком позивача, фактичні розрахунки, що є додатками до актів приймання виконаних будівельних робіт, в яких включені кошти на покриття витрат, пов`язаних з інфляційними процесами, є неповними та не обґрунтованими.

Відповідь на відзив прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи.

15.05.2025 відповідачем подані заперечення на відповідь на відзив.

Так, у запереченнях відповідач наголошує на тому, що надані в доказ своїх заперечень видаткові накладні та товарно-транспортні накладні у повній мірі підтверджують витрати, вказані у розрахунках. Крім того, відповідач зазначає, що під час підписання Актів форми КБ-2в позивачу достеменно було відомо про всі обставини, відповідачем надавались всі розрахунки до відповідних Актів.

Відповідач звертає увагу суду, що за умовами п. 6.2. Договору Замовник (позивач) здійснює контроль і технічний нагляд за відповідністю якості, обсягів і ціни виконаних робіт Договору, державним будівельним нормам і правилам, а матеріалів, конструкцій і виробів державним стандартам і технічним умовам. При виявленні відхилень Замовник надає Генпідряднику розпорядження про їх усунення, а при серйозних порушеннях приймає рішення про призупинення робіт. У спірних Актах міститься графа «Поточна ціна одиниці виміру, грн», «Виконано робіт (витрати), грн», а, отже, з урахуванням умов Договору Замовник мав перевірити ціну виконаних робіт, а якщо його не влаштовували такі ціни, то повернути Акти Генпідряднику із зазначенням причин повернення.

Отже, за висновками відповідача, якщо позивач мав сумніви в правильності розрахунків, в якості робіт, він мав право скористатись правами, визначеними ЦК України, ГК України, умовами Договору, однак цього не зробив, а отже, позивач втратив таке право з власної волі та вважається, що Замовник перевірив ціни та останні його влаштовували.

Інші заперечення аналогічні запереченням, викладеним у відзиві на позов.

Заперечення прийняті судом до розгляду та долучені до матеріалів справи.

20.05.2025 представником відповідача подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача з мотивів пропуску строку, встановленого ч. 2 ст. 80 ГПК України, та недоведеності та необґрунтованості поважності причин пропуску строку для їх подання, враховуючи положення статей 118, 119 ГПК України; докази, подані відповідачем, суд до розгляду не прийняв.

У підготовчому засіданні 20.05.2025 суд, керуючись ч. 3 ст. 177 ГПК України, постановив протокольну ухвалу про продовження з власної ініціативи підготовчого провадження на 30 днів та, з огляду на вирішення у підготовчому засіданні зазначених у частині 2 статті 182 ГПК України питань, що підлягали з`ясуванню судом, у підготовчому засіданні 20.05.2025, враховуючи думку присутніх у судовому засіданні представників сторін, суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого засідання та про призначення справи до судового розгляду по суті на 17.06.2025.

У судовому засіданні 17.06.2025 суд постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви до 31.07.2025.

У підготовчому засіданні 31.07.2025 суд оголосив перерву до 07.08.2025.

Будь-яких інших заяв та клопотань від сторін не надходило.

07.08.2025 суд проголосив скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення на підставі статей 233, 240 ГПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

22.12.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «УТБ-Інжиніринг» (далі - Генпідрядник) та Комунальним підприємством «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради (далі - Замовник) укладено договір генерального підряду № 22/12/2022 (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору:

п. 1.1. Замовник доручає, а Генпідрядник зобов`язується своїми силами і засобами забезпечити виконання робіт по об`єкту: «Реконструкція водопровідної насосної станції «Подусівка» КП «Чернігівводоканал», розташованої на землях Новобілоуської ОТГ Чернігівської області Чернігівського району» 1 черга будівництва, в обсязі договірної ціни, якісно виконати обсяги робіт відповідно до затвердженої в установленому порядку проектної документації, здати їх в обумовлені строки, усувати на протязі гарантійного терміну експлуатації об`єкта дефекти, що зумовлені неякісним виконанням робіт, вчасно звітувати про використання перерахованих коштів, а Замовник зобов`язується здійснювати контроль і технічний нагляд за ходом виконання робіт на об`єкті, своєчасно перераховувати кошти для виконання робіт по об`єкту та прийняти його в обумовлені строки. Предмет Договору визначений на основі Кошторисних норм України «Настанови з визначення вартості проектних, науково проектних, вишукувальних робіт та експертизи проектної документації на будівництво», затвердженої Наказом Міністерства розвитку громад та територій від 01.11.2021 № 281.

