21.08.2025Справа № 910/3310/24
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Еквілібріум Трейд" (м. Київ)
про розподіл судових витрат у справі № 910/3310/24
за позовом Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (м. Київ)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еквілібріум Трейд" (м. Київ)
про стягнення 28 052 300,20 грн,
Суддя Ващенко Т.М.
Секретар судового засідання Шаповалов А.М.
Представники сторін: не викликались
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еквілібріум Трейд" про стягнення пайового внеску у сумі 33 095 933,43 грн на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як замовник будівництва, введеного в експлуатацію, не виконав свого обов`язку щодо укладення з органом місцевого самоврядування договору пайової участі та сплати пайового внеску щодо об`єкта будівництва у визначені законодавством строки, чим порушив вимоги пп. 3 та 4 абз. 2 п. 2 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та права та інтереси територіальної громади міста Києва та Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). За твердженням позивача, замовник будівництва без достатньої правової підстави за рахунок органу місцевого самоврядування зберіг у себе кошти, які мав заплатити як пайовий внесок у розвиток інфраструктури населеного пункту, а отже зобов`язаний повернути ці кошти на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.
13.01.2025 позивач подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої заявлено вимоги про стягнення з ТОВ "Еквілібріум Трейд" пайового внеску в сумі 28 052 300,20 грн на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва, яка прийнята судом до розгляду.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.07.2025 в позові відмовлено повністю.

До суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Еквілібріум Трейд" про стягнення з позивача 773 125,00 грн судових витрат на проведення експертизи та на професійну правничу допомогу.

Положеннями ст. 221 ГПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Статтею 244 ГПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Розглянувши означену заяву, суд встановив наступне.

Положеннями ст. 123 ГПК України унормовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, на замовлення відповідача судовим експертом ТОВ "Центр будівельних та земельних експертиз" Малим О.В., який має кваліфікацію судового експерта з правом проведення будівельно-технічних експертиз відповідно до свідоцтва №1494, було проведено будівельно-технічну експертизу.

За результатами проведення будівельно-технічної експертизи було складено висновок судового експерта №Т867/02-2025 від 26.03.2025, який визнано належним і допустимим доказом у даній справі.

Вартість проведеної експертизи склала 400 000,00 грн та була сплачена відповідачем ТОВ "Центр будівельних та земельних експертиз" платіжною інструкцією №1705 від 22.01.2025 в повному обсязі.

Оскільки означена експертиза була необхідною для вирішення даної справи, понесені відповідачем витрати на її проведення підлягають відшкодуванню позивачем, відповідно до положень ст. 129 ГПК України.

Відповідач також просить покласти на позивача витрати на науково-правову експертизу в розмірі 120 000,00 грн, яка була проведена Інститутом держави і права імені В.М. Корецького НАН України.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію їх реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому суд не вбачає жодної необхідності в проведенні науково-правової експертизи в даній справі, тож витрати на її проведення не можуть вважатись розумними та необхідними для правильного вирішення спору і не можуть бути покладені на позивача.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини 1-4 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126).

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Еквілібріум Трейд" до стягнення з Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) заявлені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 253 125,00 грн на підставі: Договору про надання правової допомоги № 17 від 19.05.2020, укладеного між відповідачем та Адвокатським бюро "Олега Гуримського", Додатковим договором № 1 до Договору про надання правової допомоги № 17 від 19.05.2020, рахунку на оплату № 25 від 23.07.2025, Акту надання послуг № 25 від 23.05.2025, платіжної інструкції № 2255 від 23.07.2025.

Відповідно до п. 2.1. Договору про надання правової допомоги № 17 від 19.05.2020 за надання правової допомоги Клієнт сплачує Бюро гонорар (винагороду) в погодженому сторонами розмірі. Порядок оплати та її розмір визначається у додатках до даного Договору.

У Додатковому договорі № 1 від 22.07.2025(Додаток №1 до Договору) сторони погодили, що з урахуванням складності справи вартість 1 години роботи адвоката складе 4 500,00 грн.

Крім того, в цьому Додатковому договорі його сторони виклали перелік послуг, які були надані адвокатом та їх тривалість, а також загальну вартість - 253 125,00 грн.

Частиною 3 ст. 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно з ч. 2 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. (ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 76, 77 ГПК України).

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Види робіт або послуг адвоката, витрат, про відшкодування яких у справі заявлено вимогу, мають відповідати умовам договору про надання правової допомоги, положенням Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і процесуального закону (постанови Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 910/23210/17, від 05.06.2018 у справі № 904/8308/17).

Судом встановлено, що до переліку наданих послуг включено, зокрема, такі послуги: "Надання клієнту консультації і роз`яснення з приводу правових питань щодо пред`явленого позову Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до ТОВ «ЕКВІЛІБРІУМ ТРЕЙД» про стягнення з клієнта суми коштів у розмірі 33 095 933 грн. 43 коп. Аналіз судової практики та наявних документів, та попереднє формування правової позиції", що є складовою частиною послуги з підготовки відзиву на позовну заяву; "Підготовка, формування та подання через підсистемі Електронний суд до Господарського суду м. Києва клопотання про неможливість явки відповідача та його адвоката на судове засідання на 30.04.2024 року"; "Підготовка, формування та подання через підсистемі Електронний суд до Господарського суду м. Києва клопотання про відкладення розгляду справи"; "Надання клієнту консультації і роз`яснення з приводу правових питань щодо підготовки заяви від 05.02.2025 року, формування запитань та звернення до Інституту держави і права імені В.М. Корецького НАН України для отримання висновку науково - правової експертизи"; "Підготовка, формування та подання через підсистемі Електронний суд до Господарського суду м. Києва заяви про долучення до матеріалів справи висновку експерта у галузі права".

При цьому покладення витрат на такі послуги на позивача не відповідає критеріям розумності та необхідності.

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Така позиція випливає з правових висновків, які послідовно викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2022 у справі № 922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19, від 18.03.2021 №910/15621/19, від 07.09.2022 у справі №912/1616/21, від 12.01.2023 у справі №908/2702/21.

Зважаючи на наявність клопотання позивача від 10.05.2024 про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката у зв`язку з їх неспівмірністю, враховуючи фактичні обставини даної справи, її складність, ціну позову, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд вважає розмір витрат відповідача на правову допомогу в сумі 253 125,00 грн завищеним, необґрунтованим та неспівмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом фактично наданих адвокатом послуг (виконаних робіт), предметом позову та значенням справи для сторін, а їх покладення на позивача в повному обсязі не відповідає критеріям розумності, реальності та необхідності таких витрат.

Суд при цьому звертає увагу на те, що в даному випадку не відбувається вручання суду в договірні відносини між адвокатом та клієнтом щодо визначення вартості правової допомоги, оскільки наразі вирішується виключно питання щодо обґрунтованості покладення таких витрат на позивача та їх розміру, яке судом вирішується з огляду на обставини цієї справи.

За висновком суду, стягненню з позивача на користь відповідача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 100 000,00 грн, які є співмірними зі складністю справи, ціною позову, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, предметом позову та значенням справи для сторін.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Еквілібріум Трейд" задовольнити частково.

2. Стягнути з Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36; ідентифікаційний код 04633423) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Еквілібріум Трейд" (04210, м. Київ, просп. Володимира Івасюка, 27; ідентифікаційний код 32379475) 400 000 (чотириста тисяч) грн 00 коп. судових витрат на проведення експертизи та 100 000 (сто тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В решті заяви відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко