ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

12 серпня 2025 року м. ХарківСправа № 922/2860/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Мужичук Ю.Ю.

за участі секретаря судового засідання Крамарової Н.В.

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Гатинюк Т.Ю. (вх. №16694 від 17.07.2025) у справі

за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: 1) Публічне акціонерне товариство "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА", 2) Національний банк України
до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1
про стягнення коштів в розмірі 618 682 051,50 грн

за участю представників:

стягувача - Жегуліна Ю.М. адвоката;

заявника (Улановського А.Л.) - не з`явився;

Департаметну державної виконавчої служби

міністерства юстиції України Карпова О.В.

державного виконавця - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

17.07.2025 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Харківської області зі скаргою на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Гатинюк Т.Ю. (вх. №16694), в якій просить суд:

- визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Гатинюк Т.Ю. неправомірними та скасувати:

- ч. 3 постанови про відкриття виконавчого провадження №78282713 від 05.06.2025, яким порушено ч. 1 ст. 1282 ЦК України;

- постанову про стягнення виконавчого збору від 05.06.2025, яким порушено ч. 1 ст. 1282 ЦК України;

- постанову про арешт коштів боржника від 05.06.2025, які винесені з порушенням ч. 1 ст. 1282 ЦК України;

- зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Гатинюк Т.Ю. в свою чергу зобов`язати стягувача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб направити вимогу ОСОБА_1 щодо задоволення вимог кредитора в шляхом одноразового платежу в розмірі, який відповідає його частці у спадщини.

Скарга обгрунтована тим, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 9.05.2023 та 30.06.2023 по справі № 922/2860/18 ОСОБА_1 залучено до участі у справі як правонаступника первісного відповідача ОСОБА_10 . ОСОБА_1 успадкував від первісного відповідача 1/3 транспортного засобу марки TOYOTA Модель RAV 4 2013 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 . В подальшому зазначений транспортний засіб було продано за 280000 грн.00 коп. 01.04.2025 року Східним апеляційним господарським судом видано наказ щодо стягнення з посадових осіб ПАТ «Банк Золоті Ворота» та двох правонаступників посадової особи солідарно 618682051,50 грн. Вказує, що 05.06.2025р. державним виконавцем ОСОБА_11 була винесена постанова про арешт коштів боржника на суму 618 682 051,50грн, яка перевищила вартість майна, отриманого боржником у спадщину. Тим самим, вона порушила ч.1 ст. 1282 ЦК України. Аналогічними заявниця вказує порушення при винесенні зазначених вище постанов.

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 17.07.2025 №147/2025 у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_12 проведений повторний автоматизований розподіл скарги (вх. №16694 від 17.07.2025).

Згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2025 скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця (вх. №16694 від 17.07.2025) передано на розгляд судді Мужичук Ю.Ю.

Ухвалою від 15.05.2025 Верховний Суд відкрив касаційне провадження у справі № 922/2860/18 за касаційною скаргою ОСОБА_9 , поданою в своїх інтересах та в інтересах її неповнолітнього сина ОСОБА_1 , на рішення Господарського суду Харківської області від 12.08.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.02.2025. Касаційну скаргу призначив до розгляду у відкритому судовому засіданні на 17.06.2025 об 11:50.

На даний час касаційне провадження триває. Господарським судом Харківської області 21.05.2025 на виконання ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 15 травня 2025 року надіслано матеріали справи № 922/2860/18.

Разом із скаргою заявником надано клопотання про поновлення строку звернення зі скаргою.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.07.2025, враховуючи положення ч. 7 ст. 340 ГПК України, зокрема про те, що відсутність матеріалів справи у суді першої інстанції у зв`язку з витребуванням судом апеляційної чи касаційної інстанції не є перешкодою для розгляду скарги, поновлено ОСОБА_1 строк на подання скарги на дії державного виконавця. Прийнято скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Ганитюк Т.Ю. (вх. №16694 від 17.07.2025) до розгляду. Розгляд скарги призначено на "12" серпня 2025 року о 15:00.

29.07.2025 до Господарського суду Харківської області через систему Електронний суд надійшли заперечення на скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (вх. №17463), в яких останній просив у задоволенні скарги відмовити. Вказав про судову практику Верховного Суду та п. 20 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах, в яких вказано, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. За змістом скарги всі доводи ОСОБА_1 на дії державних виконавців зводяться до її незгоди із Постановою Східного апеляційного господарського суду від 13.02.2025 у справі № 922/2860/18, необхідності дослідження державними виконавцями матеріалів судової справи № 922/2860/18 та встановлення обмеження щодо обсягу виконання судового рішення. Фактів допущення державними виконавцями відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Ганитюком Т.Ю. будь-яких порушень порядку виконання судового рішення в виконавчому провадженні № 78282713 в скарзі не наведено.