п. 2.1. Договірна ціна робіт, що доручена для виконання Генпідряднику - тверда, складає 371410623 грн 00 коп., в тому числі ПДВ (20%) 61901770 грн 50 коп., Додаток №1 до Договору.

Згідно з додатком № 1 «Договірна ціна на будівництво водопровідної станції «Подусівка» КП «Чернігівводоканал», розташованої на землях Новобілоуської ОТГ Чернігівської області Чернігівського району 1 черга будівництва, що здійснюється в 2022-2024 роках» сторонами визначено кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами 4975,07600 тис. грн.

п. 2.2. Вказана в п. 2.1. даного Договору вартість робіт включає витрати Генпідрядника на виконання своїх зобов`язань за п. 1.1. даного Договору, в тому числі обладнання, матеріалів, інструментів, витрати на їх доставку, транспорт, машини, механізми та пальне, заробітну плату, засоби безпеки, вартість підготовчих матеріалів.

п. 3.5. Після закінчення робіт Сторонами оформляється вся необхідна документація та проводяться остаточні розрахунки.

п. 3.6. Сторони визнають для себе обов`язковими Кошторисні норми України «Настанови з визначення вартості проектних, науково проектних, вишукувальних робіт та експертизи проектної документації на будівництво», затвердженої Наказом Міністерства розвитку громад та територій від 01.11.2021 № 281, у зв`язку з чим на Генпідрядника покладається обов`язок складання Актів приймання виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2в), Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (за формою КБ-3) в трьох примірниках, які засвідчуються печатками Сторін.

п. 4.4. Генпідрядник зобов`язаний, зокрема, виконати з використанням власних ресурсів та у встановлені строки роботи згідно Договору.

п. 5.1. Строки виконання робіт встановлюються Договором відповідно до Календарного графіка виконаних робіт (Додаток №2 до Договору).

п. 5.2. Строки виконання робіт: початок робіт- з дати підписання Договору; закінчення 28.02.2024 (п. 5.2. в редакції Додаткової угоди № 4 від 14.12.2023 до Договору).

Місце виконання робіт: водопровідна насосна станція №2 «Подусівка», розташована на землях Новобілоуської ОТГ Чернігівської області Чернігівського району.

п. 6.1. Генпідрядник виконує роботи у відповідності до Договору, державних будівельних норм, стандартів і правил та оформлює всю виконавчу документацію для введення об`єкта в експлуатацію.

п. 6.2. Замовник здійснює контроль і технічний нагляд за відповідністю якості, обсягів і ціни виконаних робіт Договору, державним будівельним нормам, а матеріалів, конструкцій і виробів державним стандартам і технічним умовам. При виявленні відхилень Замовник видає Генпідряднику розпорядження про їх усунення, а при серйозних порушеннях приймає рішення про призупинення робіт.

п. 6.3. Приймання Замовником обсягів виконаних робіт здійснюється та оформлюється Актами приймання виконаних будівельних роті (за формою КБ-2в) і Довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (за формою КБ-3).

п. 6.8. Передання виконавчої документації на результати виконаних робіт, здійснюється разом з підписанням остаточного акту приймання-передачі виконаних робіт по двосторонньому акту за підписами повноважних представників або надсилається Замовнику.

п. 8.6. Генпідрядник проводить закупівлю матеріалів (матеріальних ресурсів) у необхідному обсязі, відповідної якості та які відповідають характеристикам, визначеним Проектною документацією.

п. 13.1. Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.03.2024, а в частині виконання зобов`язань за цим Договором до їх повного виконання Сторонами (п. 13.1. в редакції Додаткової угоди № 4 від 14.12.2023 до Договору).

В подальшому сторонами підписано ряд додаткових угод, зокрема, додаткова угода № 1 від 26.12.2022 до Договору генерального підряду від 22.12.2022 № 22/12/2022, додаткова угода № 2 від 08.09.2023 до Договору генерального підряду від 22.12.2022 № 22/12/2022, додаткова угода № 3 від 24.11.2023 до Договору генерального підряду від 22.12.2022 № 22/12/2022, якими вносилися зміни до пунктів 3.7., 3.8. Договору, та додаткова угода № 4 від 14.12.2023 до Договору генерального підряду від 22.12.2022 № 22/12/2022.

