ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.08.2025м. СумиСправа № 920/322/25

Господарський суд Сумської області у складі судді Вдовенко Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Шершень А.С.,

Розглянувши в порядку загального позовного провадження справу № 920/322/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Карней (вул. Оноре де Бальзака, буд. 16, м. Київ, 02225)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Котельня північного промислового вузла (вул. Сумської тероборони, буд. 6, м. Суми, 40025)

про скасування заборгованості, зобов`язання вчинити дії,

представники учасників справи:

від позивача Фідірко Я.С.;

від відповідача Грицик Г.О.;

УСТАНОВИВ:

Позивач подав позовну заяву, в якій просить суд: 1) скасувати заборгованість у розмірі 239 371 грн. 84 коп. згідно з рахунком №ПР368/001 від 30.11.2024, нараховану Товариством з обмеженою відповідальністю Котельня північного промислового вузла за Типовим індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 06.11.2021; 2) зобов`язати відповідача провести відповідний перерахунок вартості послуг з постачання теплової енергії за період з листопада 2021 року по листопад 2024 року. Позивач також просить суд стягнути з відповідача судові витрати (4844 грн 80 коп. витрат по сплаті судового збору, 20 000 грн 00 коп. витрат на правничу допомогу).

Ухвалою від 21.03.2025 Господарський суд Сумської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 920/322/25; призначив підготовче засідання з повідомленням сторін на 22.04.2025, 12:30; надав відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву; надав позивачу семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив; надав відповідачу семиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 21.03.2025 доставлена до електронного кабінету відповідача 21.03.2025, що підтверджується довідкою Господарського суду Сумської області.

Ухвалою від 15.04.2025 господарський суд задовольнив заяву представника позивача (вх. № 2118 від 14.04.2025) про участь у судових засіданнях у справі № 920/322/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою від 15.04.2025 господарський суд задовольнив заяву представника відповідача (вх. № 2148 від 15.04.2025) про участь у судових засіданнях у справі № 920/322/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

22.04.2025 відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. № 1855 від 22.04.2025), в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач зазначає, що позивач став власником приміщення з 25.05.2021. Акт комерційної готовності вузла обліку теплової енергії складений 19.08.2020, коли повивач не був власником нежитлового приміщення та теплолічильника. Після 25.05.2021 теплолічильник не був прийнятий на абонентський облік у встановленому законом порядку. Позивач з моменту переходу до нього права власності на лічильник не провів його повірку, а використав повірку, яка проведена 31.08.2020. Відповідач звернувся до ДП «Полтавастандартметрологія» з листом №1326 від 02.10.2024, в якому просив надати інформацію щодо свідоцтво №1549/j від 31.08.2020. У листі №1/74 від 23.10.2024 ДП «Сумистандартметрологія» зазначило, що свідоцтво про повірку законодавчо регульованих ЗВТ №1549/і від 31.08.2020 є фальсифікованим, в журналі обліку повірки ЗВТ та в базі даних результатів повірки ЗВТ ДП «Сумистандартметрологія» під цим номерам зареєстроване свідоцтво про повірку іншого ЗВТ, свідоцтво про повірку не видавалося, фактична повірка ЗВТ не проводилася фахівцями підприємства, плату за повірку ЗВТ ДП «Сумистандартметрологія» не отримувало. Оскільки засіб обліку теплової енергії фактично не пройшов повірку в серпні 2020 році, його показання не можуть бути враховані при визначенні обсягу споживання послуг у опалювальному сезоні 2024-2025 років, а тому нарахування здійснюються як для приміщень не обладнаних засобом обліку. Наступна планова повірка приладу обліку повинна була бути виконана у 2024 році. Документів про нову повірку з серпня 2024 року позивач до ТОВ «КППВ» не надав. Положення п. 3 п. 4 розділу І Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22 листопада 2018 року № 315 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 року № 358) є тотожним розумінню відсутності приладів розподільного обліку теплової енергії. Відповідач просить суд поновити строк для подання відзиву на позовну заяву, оскільки представнику було надано доступ до матеріалів електронної справи тільки 15.04.2025. Відповідач зазначає, що орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу, які відповідач планує понести у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції складає від 20 000 до 50 000 грн.

