ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці

19 серпня 2025 року Справа № 926/1742/25

Господарський суд Чернівецької області у складі головуючого судді Марущака І.В., за участю секретаря судового засідання Терещенко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг (04116, місто Київ, вул. Шолуденка, 1, код 42399676)

до Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області (59421, Чернівецька область, Чернівецький район, село Кадубівці, вул. Михайловського Володимира, 22, )

про стягнення заборгованості за спожитий природний газ у сумі 10 623,70 грн,

представники:

від позивача Трофимчук С.М.;

від відповідача не з`явився.

І. Стислий виклад позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг звернулось до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про стягнення заборгованості за договором № 23-7117/24-БО-Т постачання природного газу від 31.10.2024 за листопад-грудень 2024 року в сумі 10 623,70 грн, з яких 9 903,21 грн основного боргу, 520,66 грн пені, 51,28 грн 3% річних та 148,55 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання зазначеного договору відповідач у листопаді-грудні 2024 спожив природний газ на загальну суму 582 514,91 грн, проте останній сплатив його вартість лише частково в сумі 572 611,70 грн, внаслідок чого заборгував позивачу 9 903,21 грн.

Крім того, за прострочення виконання грошового зобов`язання позивач нарахував відповідачу зазначені вище пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2025 вказану позовну заяву передано до провадження судді Марущака І.В.

Ухвалою суду від 29.05.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив спрощене позовне провадження у справі, призначив розгляд справи по суті на 18.06.2025, та встановив відповідачу строк для подання заяви з запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзиву на позов, а також установив позивачу строк для подачі відповіді на відзив.

Ухвалою від 02.06.2025 судове засідання за участю представника позивача Трофимчука С.М. вирішено провести в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 18.06.2025 відкладено розгляд справи по суті на 08.07.2025, судове засідання за участю представника позивача вирішено провести в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

25.06.2025 на офіційну електронну пошту Господарського суду Чернівецької області від відповідача надійшла заява №01.1-06/500 від 25.06.2025, в якій відповідач повідомляє, що вимоги по справі визнає в повному обсязі і не заперечує проти задоволення позовної заяви. Окрім цього, просив розглянути справу без його участі. Дана заява надійшла без ЕЦП і в заяві не зазначено, що такий документ в паперовій формі надіслано на адресу суду.

Судове засідання 08.07.2025 не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Марущака І.В. у відпустці, про що учасники справи були сповіщені повідомленням заступника керівника апарату Господарського суду Чернівецької області про неможливість проведення судового засідання.

Ухвалою суду від 28.07.2025 призначено судове засідання з розгляду справи №926/1742/25 по суті на 19.08.2025, судове засідання за участю представника позивача вирішено провести в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Відповідач явку свого представника в судове засідання 19.08.2025 не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення ухвали суду від 28.07.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Частиною четвертою статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно із пунктом 1 частини третьої цієї статті ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до частини дев`ятої статті 165 , частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин суд вирішив за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні 19.08.2025 без участі представника відповідача. Судове засідання проводилося в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 19.08.2025 суд розглянув заяву відповідача №01.1-06/500 від 25.06.2025 та залишив її без розгляду враховуючи наступне.

Відповідно до частини 8 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, на такі документи накладається кваліфікований електронний підпис учасника справи (його представника) відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".

Згідно п.1.5.6 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28 надсилання офіційного листа електронною поштою здійснюється за умови реєстрації документа та запису вихідного реєстраційного номера і дати документа у файл, що відповідає конкретному документу. Електронний лист є офіційним, якщо містить вкладення з текстом офіційного документа у вигляді файлу, скріпленого електронним цифровим підписом".

У відповідності до п.1.5.17. вказаної Інструкції з діловодства в господарських судах України, документи отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису або каналами факсимільного зв`язку, не належать до офіційних.

Водночас, положеннями статті 7 Закону України "Про електроні документи та електронний документообіг" передбачено, що оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису. Усі процесуальні документи, які надаються до суду електронною поштою повинні бути скріплені електронним цифровим підписом відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

У разі надсилання електронних документів без електронного цифрового підпису та факсограм необхідно надсилати також оригінал документа в паперовій формі.

