ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року Справа № 918/180/25

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Саврій В.А. , суддя Коломис В.В.

секретар судового засідання Кравчук О.В.

за участю представників сторін:

позивача: Конопліцький І.В. (в режимі відеоконференції)

відповідача: Бабій В.В. (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"

на ухвалу Господарського суду Рівненської області, постановлену 08.07.2025, повну ухвалу складено 08.07.2025,

у справі № 918/180/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго"

про: стягнення 125 213 886,30 грн

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 08.07.2025 у справі № 918/180/25 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" про відстрочення виконання судового рішення задоволено частково. Відстрочено виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 10.06.2025 у справі № 918/180/25 до 10 березня 2026 року.

21.07.2025, через систему Електронний суд, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", не погоджуючись із постановленою ухвалою, звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій обґрунтування якої скаржник зазначає:

- наведені відповідачем обставини, які помилково взяті до уваги господарським судом, не свідчать про неможливість виконання рішення суду у даній справі, а лише відображають поточну підприємницьку діяльність Заявника, що не є обставинами, з якими закон пов`язує можливість відстрочення виконання судового рішення;

- відповідачем не було подано до суду доказів на підтвердження своєї неплатоспроможності, зокрема довідки з обслуговуючих банків про відсутність грошових коштів на рахунках, а також довідки про відсутність майна у власності (тощо);

- поза належною правовою оцінкою суду першої інстанції залишилась і та обставина, що при наданні розстрочення виконання рішення суду у цій справі стягувач (в даному випадку Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг") не матиме можливості користуватися своїми грошовими коштами без отримання будь-якої компенсації, оскільки невиконання грошового зобов`язання за наявності судового рішення про задоволення вимог позивача з розстроченням не призводить до наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України за період такого розстрочення та останній понесе збитки від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів в економіці країни;

- також, відповідач не надав жодних доказів ймовірного погашення останнім заборгованості в майбутньому, а Господарський суд Рівненської області, приймаючи рішення щодо розстрочення виконання рішення на тривалий час, не дослідив та не встановив можливості погашення заборгованості Боржником саме коли сплине термін розстрочки, при цьому висновки суду не можуть ґрунтуватися лише на одних припущеннях.

Враховуючи наведене вище, скаржник просить скасувати ухвалу Господарського суду Рівненської області від 08.07.2025 у справі № 918/180/25 та ухвалити нове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду у цій справі.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.07.2025, для розгляду справи № 918/180/25 визначено колегію суддів у складі: Філіпова Т.Л. головуючий суддя, Маціщук А.В., Василишин А.Р.

Листом № 918/180/25/3760/25 від 10.07.2025 матеріали справи витребувано у Господарського суду Рівненської області.

22.07.2025 до суду надійшли матеріали справи № 918/180/25.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.07.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 08.07.2025 у справі № 918/180/25 залишено без руху; зобов`язано скаржника усунути недоліки апеляційної скарги протягом 10 днів із дня вручення цієї ухвали та подати докази сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

04.08.2025 від ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано сплати 2 422,40 грн судового збору за платіжною інструкцією від 01.08.2025 № .

У зв`язку з перебуванням у відпустці головуючого судді Філіпової Т.Л. у період з 04.08.2025 по 05.09.2025 включно, судді-члена колегії Маціщук А.В. у період з 04.08.2025 по 22.08.2025 включно, судді-члена колегії Василишина А.Р. у період з 04.08.2025 по 29.08.2025 включно, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи № 918/180/25, протокол від 05.08.2024, яким визначено для розгляду справи колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. головуючий суддя, Саврій В.А., Коломис В.В.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.08.2025 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" строк на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 08.07.2025 у справі № 918/180/25. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 08.07.2025 у справі № 918/180/25. Розгляд апеляційної скарги призначено на 27.08.2025 об 11:30.

Ухвалою суду від 13.08.2025 задоволено заяву (вх.№ 3518/25) представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

13.08.2025 (вх.№ 6432/25), через систему "Електронний суд", від Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить ухвалу Господарського суду Рівненської області від 08.07.2025 у справі № 918/180/25 залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ "ГК "Нафтогаз України" - без задоволення.

Ухвалою суду від 25.08.2025 задоволено заяву (вх.№ 3637/25) представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

В судове засідання 27.08.2025 з`явилися представник позивача та представник відповідача. Представник позивача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, представник відповідача надав заперечення щодо апеляційної скарги позивача.

Відповідно до частин 1 статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" про стягнення 125 563 886,30 грн.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 10.06.2025 у справі № 918/180/25 - позов задоволено.

Присуджено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" 125 213 886,30 грн заборгованості та 845 476,70 грн судового збору.