У судовому засіданні 22.04.2025, за участю представників позивача та відповідача, суд постановив протокольні ухвали про: продовження відповідачу строку на подання відзиву на позовну заяву та прийняття відзиву (вх. № 1855 від 22.04.2025) до розгляду відповідно до ст. 119, 165 ГПК України; відкладення підготовчого засідання на 08.05.2025, 12:45; забезпечення участі представникам учасників справи у судовому засіданні 08.05.2025 о 12 год. 45 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

28.04.2025 позивач подав відповідь на відзив (вх. № 1946 від 28.04.2025), в якій просить суд задовольнити позовні вимоги. Позивач зазначає, що 20.07.2021 провідним інженером КППВ АТ «Сумське НВО» Ольговською Т.П. в присутності представника позивача виконано обстеження приміщення ТОВ «Карней» за адресою: вул. Металургів, 17В, у зв`язку з його придбанням, та зафіксовано, що змін в існуючій системі опалення не проводилось. Теплове навантаження на опалення приміщення прийняли як попереднього споживача. Крім того, в матеріалах справи міститься акт комерційної готовності вузла обліку теплової енергії до експлуатації від 18.09.2020, який складений щодо попереднього власника. В цьому акті зазначені відомості щодо маркування встановлених пломб. Відповідач, посилаючись на ч. 2 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», перекладає обов`язок з повірки вузла обліку теплової енергії на позивача. Водночас правовий аналіз норм Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та пунктів Типового індивідуального договору свідчить про обов`язок відповідача, як виконавця послуг, здійснювати обслуговування вузла комерційного та розподільного обліку, а обов`язок позивача - оплатити надані послуги. Згідно з технічними умовами №21/1160 від 25.07.2016 на проектування та встановлення вузла обліку теплової енергії, а саме пункту 8, кордон розділу балансової належності теплових мереж точка врізання у трубопроводи тепломережі у тепловому пункті житлового будинку по вул. Металургів, 17, перед існуючим елеваторним вузлом 2-поверхневої будівлі. Вказане свідчить про наявність відокремленого вузла комерційного обліку теплопостачання від багатоквартирного житлового будинку. При наявності вузла розподільного обліку, проте такого, що не пройшов повірку, законодавцем не передбачено застосування розрахунків як при відсутності вузла розподільного обліку. Застосування відповідачем Методики з урахуванням відсутності вузла розподільного обліку є порушенням прав позивача.

08.05.2025 відповідач подав заперечення на відповідь на відзив (вх. № 2151, 2623 від 08.05.2025), в якому просить суд поновити строк для подання заперечення (на відповідь на відзив). Відповідач зазначає, що позивач 06.11.2021 приєднався до умов договору шляхом подання відповідачу заяви-приєднання № ПР368/001-3 до індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії. Відповідно до п. 27 договору заміна, обслуговування вузла (вузлів) розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, зокрема його (їх) огляд, опломбування, ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) та періодична повірка засобів вимірювальної техніки здійснюється за рахунок споживача. Позивач не надав копію технічних умов №21/1160 від 25.07.2016 на проектування та встановлення вузла обліку теплової енергії та самого проекту встановлення вузла обліку. Тому до розрахунку відповідач брав загальні показники будинкового лічильника та розраховував споживання і населення і позивача з базою розподілу обсягу. Розрахунок теплоспоживання проводився відповідно до п. 10 розділу І наказу №315, з урахуванням п.п. 3 п. 4 розділу І наказу № 315 за базою розподілу обсягу. Базою для розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії у будівлі/будинку за відсутності приладів розподільного обліку теплової енергії є опалювана площа приміщень, зазначена у договорі про надання послуги з постачання теплової енергії. Поняття «Відсутність приладів розподільного обліку теплової енергії» є тотожним поняттю «Відсутність повірених приладів розподільного обліку теплової енергії», бо саме повірка приладу обліку теплової енергії дозволяє приймати покази. Відповідно до заяви-приєднання позивача дата останньої повірки лічильника складає 31.08.2020 з періодичністю 4 роки. Станом на 31.08.2024 позивачем також не подано заявки на розпломбування та демонтаж лічильника з метою його повірки.

У судовому засіданні 08.05.2025, за участю представників позивача та відповідача, суд постановив протокольні ухвали про: відмову у задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку для подання заперечення на відповідь на відзив відповідно до ст. 119 ГПК України; продовження відповідачу строку для подання заперечення на відповідь на відзив за ініціативою суду відповідно до ст. 119 ГПК України; відкладення підготовчого засідання на 21.05.2025, 14:00; продовження строку підготовчого провадження на 30 днів відповідно до ст. 177 ГПК України, забезпечення участі представникам позивача та відповідача у судовому засіданні 21.05.2025 о 14 год. 00 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