30.07.2025 до Господарського суду Харківської області Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України через систему Електронний суд надана заява (вх. №17634), в якій орган ДВС проти обставин викладених в скарзі заперечував та просив у задоволенні скарги відмовити. В обґрунтування заперечень вказав про те, що скаржник ОСОБА_1 зазначає, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.05.2023 у справі № 922/2860/18 неповнолітнього ОСОБА_1 його залучено в якості правонаступника первісного відповідача ОСОБА_10 . Вказує, що інформація про правонаступництво чи спадкоємство ОСОБА_1 у судовому наказі № 922/2860/18 відсутня. Частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У виконавчому провадженні № 78282713 сторони відповідно до виконавчого документа, заміна сторони не відбувалась. Державний виконавець виконує рішення суду, відповідно до виконавчого документа. Застосування статті 1282 ЦК України вирішується в судовому порядку в позовному провадженні. Тому державний виконавець діяв згідно вимог Закону України "Про виконавче провадження" в межах своїх повноважень.

05.08.2025 до Господарського суду Харківської області представником ОСОБА_9 через систему Електронний суд надано клопотання (вх. №18100), в якому представник просить розгляд скарги по справі № 922/2860/18, який призначено на 12.08.2025, здійснювати без присутності ОСОБА_1 та його представника, адвоката Горшкової Г.І. До вказаного клопотання додано копію ухвали Верховного Суду від 30.07.2025 у справі №922/2860/18, якою клопотання ОСОБА_9 про зупинення виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 13.02.2025 у справі № 922/2860/18 - задоволено частково; зупинено виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 13.02.2025 у справі № 922/2860/18 в частині стягнення з ОСОБА_9 шкоди у розмірі 618 682 051,50 грн до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Представник заявника ОСОБА_1 у судове засідання 12.08.2025 не з`явився.

Представник стягувача, який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції проти скарги заперечував та просив у її задоволенні відмовити.

Представник Департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України проти скарги заперечував, просив у її задоволенні відмовити.

Враховуючи те, що згідно ч.2 ст.342 ГПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду суд вважає за необхідне розглянути скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця за відсутності представників скаржника, який просив розглядати скаргу за його відсутності, та державного виконавця дії якого оскаржуються за наявними у скарзі матеріалами.

Суд, розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Гатинюк Т.Ю. (вх. №16694 від 17.07.2025), вислухавши пояснення представників стягувача та Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, зазначає наступне.

05.06.2025 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Ганитюк Тетяною в межах виконавчого провадження № 78282713 було винесено постанову про стягнення виконавчого збору, з примусового виконання наказу Східного апеляційного господарського суду від 01.04.2025 про солідарне стягнення, з ОСОБА_1 - стягнуто виконавчий збір у розмірі 61838205,15 грн.

05.06.2025 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Ганитюк Тетяною в межах виконавчого провадження № 78282713 було винесено постанову про арешт коштів боржника, з примусового виконання наказу Східного апеляційного господарського суду від 01.04.2025 про солідарне стягнення, з ОСОБА_1 - накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику: ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів становить 680550658,5 грн.

Згідно ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Предметом доказування у скарзі боржника є обставини щодо правомірності/неправомірності дій Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення у виконавчому провадженні №78282713 постанов: про відкриття виконавчого провадження № 78282713 від 05.06.2025; про стягнення виконавчого збору від 05.06.2025; про арешт коштів боржника в межах ВП № 78282713 від 05.06.2025.

Судом встановлено, що позивач, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства Банк Золоті Ворота, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до 1) ФО ОСОБА_10 , м. Харків, 2) ФО ОСОБА_2 , м. Харків, 3) ФО ОСОБА_3 , м. Харків, 4) ФО ОСОБА_4 , м. Харків, 5) ФО ОСОБА_5 , м. Харків, 6) ФО ОСОБА_6 , м. Харків, 7) ФО ОСОБА_7 , м. Харків, 8) ФО ОСОБА_8 , м. Харків про стягнення солідарно з відповідачів заподіяної АТ БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА та його кредиторам шкоди у розмірі 618 682 051,50 грн. (з урахуванням заяви позивача, поданої в порядку ст. 46 ГПК України (вх. № 10937 від 30 вересня 2022 року)) разом з додатковими поясненнями (вх. № 10938 від 30 вересня 2022 року).