20.06.2025 до Господарського суду Рівненської області надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" про відстрочення виконання судового рішення, відповідно до змісту якої заявник просив відстрочити виконання рішення суду до 10.06.2026.

Вказана заява обґрунтована тим, що 19.08.2022 набрав чинності Закон України № 2479-IX від 29.07.2022, який, з одного боку, встановив мораторій на підвищення тарифів у сфері теплопостачання на період дії воєнного стану в Україні, який до 26.07.2023 стосувався всіх категорій споживачів, а з 27.07.2023, в силу набрання чинності Законом України № 3220-IX від 30.06.2023, стосується лише населення; а з іншого боку, вніс зміни до Закону України № 1730-VIII від 03.11.2016 шляхом пролонгації дії механізму відшкодування виробнику теплової енергії, заборгованості з різниці в тарифах задля погашення кредиторської заборгованості теплопостачальних організацій перед ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" за спожитий природний газ з 01.06.2021 і на період дії воєнного стану в Україні (пп. 3 п. 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення").

Відповідно до рішень виконавчого комітету Рівненської міської ради: № 98 від 12.10.2021; № 99 від 29.10.2021; № 127 від 21.12.2021; № 151 від 28.10.2022; № 22 від 15.02.2023; № 115 від 19.12.2023; № 116 від 19.12.2023; № 125 від 19.12.2023; № 140 від 05.11.2024; № 43 від 18.03.2025, з 29.10.2021, в силу встановлення Законом України № 2479-IX від 29.07.2022 мораторію на підвищення тарифів у сфері теплопостачання, для потреб населення застосовується тариф на послугу з постачання теплової енергії на рівні 1 913,16 грн за 1 гігакалорію.

Однак протоколами засідань обласної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах перед ТОВ "Рівнетеплоенерго", ця заборгованість склала: № 59/23-ТЕНІ від 13.11.2023 (за IІІ квартал 2023 року) - 76 148 216,00 грн; № 81/23-ТЕН від 18.03.2024 (за IV квартал 2023 року) - 49 898 469,00 грн, № 08/24-ТЕН від 16.05.2024 (за I квартал 2024 року) - 22 495 838,00 грн; № 32/24-ТЕН від 20.11.2024 (за IІ квартал 2024 року) - 67 538 372,00 грн; № 33/24-ТЕН від 20.11.2024 (за IІІ квартал 2024 року) - 20 960 078,00 грн; № 41/24-ТЕН від 17.03.2025 (за IV квартал 2024 року) - 13 811 028,00 грн.

Зазначає, що станом на дату ухвалення рішення Господарського суду Рівненської області від 10.06.2025 у справі № 918/180/25, було складено шість протоколів засідань обласної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах перед ТОВ "Рівнетеплоенерго", якими визначено заборгованість з різниці в тарифах перед ТОВ "Рівнетеплоенерго" у розмірі 250 852 001,00 грн, яка є вдвічі більшою тієї заборгованості, що утворилася на підставі договору. Проте жодного відшкодування заборгованості з різниці в тарифах ТОВ "Рівнетеплоенерго" не отримало.

Тобто для ТОВ "Рівнетеплоенерго" встановлено мораторій на підвищення тарифів у сфері теплопостачання, але не забезпечено реального відшкодування заборгованості з різниці в тарифах, яка спричинена таким мораторієм. Також встановлено мораторій на підвищення тарифів у сфері теплопостачання і, формально, передбачено джерело відшкодування заборгованості з різниці в тарифах, яка спричинена таким мораторієм, але тим самим унеможливлено судове оскарження встановлених для нього регульованих цін на теплову енергію в розмірі, нижчому від економічно обґрунтованого. Водночас не забезпечено прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації механізму взаєморозрахунків.

Також вказує, що ТОВ "Рівнетеплоенерго" вимушено реалізовувати теплову енергію на підставі тарифу, який є нижче економічно обґрунтованого, але ні шляхом судового оскарження цього тарифу, ні шляхом фактичного отримання коштів на компенсація заборгованості з різниці в тарифах, ні шляхом відступлення права вимоги на відшкодування заборгованість з різниці в тарифах, не може врегулювати своєї заборгованості перед ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" за отриманий природний газ, що і використовувався для виробництва теплової енергії.

Внаслідок цього у ТОВ "Рівнетеплоенерго" перед ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" виникла заборгованість у розмірі 125 213 886,30 грн, проте якби вказана заборгованість з різниці в тарифах була компенсована ТОВ "Рівнетеплоенерго", то заборгованість була б погашена.

