ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" серпня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/3285/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М., розглянувши заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про забезпечення позову №2-1301/25 від 15.08.2025 по справі №916/3285/25

За позовом: Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (01011, місто Київ, вулиця Алмазова Генерала, будинок, 4а)

до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба-5" (74720, Херсонська обл., Нижньосірогозький р-н, село Новоолександрівка, вул. Центральна)

2. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 1 346 927,15 грн

ВСТАНОВИВ:

15.08.2025 Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба-5" та ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 011/89811/01252150 від 21 жовтня 2021 року, що становить 1 346 927,15 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 974 383,87 грн, заборгованість за відсотками 372 543,28 грн, а також стягнути з відповідачів судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про порушення відповідачем-1 умов укладеного між сторонами кредитного договору №011/89811/01252150 від 21.10.2021, поручителем за яким відповідно до договору поруки №154158/89811/328351 від 21.10.2021 є відповідач-2, у частині повернення кредитних коштів.

Разом з позовною заявою позивачем надано суду заяву про забезпечення позову, у якій останній просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту, в межах суми ціни позову, на квартиру, що належить на праві власності ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , до набрання законної сили рішенням у даній справі.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що накладення арешту на майно є реальним способом забезпечення виконання судового рішення і захисту прав та інтересів позивача у даній справі. При цьому, зважаючи на те, що на спірному майну відсутні будь-які обмеження щодо його відчуження відповідачами, останні, без жодних перешкод, можуть його відчужити до ухвалення рішення у даній справі, що унеможливить відновлення прав та інтересів позивача у даній справі за рахунок цього майна.

Заявник вважає, що достатнім та адекватним забезпеченням позову є вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказане майно, при цьому, такий спосіб заходу забезпечення позову відповідає обставинам справи та спрямований лише на збереження існуючого становища сторін до завершення розгляду справи по суті.

На підтвердження вказаних обставин позивачем до заяви додано інформаційну довідку № 941362160 від 12.08.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, з якої вбачається, що квартира АДРЕСА_3 , реєстраційний номер: 224 належить на праві власності відповідачу-2 ОСОБА_1 .

Розглянувши заяву Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" про забезпечення позову та дослідивши матеріали позовної заяви, а також враховуючи те, що забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, господарський суд вважає, що вказана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 ГПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частини третя статті 13 ГПК України).

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін (постанова ВС від 03 березня 2023 року у справі №905/448/22).

Суд також враховує, позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18, щодо того, що інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Предметом позову Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" є вимога майнового характеру про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба-5" та ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 1 346 927,15 грн, а отже виконання в майбутньому судового рішення у цій справі, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матимуть відповідачі, до яких заявлені вимоги майнового характеру, необхідну суму грошових коштів для виконання рішення у разі задоволення позову.

Суд зазначає, що такий захід забезпечення позову, як накладення арешту на майно відповідача-2 - ОСОБА_1 , який є поручителем Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба-5" та керівником Товариства, в межах суми 1 346 927,15 грн забезпечить реальне виконання судового рішення у разі задоволення позову, а тому є адекватним.

Враховуючи те, що предметом позову Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" визначено стягнення, зокрема, з відповідача-2 грошових коштів у сумі 1 346 927,15 грн, беззаперечним правом якого є можливість в будь-який момент розпорядитися власністю/відчужити майно, яке знаходиться у його власності, що в майбутньому може утруднити виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача, враховуючи також те, що вказані заходи до забезпечення позову застосовується виключно до закінчення розгляду справи, з урахуванням обмежених строків судового розгляду, суд доходить висновку, що вжиття саме такого заходу забезпечення позову є обґрунтованим, адекватним позовним вимогам та жодним чином не призведе до порушення прав та законних інтересів відповідача, натомість забезпечить збереження балансу інтересів сторін, що узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

При цьому, суд враховує, що у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17 червня 2022 року у справі №908/2382/21 звернуто увагу на те, що виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення коштів у разі задоволення позовних вимог безпосередньо пов`язане з наявністю у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно в разі задоволення позову.

При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Отже, можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення коштів є додатковою гарантією для позивача, що рішення суду в разі задоволення позову буде реально виконане та він отримає задоволення своїх вимог.

Крім того, в разі задоволення позову у справі про стягнення коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

Суд також зазначає про відсутність необхідності вирішення питання щодо зустрічного забезпечення станом на день вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому процесуальним законом не встановлено обов`язку суду вимагати від особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (частина перша статті 141 ГПК України): відповідна вимога лише може висуватися судом з урахуванням обставин справи, але не визначається як неодмінна умова забезпечення позову. Аналогічна позиція викладена у Постанові КГС ВС від 19.02.2019 у справі №911/1695/18.

Водночас, суд зазначає, що відповідач не позбавлений права звернутися до Господарського суду Одеської області з клопотанням як про застосування зустрічного забезпечення, так і про скасування заходів забезпечення позову у разі надання відповідних доказів, які б спростовували необхідність застосування таких заходів.

Керуючись ст.136-137, 140, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про забезпечення позову №2-1301/25 від 15.08.2025 по справі №916/3285/25 задовольнити.

2. Накласти арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), а саме: квартиру АДРЕСА_3 , реєстраційний номер: 224, в межах ціни позову у сумі 1 346 927,15 грн, до набрання законної сили рішенням у даній справі.

Стягувач: Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" (01011, місто Київ, вулиця Алмазова Генерала, будинок, 4а, )

Боржник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 )

Ухвала суду набирає законної сили 18.08.2025 та може бути оскаржена в порядку ст.256 ГПК України.

Ухвала дійсна для пред`явлення до виконання в строки, встановлені Законом України „Про виконавче провадження.

Суддя Щавинська Юлія Михайлівна