Суд заслухав вступне слово представника позивача, який позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Далі суд перейшов до дослідження матеріалів справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд установив таке.

31 жовтня 2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг (надалі - (Постачальник) та Кадубовецькою сільською радою Чернівецького району Чернівецької області (надалі Споживач) укладено договір № 23-7117/24-БО-Т постачання природного газу (надалі Договір), згідно умов якого Постачальник зобов`язується поставити Споживачу природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору (пункт 1.1 Договору).

Згідно з пунктами 2.1, 2.2, 2.3 Договору Постачальник передає Споживачу на умовах цього Договору замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з листопада 2024 року по 31 грудня 2024 року (включно) в кількості 36,0 тис. куб. метрів. Споживач підтверджує, що замовлені ним обсяги природного газу, які визначені в п.2.1 цього Договору, повністю покривають потреби Споживача у відповідному розрахунковому періоді для потреб, визначених пунктом 1.2 цього Договору. Відповідальність за правильність визначення замовлених обсягів газу покладається виключно на Споживача. Підписанням цього Договору Споживач дає згоду Постачальнику на включення його до Реєстру споживачів Постачальника (надалі - Реєстр або Реєстр споживачів), розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС відповідно до вимог Кодексу ГТС.

За змістом пункту 2.4 Договору перегляд та коригування замовлених Споживачем обсягів природного газу за цим Договором може відбуватися шляхом підписання сторонами додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного розрахункового періоду. Споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів або своєчасно (до кінця відповідного розрахункового періоду) надавати Постачальнику для оформлення відповідну додаткову угоду на коригування замовлених обсягів за цим Договором. В будь-якому випадку, обсяг, визначений в акті приймання-передачі природного газу, оформленого відповідно до пункту 3.5. цього Договору, вважається фактично використаним за цим Договором обсягом природного газу.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.5 Договору Постачальник передає Споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від Постачальника до Споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ Споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ. Приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Умовами підпунктів 3.5.2, 3.5.3 пункту 3.5 Договору передбачено, що на підставі отриманих від Споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на інформаційній платформі Оператора ГТС Постачальник готує та надає Споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі також - акт), підписані уповноваженим представником Постачальника. Споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання.

Відповідно до підпункту 3.5.4. пункту 3.5 Договору у випадку неповернення Споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від Споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність Споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього Договору.

Розділом 4 Договору встановлено ціну та вартість природного газу. Ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим Договором, встановлюється наступним чином: ціна природного газу за 1000 куб.м. газу без ПДВ 13 658,33 грн, крім того податок на додану вартість за ставкою 20%, ціна природного газу за 1000 куб.м. з ПДВ 16 390,00 грн;

Крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи 124,16 грн. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом 136,576 грн, крім того ПДВ 20% - 27,315 грн, всього з ПДВ 163,89 грн за 1000 куб.м.

Всього ціна газу за 1000 куб м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 16 553,89 грн. У разі зміни тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи та/або коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді, вони є обов`язковими для сторін за цим Договором з дати набрання чинності відповідних змін. Загальна вартість цього Договору на дату укладання становить 595 940,04 грн.

Згідно з пунктом 5.1 Договору оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється Споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому Споживач повинен був сплатити 70 % грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного Споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього Договору. Споживач має право здійснити оплату та/або передоплату за природний газ протягом періоду поставки або до початку розрахункового періоду.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що у разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Згідно пунктів 10.1-10.4 Договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків згідно з цим договором внаслідок настання форс-мажорних обставин, що виникли після укладення договору, і сторони не могли передбачити їх. Строк виконання зобов`язань відкладається на строк дії форс-мажорних обставин. Сторони зобов`язані негайно повідомити про виникнення форс-мажорних обставин та протягом 14 днів з дати їх виникнення подати підтвердні документи відповідно до законодавства. Настання форс-мажорних обставин підтверджується в порядку, встановленому чинним законодавством України.

Відповідно до пункту 13.1 даний Договір набирає чинності з дати його укладання і діє в частині поставки газу до 31 грудня 2024 року (включно), а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до Договору.