Відповідно до п. 1 угоди № 4 у зв`язку з коригуванням проектної документації, що призвело до призупинення будівельних робіт, керуючись п. 15.2 та п. 11.3 Договору, Сторони дійшли згоди продовжити строк виконання робіт та зменшити Договірну ціну на 2331057,50 грн з ПДВ шляхом внесення змін до Договору, виклавши в новій редакції з-поміж інших п. 2.1: «п. 2.1. Договірна ціна робіт, що доручена для виконання Генпідряднику - тверда, складає 369079565 грн 50 коп., в тому числі ПДВ (20%) 61513260 грн 90 коп., Додаток №1 до Договору».

Додатком 1 до Додаткової угоди № 4 від 14.12.2023 до Договору генерального підряду від 22.12.2022 № 22/12/2022 сторони узгодили Договірну ціну на будівництво Реконструкція водопровідної насосної станції «Подусівка» КП «Чернігівводоканал», розташованої на землях Новобілоуської ОТГ Чернігівської області Чернігівського району» 1 черга будівництва, що здійснюється в 2022-2024 роках. Вид договірної ціни: тверда.

До витрат в складі договірної ціни пунктом 10 включені кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами, в сумі 13021,22000 тис. грн.

В якості доказів на обґрунтування своїх вимог позивачем додані Акти форми КБ-2в, в яких зазначені кошти на покриття додаткових витрат, а саме:

№7 за квітень 2023 року, на суму 10 309 831,40 грн, кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами, - 816 036,89 грн;

№8 за квітень 2023 року на суму 7 160 107,21 грн, кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами, - 43 959,43 грн;

№9 за травень 2023 року на суму 8 739 345,25 грн, кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами, - 12 528,59 грн;

№ 11 за липень 2023 року на суму 5 487 565,86 грн, кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами, - 129 438,37 грн;

№ 14 за серпень 2023 року на суму 929 633,38 грн, кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами, - 9 106,47 грн;

№ 15 за грудень 2023 року на суму 4 495 613,53 грн, кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами, - 33 675,09 грн;

№16 за грудень 2023року на суму 29 818 763,50 грн, кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами, - 2648723,06 грн.

Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради за період з 01.04.2021 по 31.12.2023, на підставі якої складено акт від 28.03.2024 № 07-30/04.

В ході перевірки були встановлені порушення, зокрема, в порушення пункту 6.2. Настанови та частини 1 статті 173 Господарського кодексу України ТОВ «УТБ-ІНЖИНІРИНГ» зайво включило витрат до розділу IX. «Кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами» до актів №7 за квітень 2023 року, №8 за квітень 2023 року, №9 за травень 2023 року, № 11 за липень 2023 року, № 14 за серпень 2023 року, № 15 за грудень 2023 року, №16 за грудень 2023 на загальну суму 4432161,48 грн, які були оплачені в повному обсязі, внаслідок чого завдано матеріальної шкоди державному бюджету на відповідну суму.

До Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради (далі КП «Чернігівводоканал»/Позивач) 06.05.2024 надійшла Вимога Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області (далі Управління) щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства від 02.05.2024 №262507-14/1582-2024 (далі Вимога), відповідно до якого Управління вимагало: забезпечити відшкодування на користь Підприємства зайво включених витрат ТОВ «УТБ-ІНЖИНІРИНГ» до розділу IX. «Кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами» до актів виконаних робіт №7 за квітень 2023 року, №8 за квітень 2023 року, №9 за травень 2023 року, № 11 за липень 2023 року, № 14 за серпень 2023 року, № 15 за грудень 2023 року, № 16 за грудень 2023 року на загальну суму 4 432 161,48 грн відповідно до норм статі 193 ГК України та статей 526, 611, 629, 653 ЦК України.

КП «Чернігівводоканал», вважаючи вимогу Управління від 02.05.2024 № 262507- 14/1582-2024 протиправною та такою, що підлягає скасуванню, звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Управління про визнання протиправною та скасування Вимоги щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства від 02.05.2024 №262507-14/1582-2024, складену Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області на підставі Акту ревізії фінансово-господарської діяльності КП «Чернігівводоканал».