Також ТОВ "Рівнетеплоенерго" зазначає, що має особливий статус для міста Рівного оскільки є основним джерелом теплопостачання в м. Рівному та обслуговує: 67 558 споживачів за категорією "населення"; 1 166 споживачів за категорією "інші"; 18 споживачів за категорією "відомче"; 6 споживачів за категорією "релігія".

ТОВ "Рівнетеплоенерго" надає послуги з теплопостачання та централізованого гарячого водопостачання до 808 житлових будинки, з яких: 33 місцеві ради; 397 ОСББ; 20 ЖБК; 311 управляючі компанії; 47 гуртожитки. До 130 об`єктів соціальної сфери, з яких: 33 дошкільні заклади; 46 школи; 23 інші учбові заклади; 7 лікарні; 21 лікувальні заклади.

За наведеного ТОВ "Рівнетеплоенерго" вказує, що невідкладне вжиття до ТОВ "Рівнетеплоенерго" заходів примусового виконання судового рішення зі сторони органів державної виконавчої служби (зокрема, звернення стягнення на грошові кошти та інше майно боржника), зупинення видаткових операцій по банківських рахунках ТОВ "Рівнетеплоенерго" неминуче призведе до неможливості виробництва теплової енергії та її постачання, а також, як наслідок, місто Рівне залишиться без тепла і гарячого водопостачання, що є неприпустимим на фоні зростання соціально-політичної напруги у суспільстві та ситуації в країні.

При цьому споживачі ТОВ "Рівнетеплоенерго" мають значну заборгованість за спожиту теплову енергію. Специфіка роботи ТОВ "Рівнетеплоенерго" полягає в тому, що єдиним джерелом надходження коштів є надання послуг з постачання теплової енергії, а основними споживачами є населення та бюджетні підприємства міста Рівного, які мають постійну значну заборгованість за спожиту теплову енергію.

Станом на 17.06.2025 заборгованість споживачів перед ТОВ "Рівнетеплоенерго" становить майже 188 млн. грн, з яких: 161 040 260,92 грн борг споживачів за категорією "населення"; 23 083 241,72 грн борг споживачів за категорією "інші"; 3 576 302,08 грн борг споживачів за категорією "відомче"; 158 493,94 грн борг споживачів за категорією "релігія".

08.07.2025 Господарським судом Рівненської області постановлено оскаржувану ухвалу, якою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" про відстрочення виконання судового рішення задоволено частково. Відстрочено виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 10.06.2025 у справі № 918/180/25 до 10.03.2026.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзив, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при постановленні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Статтею 331 ГПК України визначено порядок вирішення питання про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, зміна способу та порядку виконання судового рішення.

Розглянувши заяву відповідача, суд першої інстанції, враховуючи матеріальні інтереси сторін, фінансовий стан відповідача, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, дійшов висновку про її часткове задоволення.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого господарського суду, враховуючи наступне.

Так за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання (ч. 1 ст. 331 ГПК України).

Положеннями ч. 3 ст. 331 ГПК України передбачено, зокрема, що підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 4, 5 ст. 331 ГПК України).

Вказана норма визначає процесуальну можливість вирішення питань, пов`язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому необхідно враховувати, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 331 ГПК України, ця норма не вимагає, і господарський суд законодавчо обмежений конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення, який не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення.

Однак, як зазначено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.03.2018 у справі № 910/8153/17, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини Відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо. Таким чином, законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. При цьому положення ГПК України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд повинен оцінити докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 такого кодексу. Відповідно до вказаної статті господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. З урахуванням наведеного, суд самостійно вирішує питання стосовно достовірності доказів, достатності їх для винесення рішення, істинності відомостей, які містяться в доказах.

Разом з тим необхідно враховувати, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19.03.97, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Враховуючи те, що існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, "легітимні сподівання" на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить "майно" цієї особи у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008), то з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація "потерпілій стороні" за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як "потерпілої сторони"; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Тобто для виправдовування затримки виконання рішення суду обов`язково мають враховуватися інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення.

Водночас, оскільки п. 1 ст. 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції", у справі "Ясюнієне проти Литви").

Складне фінансове становище відповідача, яким обґрунтована винятковість обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, з урахуванням того, що господарська діяльність здійснюється ним на власний ризик, не може бути безумовною підставою для надання відстрочення виконання судового рішення; при цьому, відстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника (постанова Верховного Суду від 15.03.2018 у справі № 910/8153/17).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що наведені відповідачем обставини, які помилково взяті до уваги господарським судом, не свідчать про неможливість виконання рішення суду у цій справі, а лише відображають його поточну підприємницьку діяльність, що не є обставинами, з якими закон пов`язує можливість відстрочення виконання судового рішення, а обставини, на які посилається відповідач у заяві, лише вказують на несприятливість виконання рішення суду для нього у цей час.