На виконання умов Договору, у листопаді 2024р. та грудні 2024р. позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 582 514,91 грн, що підтверджується актами приймання передачі природного газу, а саме:

- акт приймання передачі природного газу від 12.12.2024 р. за листопад 2024 року на суму 258 087,85 грн;

- акт приймання передачі природного газу від 13.01.2025 р. за грудень 2024 року на суму 324 427,06 грн.

На виконання пп. 3.5.2 п. 3.5 Договору, позивачем направлялися відповідачу примірники актів приймання-передачі природного газу за листопад 2024 та грудень 2024, підписані уповноваженим представником позивача та скріплені печаткою підприємства.

Станом на дату складання позовної заяви, відповідач не повернув позивачу підписані акти приймання-передачі природного газу за листопад 2024 та грудень 2024.

В той же час, вмотивованої відмови від підписання актів приймання-передачі природного газу за листопад 2024р. та грудень 2024р. у письмовій формі на виконання вимог підпункту 3.5.3 пункту 3.5 Договору на адресу позивача не надходило.

Об`єми (обсяги) спожиті Споживачем підтверджуються відомостями з Інформаційної платформи Оператора ГТС щодо остаточної алокації відборів Споживача, які відображають обсяги природного газу, що були поставлені Споживачу у листопаді 2024р. та грудні 2024р. з ресурсу позивача у відповідності до підпункту 3.5.4 пункту 3.5 Договору, що надані у відповіді на адвокатський запит Оператора ГТС від 23.04.2025 №ТОВВИХ-25-6521.

Листом від 23.04.2025 №ТОВВИХ-25-6521 Оператор ГТС надав відповідь та Інформацію щодо остаточної алокації відборів природного газу Споживачем з ЕІС-кодом як суб`єкта ринку природного газу 56XS00004BMFI00M.

Згідно з відповіді на адвокатський запит Оператора ГТС від 23.04.2025 №ТОВВИХ-25-6521 вбачається, що у листопаді 2024 року відповідачем спожито природний газ з ресурсу позивача в обсязі 15 590,77 куб. м та в грудні 2024 року 19 598,24 куб. м, що відповідає обсягам, зазначеним позивачем в актах приймання-передачі природного газу за листопад 2024 та грудень 2024, які не підписано з боку відповідача.

Як зазначалось вище, у листопаді 2024 та грудні 2024 відповідач спожив природний газ на загальну суму 582 514,91 грн.

Факт часткової оплати відповідачем отриманого природного газу підтверджується банківськими виписками АТ «Ощадбанк»

Отже, оплату за переданий газ відповідач здійснив частково, лише на суму 572 611,70 грн, чим порушив вимоги пункту 5.1 Договору. Сума несплаченого основного боргу відповідач перед позивачем за договором складає 9 903,21 грн, що стало підставою для звернення позивача до господарського суду із вказаним позовом.

Зважаючи на вказане вище прострочення по оплаті за поставлений газ позивачем нараховано відповідачу: 520,66 грн пені за період з 18.02.2025 по 21.04.2025, 51,28 3% річних за з 18.02.2025 по 21.04.2025 та 148,55 грн інфляційних втрат за період з 01.03.2025 по 31.03.2025.

ІV. Мотиви суду та оцінка наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 ГК України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно частини першої статті 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог частини першої статті 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог статті 509 ЦК України, зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до ч. 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Згідно з частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною першою статті 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу визначаються Законом України Про ринок природного газу № 329-VIII від 09.04.2015 року.

Згідно статті 12 Закону України Про ринок природного газу, постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими нормативно-правовими актами.

Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, ЦК і ГК України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Правила постачання природного газу затверджуються Регулятором після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства і є обов`язковими для виконання всіма постачальниками та споживачами.

Згідно із приписами статті 13 Закону України Про ринок природного газу, у разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Господарським судом під час вирішення спору встановлено, що 31.10.2024 між ТОВ ГК Нафтогаз Трейдинг та Кадубовецькою сільською радою Чернівецького району Чернівецької області укладено договір постачання природного газу № 23-7117/24-БО-Т, за умовами якого позивачем були прийняті на себе зобов`язання щодо постачання відповідачу природного газу у період з листопада 2024 року по 31 грудня 2024 року.