Чернігівський окружний адміністративний суд рішенням у справі № 620/7722/24 від 02.10.2024 в задоволенні позовних вимог КП «Чернігівводоканал» відмовив. Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 12.03.2025 у справі № 620/7722/24 рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.10.2024 залишив без змін.

При цьому позивач зазначає, що при розгляді справи № 620/7722/24 за позовною заявою КП «Чернігівводоканал» до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області про визнання протиправною та скасування Вимоги щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства від 02.05.2024 №262507-14/1582-2024, складену Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області на підставі Акту ревізії фінансово-господарської діяльності КП «Чернігівводоканал», суди першої інстанції та апеляційної інстанції прийшли до висновку, що спірна вимога в частині необхідності забезпечення відшкодування на користь підприємства зайво включених витрат ТОВ «УТБ-Інжиніринг» до розділу IX «Кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами» до актів виконаних робіт №7 за квітень 2023 року, №8 за квітень 2023 року, №9 за травень 2023 року, №11 за липень 2023 року, №14 за серпень 2023 року, №15 за грудень 2023 року, №16 за грудень 2023 року на загальну суму 4 432 161,48 грн, відповідно до норм статті 193 ГК України та статей 526, 611, 629, 653 ЦК України, є правомірною.

Отже, як зазначає позивач, враховуючи підстави виникнення господарських зобов`язань, визначених частиною 1 статті 174 Господарського Кодексу України, починаючи з 30.12.2022 у ТОВ «УТБ-Інжиніринг» перед КП «Чернігівводоканал» виникло господарське зобов`язання виконати роботи, передбачені Договором № 22/12/2022 на суму 131 670 161,27 грн в цінах, що склались на момент виникнення господарського зобов`язання.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою № 04-014/851 від 19.03.2025 про перерахування коштів в сумі 4432161,48 грн.

Відповідач отримав вимогу 19.03.2025 вх. № 22, що підтверджується відміткою останнього на вимозі.

Відповіді на вимогу відповідач не надав, докази повернення 4432161,48 грн у матеріалах справи відсутні.

Виходячи з вищезазначеного позивач вважає, що в порушення пункту 6.2. Настанови та частини 1 статті 173 Господарського Кодексу України, ТОВ «УТБ-Інжиніринг» зайво включило витрат до розділу IX. «Кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами» до актів №7 за квітень 2023 року, №8 за квітень 2023 року, №9 за травень 2023 року, № 11 за липень 2023 року, № 14 за серпень 2023 року, № 15 за грудень 2023 року, № 16 за грудень 2023 на загальну суму 4 432 161,48 грн, які були оплачені в повному обсязі, внаслідок чого завдано матеріальної шкоди (збитків) на відповідну суму, які і просить стягнути з відповідача.

У зв`язку з несплатою відповідачем завданих збитків позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Нормативно-правове обґрунтування, оцінка доказів та висновки суду.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, із договорів та інших правочинів.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами договір №22/12/2022 від 22.12.2022 за своєю правовою природою є договором підряду (будівельного підряду).

Відповідно до частин 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Пунктом 1 статті 846 вищеназваного Кодексу визначено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Статтею 849 ЦК України передбачені права замовника під час виконання роботи, а саме: замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника; якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків; якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника; замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Аналогічні права замовника погоджені сторонами і у договорі підряду.

Доказів відмови замовника від договору № 22/12/2022 від 22.12.2022 матеріали справи не містять.

Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника. У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну (стаття 853 ЦК України).

Наведені норми містять презумпцію обов`язку замовника здійснювати приймання роботи з його засвідченням актом або іншим документом, що фіксує факт прийняття роботи. Крім того, на замовника покладається обов`язок оглянути виконані роботи. Зазначення такого огляду полягає у тому, що він дозволяє виявити можливі недоліки виконаної роботи.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).

Отже, договір підряду складається з двох взаємопов`язаних між собою зобов`язань:

1) правовідношення, в якому виконавець має надати послугу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов`язку;

2) правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати.

Закріплене у ЦК України визначення договору підряду дає підстави для висновку про те, що це консенсуальний, двосторонній та оплатний договір (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 523/6003/14-ц).