Господарська діяльність здійснюється на власний ризик, за власним комерційним розрахунком щодо наслідків вчинення відповідних дій, суб`єкт господарювання повинен самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утриматись від) таких дій.

До того ж фінансове становище відповідача є результатом його власної підприємницької діяльності, в ході якої підприємство мало б планувати свої видатки на погашення заборгованості.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідачем не було подано до суду доказів на підтвердження своєї неплатоспроможності, зокрема доказів відсутності доходу, довідки з обслуговуючих банків про відсутність грошових коштів на рахунках. Навпаки відповідач до заяви про відстрочення виконання судового рішення долучив, серед іншого, довідки по рахунку АТ «Таскомбанк» та АТ "Укрексімбанк", з яких вбачається, що станом на 18.06.2025 залишок коштів становив 45 083 262,27 грн та 3 000 000,00 грн відповідно /т. 3, а.с. 263-264/.

Крім цього колегія суддів звертає увагу, що встановлення Законом України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» мораторію на підвищення тарифів у сфері теплопостачання на період дії воєнного стану в Україні та відсутність належного відшкодування різниці в тарифах не можуть бути підставою для відстрочення виконання судового рішення, оскільки мораторій є загальновідомим регулюванням, яке стосується не лише ТОВ «Рівнетеплоенерго», а всіх підприємств, що надають послуги з розподілу природного газу для побутових споживачів, теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) для населення, постачання теплової енергії для населення та постачання гарячої води для населення.

При цьому відсутність компенсацій з бюджету не може бути підставою для невиконання зобов`язань перед контрагентами, оскільки це питання взаємовідносин підприємства з державою, а не зі стягувачем.

Також варто зауважити, що наявність значної заборгованості споживачів перед ТОВ "Рівнетеплоенерго" за спожиту теплову енергію не може бути підставою для відстрочення виконання судового рішення, оскільки це є наслідком неналежного виконання самим підприємством своїх обов`язків щодо вжиття заходів зі стягнення такої заборгованості.

Крім того відповідачем не надано жодних доказів ймовірного погашення останнім заборгованості в майбутньому, а посилання суду першої інстанції на ймовірне покращення фінансового стану після початку опалювального сезону та отримання компенсації різниці в тарифах є лише припущеннями.

До того ж, за умови якщо вдаватись до подібних припущень, новий опалювальний сезон може не покращити фінансовий стан відповідача, а навпаки спричинити подальше зростання заборгованості споживачів, що лише ускладнить виконання рішення.

Також колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про надання відстрочки необхідно врахувати, що спір у цій справі виник саме з вини відповідача через порушення останнім своїх зобов`язань за договором постачання природного газу № 6068-ТКЕ(23)-28 від 07.09.2023.

Отже суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що місцевий господарський суд, порушивши вимоги ст. 331 ГПК України, не забезпечив справедливого балансу інтересів сторін та не навів належних обставин, які б свідчили про існування об`єктивних, непереборних і виняткових умов, що ускладнюють своєчасне виконання судового рішення, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Разом з тим колегія суддів зазначає, що посилання суду першої інстанції на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 29.04.2025 у справі № 917/1131/24, є помилковим, оскільки обставини вказаної справи істотно відрізнялися від цієї справи. Зокрема, вони стосувалися переїзду відповідача з тимчасово окупованої території України, втрати виробничих потужностей у місті Маріуполі, зупинення господарської діяльності через перебування міста у епіцентрі активних бойових дій з 24.02.2022, військової блокади та тимчасової окупації з 05.03.2022.

Варто також звернути увагу, що у справі № 917/1131/24 суд застосував розстрочку виконання рішення, а не його відстрочку.

Відповідно до ст. 74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

За результатами перегляду цієї справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" підлягає задоволенню, а ухвалу Господарського суду Рівненської області від 08.07.2025 у справі № 918/180/25 потрібно скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у заяві про відстрочення судового рішення.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, витрати ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" по сплаті судового збору за її подання, з урахуванням вимог статті 129 ГПК України, покладаються на ТОВ "Рівнетеплоенерго".

Керуючись ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" - задоволити.

Ухвалу Господарського суду Рівненської області від 08 липня 2025 року у справі №918/180/25 скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Відмовити у заяві Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" про відстрочення виконання судового рішення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (33027, м. Рівне, вул. Д. Галицького 27, ідентифікаційний код 36598008) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка 1, ідентифікаційний код 42399676) - 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Видати наказ.

Господарському суду Рівненської області видати наказ на виконання цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

Справу № 918/180/25 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повну постанову складено "28" серпня 2025 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Коломис В.В.