Під час розгляду справи в суді першої інстанції серед іншого було здійснено такі процесуальні дії:

02 листопада 2022 року, ухвалою Господарського суду Харківської області, зобов`язано Четверту Харківську міську державну нотаріальну контору надати відомості про те, чи заведено після смерті (оголошення померлим) ОСОБА_10 спадкову справу, чи видано свідоцтво про право на спадщину, інформацію чи наявний заповіт/спадковий договір, а також інформацію щодо його спадкоємців та отримане у спадщину майно, відомості щодо нотаріуса, яким саме заведено спадкову справу.

19 грудня 2022 року, ухвалою Господарського суду Харківської області, задоволено клопотання (вх. № 11289 від 05 жовтня 2022 року та вх. № 11885 від 18 жовтня 2022 року) позивача, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про зупинення провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступників відповідача ОСОБА_10 . Провадження у справі № 922/2860/18 зупинено до залучення правонаступників (спадкоємців) першого відповідача, ОСОБА_10 .

09 травня 2023 року, ухвалою Господарського суду Харківської області, поновлено провадження у справі № 922/2860/18. Залучено ОСОБА_9 , ОСОБА_1 та ОСОБА_13 до участі у справі № 922/2860/18 як правонаступників першого відповідача, ОСОБА_10 .

Рішенням Господарського суду Харківської області від 12 серпня 2024 року, у задоволенні позову Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства Банк Золоті Ворота відмовлено.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 13 лютого 2025 року, задоволено апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства Банк Золоті Ворота (вх.№2114 Х/1). Рішення Господарського суду Харківської області від 12.08.2024 у справі № 922/2860/18 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства Банк Золоті Ворота (04053, м. Київ, вулиця Січових Стрільців, 17, ) заподіяну АТ БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА та його кредиторам шкоду у розмірі 618 682 051,50 грн.

Також, вказаною постановою стягнуто з кожного з солідарних відповідачів на користь Державного бюджету України 68 522,22 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, 82 226,66 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції. Видано накази.

Пунктом 5 ст. 327 ГПК України якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів чи проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька наказів, у яких зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Згідно з приписами ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Питання процесуального правонаступництва регламентовані частиною першою статті 52 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої - третьої, п`ятої статті 334 Господарського процесуального кодексу України: у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Варто зазначити, що стаття 52 Господарського процесуального кодексу України вміщена до розділу І «Загальні положення» глави 4 «Учасники судового процесу» цього Кодексу, якими регламентуються загальні засади відносно кола учасників, сторін, третіх осіб судового провадження, осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, їх прав та обов`язків тощо. Натомість стаття 334 Господарського процесуального кодексу України розташована в розділі V «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах», що присвячений врегулюванню відносин, пов`язаних з примусовим виконанням судових рішень. Звідси нормативні приписи статті 52 Господарського процесуального кодексу України слід вважати загальними по відношенню до приписів, закріплених статтею 334 цього Кодексу.

Частиною 5 статті 15 Закону України Про виконавче провадження зазначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Правонаступництво у виконавчому провадженні можливе тільки після відкриття виконавчого провадження.

Стаття 1282 ЦК України відноситься до глави 87 ЦК України здійснення права на спадкування і не впливає на винесення процесуальних документів виконавцем у виконавчому провадженні.

Застосування статті 1282 ЦК України вирішується в судовому порядку в позовному провадженні або судом під час заміни сторони виконавчого провадження правонаступником в процесі виконання рішення як це вказано у висновках, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду, на які посилається представник скаржника, у справі №916/617/17 (п.109) від 03.11.2020; у справі №523/2357/20 (розділ 7 щодо застосування статей 1281 та 1282 ЦК України на стадії виконання рішення суду) від 11.10.2023.

Слід зазначити, що вказані постанови стосуються заміни сторони виконавчого провадження правонаступником в процесі виконання рішення.

Як встановлено судом у даній справі заміна правонаступників першого відповідача у справі, ОСОБА_10 , відбулася під час розгляду справи, зокрема ухвалою Господарського суду Харківської області від 09 травня 2023 року залучено ОСОБА_9 , ОСОБА_1 та ОСОБА_13 до участі у справі № 922/2860/18 як правонаступників першого відповідача, ОСОБА_10 .

Ухвала Господарського суду Харківської області від 09.05.2023 є чинною, отже заміна відповідача ОСОБА_10 відбулася до ухвалення рішення у справі та до відкриття виконавчого провадження.

При цьому, як вбачається із резолютивної частини постанови Східного апеляційного господарського суду від 13 лютого 2025 року та виданому на його виконання виконавчому документі не визначено, що відносно ОСОБА_1 його необхідно виконати в частині у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін.