Згідно частин першої, другої статті 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Частинами четвертою, шостою статті 882 ЦК України встановлено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта, про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що підставою визнання акта виконаних робіт недійсним є доведення обґрунтованості відмови замовника підписати акт, тобто наявність суттєвих недоліків виконаних робіт, на які посилався замовник, відмовляючи в підписанні акта.

Передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності виконання робіт за договором, у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором.

Враховуючи положення наведених вище норм законодавства, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (зокрема, шляхом надання обґрунтованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Поряд з цим, у даній справі, акти виконаних підрядних робіт підписані як виконавцем робіт, так і замовником робіт без зауважень та претензій.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на проведення Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області ревізії фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради за період з 01.04.2021 по 31.12.2023, на підставі якої складено акт від 28.03.2024 № 07-30/04.

В ході ревізії встановлено, що між КП «Чернігівводоканал» та ТОВ «УТБ-ІНЖИНІРИНГ» укладено договір генерального підряду №22/12/2022 від 22.12.2022 (далі - Договір №22/12/2022), згідно з яким останній зобов`язується своїми силами і засобами забезпечити виконання робіт по об`єкту «Реконструкція водопровідної насосної станції «Подусівка», розташованої на землях Новобілоуської ОТГ Чернігівської області Чернігівського району. 1 черга будівництва».

Договірна ціна робіт визначена як тверда та складає 371 410 623 гри (369079565,50 грн зі змінами внесеними додатковою угодою №4 від 14.12.2023).

Відповідно до актів приймання виконаних будівельних робіт та оборотно-сальдової відомості за рахунком 631 станом на 31.12.2023 виконано робіт на загальну суму 133951079,85 гривень.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 26.04.2022 №305-р «Про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету для фінансової підтримки комунального підприємства «Чернігівводоканал»» (далі Розпорядження 305-р) на реконструкцію водопровідної насосної станції № 2 «Подусівка», реконструкцію трансформаторних підстанцій з улаштування автономного джерела живлення, а також на інші заходи, необхідні для відновлення надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення споживачам, Міністерством розвитку громад виділено 150000000,00 грн для КП «Чернігівводоканал».

Частина коштів в сумі 131 670 161,00 грн, виділених Розпорядженням 305-р, за письмовим погодженням Міністерства розвитку громад та територій України та відповідно до пункту 3.1.1 Договору №22/12/2022 була перерахована як попередній платіж на не бюджетний рахунок, відкритий в органі Державної казначейської служби, для виконання будівельно-монтажних робіт, придбання обладнання та матеріалів для проведення будівельно-монтажних робіт.

Оплата авансового платежу за рахунком №224 від 28.12.2022 здійснена 30.12.2022.

Дослідженням складових договірної ціни Договору № 22/12/2022 встановлено, що серед статей витрат передбачено кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами в сумі 8736242,00 грн (№4, ч. 9 розділ І. Договірної ціни)

Під час зустрічної звірки встановлено, що до актів приймання виконаних будівельних робіт №7 за квітень 2023 року, №8 за квітень 2023 року, №9 за травень 2023 року, № 11 за липень 2023 року, № 14 за серпень 2023 року, №15 за грудень 2023 року та № 16 за грудень 2023 року до розділу IX. «Кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами» включено витрат на загальну суму 3 693 467,90 грн (крім того ПДВ 738 693,58 грн).

Для підтвердження правильності розрахунку та законності включення витрат, пов`язаних з інфляційними процесами, під час проведення зустрічної звірки на ім`я керівника ТОВ «УТБ-ІНЖИНІРИНГ» надано запит про надання відповідних документів що є обґрунтуванням таких розрахунків.

У відповідь на запит надано видаткові накладні на придбання будівельних матеріалів, виробів і комплектів, найменування яких збігається з тими, що вказані в розрахунку інфляції, проте в наданих документах не міститься жодної інформації, що могла б ідентифікувати вказані цінності, як ті, що придбані для виконання робіт за об`єктом, передбаченим Договором №22/12/2022.

Крім того, кількість за найменуваннями в розрахунку інфляції не відповідає тій, що вказана у наданих видаткових накладних.

