ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення без розгляду заяв з процесуальних питань

"27" серпня 2025 р. Cправа № 902/516/25

Суддя Господарського суду Вінницької області Матвійчук В.В., розглянувши матеріали

за позовом: заступника керівника Вінницької окружної прокуратури (пров. Цегельний, 8. м. Вінниця, 21020) в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України (проспект Перемоги, 10, м. Київ, 01135)

до: Фізичної особи - підприємця Баланюк Тетяни Степанівни ( АДРЕСА_1 )

до: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях (вул. Гоголя, 10, м. Вінниця, 21018)

до: Вінницького національного технічного університету (вул. Хмельницьке шосе, 95, м. Вінниця, 21021)

про визнання недійсними договору та додаткової угоди, зобов`язання до вчинення дій

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Господарського суду Вінницької області, в порядку загального позовного провадження, перебуває справа № 902/516/25 за позовом заступника керівника Вінницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України до Фізичної особи - підприємця Баланюк Тетяни Степанівни, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях та Вінницького національного технічного університету про:

- визнання недійсним Договору оренди № 2023-НМ нерухомого майна, що належить до державної власності та перебуває на балансі Вінницького національного технічного університету, що укладений 27.05.2019 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях та Фізичною особою - підприємцем Баланюк Тетяною Степанівною;

- визнання недійсною Додаткової угоди № 1 від 24.05.2022 про продовження договору оренди від 27.05.2019 № 2023-НМ нерухомого майна, що належить до державної власності та перебуває на балансі Вінницького національного технічного університету, шляхом викладення у новій редакції, що укладена 24.05.2022 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях, Фізичною особою - підприємцем Баланюк Тетяною Степанівною та Вінницьким національним технічним університетом;

- зобов`язання Фізичну особу - підприємця Баланюк Тетяну Степанівну повернути Балансоутримувачу - Вінницькому національному технічному університету нерухоме майно: нежитлові вбудовані приміщення (№ 1 (9,5 кв.м), № 2 (20,0 кв.м), № 3 (5,4 кв.м), загальною площею 34,9 кв.м, у кімн. № 23 на 1-му поверсі гуртожитку № 5 (літ. Г), за адресою: 21021, м. Вінниця, вул. Келецька, 98, шляхом підписання акта повернення з оренди орендованого майна.

За результатами слухання справи 22.07.2025 судом відкладено підготовче засідання на 11.09.2025, про що постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.

26.08.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшла заява № б/н від 25.08.2025 (документ сформований в системі "Електронний суд" 25.08.2025) (вх. № 01-34/8933/25 від 26.08.2025) провідного юрисконсульта юридичного відділу Вінницького національного технічного університету Ковальчука І.В. про виправлення описок в ухвалі суду від 22.07.2025.

Дослідивши заяву № б/н від 25.08.2025 (вх. № 01-34/8933/25 від 26.08.2025) з доданими до неї матеріалами, суд враховує таке.

Частиною 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

За змістом частин 1, 2 статті 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник. При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Отже із системного аналізу наведених положень законодавства випливає, що представництво в господарському процесі має здійснюватися або адвокатом, або у порядку самопредставництва у судах першої інстанції, окрім малозначних справ. Вказана позиція викладена Верховним Судом у постановах від 02.10.2018 у справі №910/2915/18, від 25.06.2018 у справі № 927/5/18, від 01.06.2018 у справі №904/7536/17, від 11.10.2018 у справі № 910/6435/18.

Таким чином, представництво Вінницького національного технічного університету у даній справі може здійснювати особа у порядку самопредставництва або адвокат.

Слід зауважити, що ГПК України у статті 60 наводить перелік документів, що підтверджують повноваження представників. Водночас він не містить схожої норми з переліком документів, якими для суду підтверджуються повноваження осіб, через яких юридична особа бере участь у справі на засадах самопредставництва.

Формулювання частини третьої статті 56 ГПК України дозволяє зробити висновок, що самопредставництво юридичної особи може здійснюватися не тільки її керівником та членами виконавчого органу, але й іншими особами, уповноваженими діяти від імені юридичної особи на підставі законодавства, статуту, положення або трудового договору (контракту).

Особа, через яку юридична особа діє на засадах самопредставництва, має підтвердити суду цей свій статус. При цьому, як вже було зауважено, процесуальний закон не містить вичерпного переліку документів, якими для суду можуть бути підтверджені повноваження особи, через яку юридична особа діє на засадах самопредставництва. Вочевидь це можуть бути й документи, вказані у частині третій статті 56 ГПК України, зокрема статут, положення, трудовий договір (контракт).

Водночас варто враховувати, що частина перша статті 89 ЦК України передбачає, що юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до Єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення.

Згідно із частинами п`ятою, шостою цієї статті до Єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Зміни до установчих документів юридичної особи, які стосуються відомостей, включених до Єдиного державного реєстру, набирають чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації. Юридичні особи та їх учасники не мають права посилатися на відсутність державної реєстрації таких змін у відносинах із третіми особами, які діяли з урахуванням цих змін.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб регулює Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", за частиною першою статті 7 якого Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Державна реєстрація базується на принципах, зокрема, обов`язковості, публічності, об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі (стаття 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Згідно із пунктом 13 частини другої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта, інформація для здійснення зв`язку з керівником юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Частина перша статті 10 цього Закону передбачає, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

З огляду на викладене слід дійти висновку, що у разі, якщо відповідні відомості щодо особи, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи на засадах самопредставництва, внесені до Реєстру, ці відомості є офіційним та достатнім підтвердженням того, що юридична особа діє в суді через певну особу на засадах самопредставництва (з урахуванням відповідних обмежень повноважень, якщо такі є).