Листом від 23.04.2025 №ТОВВИХ-25-6521 Оператор ГТС надав Інформацію щодо остаточної алокації відборів природного газу Споживачем з ЕІС-кодом як суб`єкта ринку природного газу 56XS00004BMFI00M.

Об`єми (обсяги) спожиті Споживачем підтверджуються відомостями з Інформаційної платформи Оператора ГТС щодо остаточної алокації відборів Споживача, які відображають обсяги природного газу, що були поставлені Споживачу у листопаді 2024р. та грудні 2024р. з ресурсу позивача у відповідності до підпункту 3.5.4 пункту 3.5 Договору, що надані у відповіді на адвокатський запит Оператора ГТС від 23.04.2025 №ТОВВИХ-25-6521.

Згідно з відповіді вбачається, що у листопаді 2024 року відповідачем спожито природний газ з ресурсу позивача в обсязі 15 590,77 куб. м та в грудні 2024 року 19 598,24 куб. м, що відповідає обсягам, зазначеним позивачем в актах приймання-передачі природного газу за листопад 2024 та грудень 2024, які не підписано з боку відповідача.

Разом з цим, вартість поставленого відповідачу природного газу була оплачена останнім частково на загальну суму 572 611,70 грн, що підтверджується випискою з банківського рахунку ТОВ ГК Нафтогаз Трейдинг за період з 31.10.2024 по 21.04.2025.

З викладених обставин, господарський суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі 9 903,21 грн (582 514,91 грн - 572 611,70 грн = 9 903,21 грн), яка є різницею між вартість поставленого природного газу та сумою перерахованих відповідачем грошових коштів.

У зв`язку із тим, що відповідач порушив свої зобов`язання в частині своєчасного здійснення остаточного розрахунку за спожитий природний газ згідно пп 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 Договору, позивач нарахував відповідачу пеню в сумі 520,66 грн за період з 18.02.2025 по 21.04.2025, 3% річних в сумі 51,28 грн за період з 18.02.2025 по 21.04.2025 та 148,55 грн інфляційних втрат за період з 01.03.2025 по 31.03.2025.

Вказаний пункт Договору узгоджується із положеннями ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»: платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно частини 1 статті 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно пункту 7.2. Договору у разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно п. 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього Договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, долучений позивачем до позовної заяви, суд дійшов висновку щодо його обґрунтованості, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 520,66 грн, 3% річних в сумі 51,28 грн та 148,55 грн інфляційних втрат підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи викладене та зважаючи, що відповідач не розрахувався за отриманий у грудні 2024 природній газ, наявну заборгованість в сумі 9 903,21 грн не спростував, доказів погашення заборгованості матеріали справи не містять, суд приходить висновку, що позовні вимоги про стягнення з Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області заборгованості за спожитий природний газ в сумі 9 903,21 грн, 520,66 грн пені, 51,28 грн 3% річних та 148,55 грн інфляційних втрат є обґрунтованими, підставними та такими, що підлягають задоволенню.

V. Висновки суду.

За наслідками розгляду цієї справи суд прийшов до висновку, що позивач поставив відповідачу, а останній спожив природній газ за договором постачання природного газу, проте останній неналежно виконав обов`язку щодо його оплати, внаслідок з нього підлягає 9 903,21 грн основного боргу, 520,66 грн пені, 51,28 грн 3% річних та 148,55 грн інфляційних втрат.

VІ. Розподіл судових витрат.

Позивачем сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн платіжною інструкцією № від 26.05.2025.

У відповідності до статті 129 ГПК України сплачений позивачем судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Про понесення інших судових витрат учасники справи не заявляли.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 73, 74, 86, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області (59421, Чернівецька область, Чернівецький район, село Кадубівці, вул. Михайловського Володимира, 22, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг (04116, місто Київ, вул. Шолуденка, 1, код 42399676) заборгованість за договором № 23-7117/24-БО-Т постачання природного газу від 31.10.2024 в сумі 9 903,21 грн, 520,66 грн пені, 51,28 грн 3% річних та 148,55 грн інфляційних втрат, а також 2 422,40 грн судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Повний текст рішення складено та підписано 22 серпня 2025 року.

Суддя І.В. Марущак