Інших документів, що підтверджували б використання вказаних придбаних цінностей на об`єкт, передбачений Договором № 22/12/2022, не надані, в зв`язку з відсутністю пооб`єктного обліку. Інформацію (документи) про фактичні ціни, за якими фактично списувались будівельні матеріали на вказаний об`єкт під час зустрічної звірки не надано.

Ревізією було встановлено, що умовами Договору № 22/12/2022 не передбачений порядок розрахунку коштів на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами.

Також зазначено, що попередній платіж за рахунком №224 від 28.12.2022 здійснений 30.12.2022, акти ф. КБ-2в, в які включені витрати, пов`язані з інфляційними процесами, складені та підписані в період з квітня 2023 року по грудень 2023 року.

Тобто, роботи, що здійснені ТОВ «УТБ-ІНЖИНІРИНГ» та включені у вищевказані акти, здійснені в рахунок погашення дебіторської заборгованості, що виникла внаслідок перерахування КП «Чернігівводоканал» попередньої оплати в розмірі 131 670 161,27 грн, передбаченої Договором № 22/12/2022.

Виходячи з приписів підпункту 3 пункту 3 Положення «Про Державну аудиторську службу України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43 (далі - Положення), основним завданням Держаудитслужби, зокрема, є: здійснення державного фінансового контролю, спрямованого на оцінку ефективного, законного, цільового, результативного використання та збереження державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, досягнення економії бюджетних коштів.

Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань реалізує державний фінансовий контроль через здійснення інспектування (ревізії); здійснює контроль за станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності; вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб; вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства (п. 4 Положення).

Таким чином, Управлінню Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області надано право згідно з чинним законодавством здійснювати державний фінансовий контроль у формі ревізії та вимагати від керівників підприємств, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства.

Акт ревізії - офіційний документ, яким оформляються та фіксуються результати обстеження господарсько-фінансової діяльності підприємства, організації, установи, який складається особами, що проводили ревізію. Акт ревізії відображає достовірні документально підтверджені дані, які характеризують виробничу і господарсько-фінансову діяльність об`єкта, що ревізується, законність і економічну ефективність матеріальних, трудових і грошових витрат. На основі акту приймається рішення про усунення порушень, відшкодування матеріальних збитків, притягнення до відповідальності винних осіб.

Пунктом 1.1. Настанови з визначення вартості будівництва, затвердженої наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 01.11.2021 № 281, (далі Настанови) прямо передбачено, що вона є обов`язковою для визначення вартості будівництва об`єктів, що споруджуються із залученням бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій, а також кредитів, наданих під державні гарантії.

Відповідно до п. 4.41. Настанови кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами, призначені на відшкодування збільшення вартості трудових та матеріально-технічних ресурсів, спричинене інфляцією, яка може відбутися з моменту складання інвесторської кошторисної документації. Кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами, розраховуються виходячи зі строків будівництва, виду будівництва, структури робіт, вартості трудових та матеріально-технічних ресурсів, врахованих у локальних кошторисах (кошторисних розрахунках), та прогнозного зростання їх вартості, яке визначається на підставі прогнозних індексів цін виробників промислової продукції на наступні періоди, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

До складу ціни пропозиції учасника процедури закупівлі (договірної ціни незалежно від її виду) включаються кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами, призначені на відшкодування збільшення вартості трудових та матеріально-технічних ресурсів, спричинене інфляцією, яка може відбутися протягом будівництва. Кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами, розраховуються виходячи зі строків будівництва, виду будівництва, структури робіт, вартості трудових та матеріально-технічних ресурсів, врахованих у ціні пропозиції учасника процедури закупівлі (договірній ціні), та на підставі на підставі прогнозних індексів цін виробників промислової продукції на наступні періоди, що встановлюються Кабінетом Міністрів України (п. 5.33 Настанови).

Згідно із п. 6.2 Настанови при взаєморозрахунках за обсяги виконаних робіт кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами, враховуються в «Актах приймання виконаних будівельних робіт» в порядку, обумовленому договором, за відповідними обґрунтовуючими розрахунками, у межах розміру коштів, передбачених договірною ціною.

У п. 3.6. Договору № 22/12/2022 від 22.12.2022, який міститься в його розділі 3 з назвою «Порядок розрахунків і платежів», сторони визнали для себе обов`язковими Кошторисні норми України «Настанови з визначення вартості проектних, науково проектних, вишукувальних робіт та експертизи проектної документації на будівництво», затвердженої Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 01.11.2021 № 281.