Як вказано у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Глоба проти України" № 15729/07 від 05.07.2012, пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом положень статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 15 Закону України Про виконавче провадження сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Абзацем 9 частини 1 статті 4 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що у виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Частиною 2 статті 4 Закону України Про виконавче провадження визначено, що у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Як вже зазначалось судом, постановою Східного апеляційного господарського суду від 13 лютого 2025 року, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства Банк Золоті Ворота заподіяну АТ БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА та його кредиторам шкоду у розмірі 618 682 051,50 грн, судом апеляційної інстанції видані окремі накази про стягнення з кожного з боржників вказаної суми шкоди солідарно.

У судовому рішенні та виданому на його виконання виконавчому документі не визначено, що це рішення необхідно виконати у розмірі, який відповідає частці у спадщині ОСОБА_1 , що є спадкоємцем та правонаступником померлого відповідача ОСОБА_10 .

Як вбачається з постанов Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 05.06.2025 у ВП №78282713 у наказі Східного апеляційного господарського суду від 01.04.2025 № 922/2860/18 зазначено сторони виконавчого провадження:

Стягувач: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, що діє, як ліквідатор Публічного акціонерного товариства Банк Золоті Ворота;

Боржник: ОСОБА_1 .

У виконавчому провадженні № 78282713 заміна сторони виконавчого провадження не відбувалась.

Відповідно до частини 4 статті 27 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Частинами 1,2 статті 27 Закону України Про виконавче провадження визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

У частиною 5 статті 27 Закону України Про виконавче провадження визначені випадки за якими виконавчий збір не стягується, проте ОСОБА_1 , який є боржником за судовим наказом у справі №922/2860/18 під жоден з випадків звільнення від сплати виконавчого збору не підпадає.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Частинами 1, 2 статті 56 Закону України Про виконавче провадження визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Судом встановлено, що державним виконавцем з метою виконання наказу винесено постанови: про арешт коштів боржника в межах ВП № 78282713 від 05.06.2025.

Враховуючи зазначене, суд висновує, що на момент відкриття виконавчого провадження у державного виконавця були наявні підстави для відкриття виконавчого провадження № 78282713. Підстав для винесення постанов про виконання судового рішення у розмірі, який відповідає частці у спадщині ОСОБА_1 у державного виконавця не було, що дає підстави для висновку про відповідність дій державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Гатинюк Тетяною Юріївною при відкритті виконавчого провадження № 78282713 та винесенні постанови на забезпечення його виконання нормам діючого законодавства.

Також суд зазначає, що ухвалою від 15.05.2025 Верховний Суд відкрив касаційне провадження у справі № 922/2860/18 за касаційною скаргою ОСОБА_9 , поданою в своїх інтересах та в інтересах її неповнолітнього сина ОСОБА_1 , на рішення Господарського суду Харківської області від 12.08.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.02.2025. Касаційну скаргу призначив до розгляду у відкритому судовому засіданні на 17.06.2025 о 11:50.

Господарським судом Харківської області 21.05.2025 на виконання ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 15 травня 2025 року надіслано матеріали справи № 922/2860/18.

На даний час касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_9 , поданою в своїх інтересах та в інтересах її неповнолітнього сина ОСОБА_1 , на рішення Господарського суду Харківської області від 12.08.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.02.2025, триває.

Також, як повідомив представник скаржника ухвалою Верховного Суду від 30.07.2025 у справі №922/2860/18, клопотання ОСОБА_9 про зупинення виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 13.02.2025 у справі № 922/2860/18 - задоволено частково; зупинено виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 13.02.2025 у справі № 922/2860/18 в частині стягнення з Осмоловської О.Ю. шкоди у розмірі 618 682 051,50 грн до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в межах виконавчого провадження №78282713 не було порушено вимог Закону України "Про виконавче провадження". Підстав для застосування ст.1282 ЦК України державним виконавцем, з урахування викладеного судом вище, також під час розгляду скарги не встановлено.

З урахуванням здійсненої процедури правонаступництва під час розгляду справи по суті з урахуванням наявного перегляду судом касаційної інстанції постанови Східного апеляційного господарського суду від 13.02.2025 у справі № 922/2860/18 суд висновує, що у суду в межах розгляду скарги на дії державних виконавців також відсутні підстави для застосування ст.1282 ЦК України.

Відповідно до цього суд вважає за необхідне у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Гатинюк Т.Ю. відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 129 Конституції України, ст. 1, 3, 4, 10, 18, 27, 36, 52, 56 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 73, 74, 76, 86, 234, 339, 341, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Гатинюк Тетяни Юріївни (вх. №16694 від 17.07.2025) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст. 255 - 257 ГПК України, до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повну ухвалу складено (підписано) 18 серпня 2025 року.

Суддя Ю.Ю. Мужичук

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.