ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.08.2025м. ДніпроСправа № 904/4283/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД АГРОТАЙМ", смт. Слобожанське, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕМОГА", с. Веселе Синельниківського району Дніпропетровська область

про стягнення 3 068 881, 79 грн, -

Суддя Бажанова Ю.А.

СУТЬ СПОРУ:

Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД АГРОТАЙМ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕМОГА" на свою користь суму основного боргу за поставлений товар у розмірі 2 351 543,13 грн., пені у розмірі 211 451,97 грн.,3% річних за користування коштами у розмірі 94 540,81 грн., втрати від інфляції у розмірі 411 275,88 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Позовна заява вмотивована порушенням Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕМОГА" умов договору поставки № 17-05П від 17.05.2019 року в частині повного розрахунку за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2025 позовну заяву залишено без руху; запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви, а саме: надати докази сплати судового збору в розмірі 36 826,58 грн., зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

21.08.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД АГРОТАЙМ" до Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору у якому просить суд відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у цій справі, враховуючи наведені вище обставини, котрі є об`єктивними і не залежать від волі ТОВ "ТД АГРОТАЙМ", тим самим забезпечивши останньому доступ до правосуддя, зазначає про наявність у нього як позивача та відповідача оригіналів письмових та електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви.

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Назаренко Н.Г.) від 14.08.2025 у справі № 904/3980/25 заяву ТОВ "ТД АГРОТАЙМ" задоволено. Ухвалено повернути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД АГРОТАЙМ" (52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. 8 Березня, буд. 23, ) сплачений судовий збір у сумі 47 235,38 грн., перерахований згідно з платіжною інструкцією №21015 від 17.07.2025.

Для фактичного здійснення повернення судового збору з Державного бюджету України ТОВ "ТД АГРОТАЙМ" необхідно подати до суду заяву встановленої форми з відповідними реквізитами. Іншу заяву позивача про повернення судового збору в справі поданної ТОВ "ТД АГРОТАЙМ" місцевим господарським судом до цього часу не розглянуто та жодного судового рішення ухвалено не було.

З урахуванням наведеного вище, не вирішення місцевим господарським судом тривалий час заяви про повернення судового збору в сумі 47 235,38 грн., поданої ТОВ "ТД АГРОТАЙМ" в межах справи № 904/3980/25, а також необхідність здійснення додаткових дій по поверненню органом Держказначейства судового збору в усіх випадках виключно на підставі електронного подання, сформованого або Державною судовою адміністрацією України, або її територіальним управлінням, або відповідним судом, що не залежить від волі Позивача та потребує значного часу.

В свою чергу, вищеперелічені обставини створюють додаткове фінансове навантаження і труднощі у захисті порушених прав та інтересів ТОВ "ТД АГРОТАЙМ" внаслідок невиконання договірних зобов`язань ТОВ "ПЕРЕМОГА" в судовому порядку через надмірний формалізм, що призводить до порушення права доступу до правосуддя.

Оцінюючи зміст обґрунтування клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору господарський суд визнав його таким, що не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, особа, яка заявляє клопотання про зменшення розміру судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження не лише того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також на підтвердження наявності хоча б однієї з умов, визначених ст. 8 вказаного Закону.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18 викладено правові позиції щодо застосування статті 8 Закону України "Про судовий збір", зокрема:

у пункті 37 "З аналізу статті 8 Закону України "Про судовий збір" чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення;

у пункті 39 "Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена";

у пункті 41 "Окремо слід зазначити, що встановлений статтею 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, за яких особа може бути звільнена від сплати судового збору, також є вичерпним".

Також у пунктах 61, 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.11.2023 у справі №906/308/20 вказано, що положення пункту 1 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до відповідача - фізичної особи за наявності відповідної підстави, визначеної зазначеною нормою.

Предметом предметом поданого позову, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, а є стягнення коштів.

Суд виходить з того, що необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду. Адже таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується з статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та статтею 7 України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі "Креуз проти Польщі" ("Kreuz v. Poland") від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Господарський суд зауважує, що «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке саме собою є таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

Отже, судовий збір сам по собі не обмежує право заявника на справедливий суд.

Господарський суд наголошує, що право застосування статті 8 Закону України "Про судовий збір" у контексті розстрочки, відстрочки та звільнення від сплати судового збору щодо юридичних осіб Велика Палата Верховного Суду висловлювалася послідовно і неодноразово.

Оцінивши доводи, наведені в обґрунтування наявності підстав для відстрочення сплати судового збору, господарський суд не знаходить підстав для задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору в установленому порядку і розмірі.

Так, стаття 8 Закону України "Про судовий збір" містить вичерпний перелік обставин з яким Закон пов`язує можливість, зокрема, відстрочити сплату судового збору, проте позивач під жодний випадок не підпадає. Докази зворотного відсутні.

Господарський суд звертається до правової позиції викладеної в пунктах 43- 46 постанови Великої Палати Верховного суду від 18.10.2023 у справі №910/10939/22:

"43. У випадку залишення судом клопотання про звільнення скаржника від сплати судового збору без розгляду або відмови в задоволенні такого клопотання суд постановляє ухвалу, яку направляє скаржнику.

44. Отримавши її, скаржник повинен виконати ухвалу суду про залишення апеляційної скарги без руху, а саме подати суду докази сплати судового збору. У випадку якщо скаржник не встигає цього зробити до закінчення строку, наданого судом або встановленого законом на усунення недоліків, він може звернутись до суду із заявою, відповідно, про продовження або поновлення зазначеного строку.

45. Для цього перед постановленням ухвали про повернення апеляційної скарги з підстави неусунення скаржником її недоліків суд має переконатись, що скаржник отримав ухвалу про залишення без розгляду або відмову в задоволенні його клопотання про звільнення від сплати судового збору та має розумний строк для сплати судового збору і подання заяви про продовження або поновлення строку на усунення недоліків разом з доказами сплати судового збору. Відповідно до частини шостої статті 260 ГПК України такий строк не повинен перевищувати п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків".

Відповідно до частини 6 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову у відстроченні судового збору, з огляду на правову позицію Великої Палати Верховного суду від 18.10.2023 у справі №910/10939/22, господарський суд вважає за можливе встановити строк на усунення недоліків до 01.09.2025.

З урахуванням наведеного, керуючись статтею 8 Закону України "Про судовий збір", ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позивачу у строк до 01.09.2025 надати до суду докази сплати судового збору в розмірі 36 826,58 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.А. Бажанова