Отже, сторони домовились визначати вартість будівництва з урахуванням положень саме Настанови, тому у цих правовідносинах така Настанова підлягає застосуванню, внаслідок чого включення до актів ф. КБ-2в витрат на покриття додаткових витрат пов`язаних з інфляційними процесами є правомірним.

У силу припису статті 204 ЦК України правомірність правочину презюмується, тобто правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню (наведену правову позицію висловлено у постановах Верховного Суду від 23.01.2018 у справі №203/2612/13-ц, від 19.06.2018 у справі № 5023/3905/12).

Вказані висновки узгоджуються з положеннями частин 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України, відповідно до яких суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Аналогічні положення Господарського кодексу України закріплені в статтях 525, 526 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, на момент прийняття робіт за спірним договором у позивача були відсутні правові підстави для відмови від прийняття виконаних будівельних за договором та, відповідно, були відсутні підстави для відмови від підписання актів приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в, в яких були включені кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами за Договором, а саме: актів №7 за квітень 2023 року, №8 за квітень 2023 року, №9 за травень 2023 року, № 11 за липень 2023 року, № 14 за серпень 2023 року, № 15 за грудень 2023 року, № 16 за грудень 2023 року, та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3, оскільки вказані документи містили обов`язкові реквізити - підпис особи, уповноваженої на здійснення технічного нагляду, а отже, обсяги, вартість та якість робіт були перевірені та підтверджені у встановленому договором та чинним законодавством порядку.

Матеріали справи не містять інформації про здійснення позивачем будь-яких дій або щодо зміни умов укладеного договору, зокрема щодо ціни договору, або визнання його в цій частині недійсним тощо в судовому порядку у зв`язку з визначеними ним у цьому позові підставами, з огляду на що суд доходить висновку, що умови укладеного Договору є чинними і в силу положень ст. 629 ЦК України обов`язковими для виконання сторонами.

Невиконання умов Договору чи неналежне його виконання не є предметом спору у цій справі.

Натомість, предметом спору у справі, що розглядається, є відшкодування збитків позивачу як міра цивільно-правової відповідальності (господарсько-правової) відповідача, заподіяних внаслідок включення до актів приймання виконаних будівельних робіт №7 за квітень 2023 року, №8 за квітень 2023 року, №9 за травень 2023 року, № 11 за липень 2023 року, № 14 за серпень 2023 року, №15 за грудень 2023 року та № 16 за грудень 2023 року кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами, на загальну суму 4 432 161,48 грн.

Підпунктом 8 п. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним з способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, зокрема, є втрати, які особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За змістом статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати в разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди в випадках, передбачених законом.

Таким чином, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється, зокрема, в витратах, зроблених кредитором. Доведення факту наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладене на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки (п. 6.14. - п. 6.16. постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 623 Цивільного кодексу України розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, повинен бути реальним та доведеним позивачем.

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків, необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправна поведінка; 2) збитки; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; 4) вина. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає (п.14 постанови Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 917/877/17).

Протиправна поведінка особи може виявлятися в прийнятті нею неправомірного рішення або в неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною в цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Таким чином, при заявлені вимог про стягнення збитків позивачем повинно бути доведено факт порушення відповідачем зобов`язань перед позивачем, наявність та розмір збитків, а також наявність причинного зв`язку між ними. В свою чергу відповідач має довести відсутність його вини у заподіянні збитків позивачу.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.10.2018 у справі № 917/1064/17 зауважено, що акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу. Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати, оскільки за своїми правовими наслідками акт ревізії у даному випадку фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась. Акт ревізії не може змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені договором та підтверджені відповідними актами виконаних робіт.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2020 у справі № 910/7984/16, акт ревізії Державної фінансової інспекції України не є беззаперечною підставою для задоволення позовних вимог про стягнення збитків, оскільки виявлені таким органом порушення не можуть впливати на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати. Акт ревізії не може змінювати, припиняти договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені укладеними договорами та які підтверджені відповідним актами здачі-приймання наданих послуг. Акт ревізії Державної фінансової інспекції України є документом, складеним з приводу наявності або відсутності відповідних порушень, та містить лише думку органу, який його склав. Викладені в ній висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто акт ревізії не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договору. Акт ревізії не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялася. Акт ревізії є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

Таким чином, оскільки виявлені контролюючим органом порушення, зазначені у акті ревізії № 07-30/04 від 28.03.2024 Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області, не впливають на умови укладеного між сторонами договору та не можуть його змінювати, посилання позивача на акт ревізії як на підставу для задоволення позовних вимог є безпідставними, оскільки цей акт сам по собі не є належним та допустимим доказом понесення додаткових компенсаційних витрат відповідачем при виконанні зобов`язань за договором, які в розумінні ст. 22 ЦК України є збитками для позивача.