Отже, за наявності інформації щодо такої особи в Реєстрі, у разі подання її суду, відсутності стосовно цього спору, про який повідомлено суду, підстави додатково підтверджувати ці повноваження документами, які за своїм змістом є тими, що визначені частиною третьою статті 56 ГПК України, - статутом, положенням, трудовим договором (контрактом) - відсутні, оскільки суд може покладатись на відомості з Реєстру як на достовірні.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2024 у справі № 910/16580/23.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 08.06.2022 у справі № 303/4297/20 зазначила, що, починаючи з 29.12.2019, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Таким чином, особа, через яку юридична особа здійснює самопредставництво, зобов`язана надати суду належне підтвердження свого статусу, зокрема шляхом подання документів, передбачених частиною третьою статті 56 Господарського процесуального кодексу України, а саме: статуту, положення, трудового договору (контракту) тощо. Водночас, якщо інформація про особу, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи на засадах самопредставництва, міститься в Єдиному державному реєстрі, такі відомості вважаються офіційним і достатнім підтвердженням повноважень відповідної особи представляти інтереси юридичної особи в суді, з урахуванням можливих обмежень.

Судом встановлено, що заяву № б/н від 25.08.2025 (вх. № 01-34/8933/25 від 26.08.2025) сформовано та підписано в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" провідним юрисконсультом юридичного відділу Вінницького національного технічного університету Ковальчуком І.В.

Як вбачається з поданої заяви, Ковальчуком І.В. на підтвердження своїх повноважень на представництво інтересів Вінницького національного технічного університету долучено довіреність № 01-02-09/277 від 30.12.2024, яка, з огляду на положення ст. 56 ГПК України та зазначені вище висновки Великої Палати Верховного Суду, сама по собі не підтверджує повноваження цієї особи діяти у суді від імені Вінницького національного технічного університету в порядку самопредставництва.

Суд враховує, що до заяви № б/н від 25.08.2025 (вх. № 01-34/8933/25 від 26.08.2025) також додано виписку з ЄДРЮОФОП та ГФ щодо Вінницького національного технічного університету, в якій серед осіб, уповноважених на вчинення дій від імені юридичної особи, Ковальчук І.В. не зазначений.

Інших доказів на підтвердження повноважень Ковальчука І.В. діяти в суді від імені ВНТУ в порядку самопредставництва до суду не надано, так само як і не надано доказів наявності у зазначеної особи статусу адвоката.

При цьому, з огляду на предмет позову, справа не є малозначною у розумінні п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України і такою судом не визнана (п. 2 ч. 5 ст. 12 ГПК України).

Отже, за відсутності доказів, які підтверджують, що Ковальчук І.В. має повноваження на представництво інтересів Вінницького національного технічного університету в порядку самопредставництва (відповідно до статуту, положення, трудового договору (контракту), посадової інструкції, в яких визначено його обов`язок представляти інтереси ВНМУ в суді (коло його трудових (посадових) обов`язків, яке охоплює можливість діяти в суді від імені університету), або доказів, що підтверджують наявність в нього статусу адвоката, суд вважає, що заява № б/н від 25.08.2025 (вх. № 01-34/8933/25 від 26.08.2025) про виправлення описок в ухвалі суду від 22.07.2025 підписана особою, яка не наділена правом її підписувати.

Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду (ч. 4 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 232 ГПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

З огляду на те, що заява № б/н від 25.08.2025 (вх. № 01-34/8933/25 від 26.08.2025) про виправлення описок в ухвалі суду від 22.07.2025 надійшла через підсистему ЄСІТС "Електронний суд", тобто наявна в електронному вигляді, а тому не підлягає фактичному поверненню заявнику.

Керуючись ст. ст. 170, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Заяву № б/н від 25.08.2025 (вх. № 01-34/8933/25 від 26.08.2025) провідного юрисконсульта юридичного відділу Вінницького національного технічного університету Ковальчука І.В. про виправлення описок в ухвалі суду від 22.07.2025 у справі № 902/516/25 повернути без розгляду.

2. Згідно із ст. 235 ГПК України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями)

3. За приписами п.6 ч.1 ст. 255 ГПК України ухвалу про повернення заяви заявникові може бути оскаржено окремо від рішення суду першої інстанції до Північно-західного апеляційного господарського суду.

4. Згідно із положеннями ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник ухвали надіслати Вінницькій окружній прокуратурі, Вінницькій обласній прокуратурі, позивачу та відповідачам-2,3 - до електронних кабінетів в ЄСІТС, Фізичній особі - підприємцю Баланюк Тетяні Степанівні - рекомендованим листом.

Ухвалу підписано 27.08.2025.

Суддя Василь МАТВІЙЧУК

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - ФОП Баланюк Т.С. ( АДРЕСА_1 )