Приймаючи до уваги те, що вимоги про стягнення збитків можуть бути задоволені лише у випадку, якщо буде доведений кожний з елементів складу правопорушення, на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позивачем у даній справі не доведена сутність правової природи стягуваної грошової суми у виді збитків. Не доведена і не обґрунтована позивачем також і наявність чотирьох складових, необхідних для стягнення збитків.

Посилання позивача на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду, прийнятих в межах розгляду адміністративної справи № 620/7722/24 не беруться судом до уваги, оскільки предметом розгляду даної справи було визнання протиправною та скасування Вимоги щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства від 02.05.2024 №262507-14/1582-2024, складеної Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області на підставі Акту ревізії фінансово-господарської діяльності КП «Чернігівводоканал».

З урахуванням того, що аудиторський звіт не може встановлювати обов`язкових правил для сторін за господарсько-правовим договором в силу статті 19 ГК України, яка прямо забороняє втручання та перешкоджання господарській діяльності з боку контролюючих органів державної влади, то і висновки суду в межах адміністративного провадження у справі № 620/7722/24 щодо правомірності вимоги про усунення виявлених недоліків, не можуть вважатись беззаперечним доказом для стягнення збитків.

Решта доводів висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Отже, враховуючи відсутність усіх елементів складу цивільного правопорушення, стягнення збитків з відповідача є неправомірним.

За приписами ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до статті 129 Конституції України та статей 2, 13 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Отже змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Водночас, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження обставини завдання йому збитків відповідачем в процесі виконання договірних зобов`язань за договором генерального підряду № 22-12/2022 від 22.12.2022, на які він посилається, як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Розподіл судових витрат.

Згідно з пунктом 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.

Статтею 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на відмову у задоволенні позову, судовий збір в сумі 53185,94 грн покладається на позивача.

При цьому, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає таке.

Позивачем при зверненні до суду сплачено 66482,42 грн судового збору.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру встановлюються в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог позовної заяви, позивачем заявлено майнову вимогу про стягнення 4432161,48 грн.

Відтак, сума судового збору, належного до сплати за подачу цього позову, становить 66482,42 грн.

Позов КП «Чернігівводоканал» подано через підсистему "Електронний суд".

Законом України від 26.05.2021 №2147а-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" включено частину третю, відповідно до якої при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (підпункт "б" підпункту 1 пункту 17 § 1 розділу 4).

Відповідно до правового висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №916/228/22 особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням підсистеми "Електронний суд", мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України "Про судовий збір". При цьому надані Державною судовою адміністрацією України в листі від 29.10.2021 №10-19326/21 та Вищою радою правосуддя в листі від 30.11.2021 №28581/0/9-21 роз`яснення щодо того, що вказана норма (ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір") не набрала чинності у порядку, встановленому Законом, не змінюють установленого порядку та умов набрання чинності нормативно-правовим актом.

Отже, з урахуванням зазначених положень та висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 16.11.2022 у справі №916/228/22, а також з огляду на обставини подання прокурором позову через підсистему "Електронний суд", розмір судового збору, який підлягав сплаті за звернення до суду становить 53185,94 грн (66482,42 грн *0,8), який і підлягає розподілу за результатами розгляду даної справи.

Крім того, суд зауважує, що у зв`язку зі сплатою позивачем при зверненні до суду судового збору у більшому розмірі, ніж встановлено законом, він не позбавлений права звернутися до суду з клопотанням про повернення надлишково сплаченого судового збору в сумі 13296,48 грн в порядку, передбаченому ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 129, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду згідно зі статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України подається безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 18.08.2025.

Суддя Т.О.Кузьменко