18.05.2025 відповідач подав пояснення (вх. № 2315 від 19.05.2025), в яких просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач зазначає, що звертався до теплопостачальної організації для надання пояснень щодо місця розташування приладу обліку відповідно до теплової мережі та порядку нарахування тепла у разі відсутності показників приладу обліку, у зв`язку з його не повіркою повірочною лабораторією. Відповідно до листа №594 від 14.05.2025 ТОВ «КППВ», як підприємство з виробництва та теплопостачання тепла, надало схему теплової мережі із зазначенням місця розташування приладів обліку встановлених у будівлях за адресою м. Суми, вул. Металургів, буд. 17. Відповідно до схеми на вводі теплової мережі в житловий будинок встановлено загальнобудинковий комерційний прилад обліку теплової енергії (на схемі - №1). Після загальнобудинкового приладу обліку теплова мережа проходить через нежитлову двоповерхову будівлю, в якій встановлено два прилади обліку теплової енергії, які є відраховуючими від комерційного (на схемі №2 - вузол обліку ТОВ «КАРНЕЙ»). З нежитлової двоповерхової будівлі теплова мережа знову проходить в житловий будинок. Таким чином, комерційний загальнобудинковий прилад обліку теплової енергії №1 враховує обсяг теплової енергії, необхідний для потреб опалення багатоповерхового житлового будинку та двоповерхової нежитлової будівлі, в якій розташовані приміщення позивача. Відповідно до акту обстеження від 20.03.2025 житловий будинок і нежитлова будівля мають спільну систему опалення.

21.05.2025 позивач подав пояснення (вх. № 2379 від 21.05.2025), в яких зазначає, що не погоджується з актом обстеження від 20.03.2025. Акт складений представниками відповідача у присутності представника ТОВ «Карней», тобто фактично обстеження здійснювалося упередженою особою (представником відповідача) у присутності осіб, які не мають технічних та інженерних знань з питань влаштування трубопроводів та вузлів обліку, приєднання їх до централізованої теплової мережі. Технічні умови №21/2604 від 11.12.2009 на проектування та встановлення вузла обліку теплової енергії передбачають приєднання об`єкта до теплових мереж від ТК314/18. У пункті 9.3 Технічних умов вказано, що вузол обліку теплоенергії повинен встановлюватися на межі розділу теплових мереж.

У судовому засіданні 21.05.2025, за участю представників позивача та відповідача, суд постановив протокольні ухвали про: визнання причин не подання доказів разом з заявами по суті справи поважними та прийняття доданих до пояснень учасників справи доказів до розгляду; оголошення перерви у підготовчому засіданні до 05.06.2025, 12:30; забезпечення участі представникам позивача та відповідача у судовому засіданні 05.06.2025 о 12 год. 30 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

05.06.2025 відповідач подав пояснення (вх. № 2691 від 05.06.2025), в яких просить суд: відмовити у задоволенні позовних вимог; розглянути пояснення без участі представника відповідача; не заперечує проти закриття підготовчого провадження та розгляду справи по суті. Відповідач зазначає, що доказів про метрологічну повірку вузла обліку з 2021 року по сьогодні позивачем не надано. Акт обстеження від 20.03.2025 не має жодних заперечень з боку осіб, які приймали участь у його складанні. Технічними умовами встановлено, що позивач користується не власною тепломережею, а мережею житлового будинку по вул. Металургів, 17. На загальну мережу житлового будинку по вул. Металургів, 17 встановлено окремий лічильник теплоспоживання. Відповідно до робочого проекту 31.21-1-ТЕ вузла обліку теплової енергії житлового будинку в м. Суми, вул. Металургів, буд. 17 отримано вихідні дані (технічні умови) №21/1414 від 20.07.2021. Відповідно до розрахунку втрат теплоти на ділянці до кордону розділу тепломереж у разі зупинки роботи лічильника теплової енергії з різних причин облік теплової енергії здійснюється розрахунковим способом до відновлення його працездатності. Тобто у разі несправного (неповіреного) лічильника, як складової тепломережі вул. Металургів, 17 в м. Суми, облік теплової енергії здійснюється розрахунковим способом. Розрахунок теплового навантаження встановлюється відповідно до таблиці Розподіл нарахувань за загальним лічильником теплової енергії -площа приміщень позивача складає 2,259 % від загальної площі всіх приміщень, які входять до складу теплової мережі по вул. Металургів, 17 в м. Суми.

У судовому засіданні 05.06.2025, за участю представника позивача, суд постановив протокольні ухвали про: прийняття до розгляду пояснень відповідача з доданими до нього доказами (вх. № 2691 від 05.06.2025); закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті на 03.07.2025, 14:30; забезпечення участі представникам позивача та відповідача у судовому засіданні 03.07.2025 о 14 год. 30 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

У судовому засіданні 03.07.2025 суд постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 09.07.2025, 14-30, у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги у Сумській області та ракетною небезпекою для міста Суми; протокольну ухвалу про забезпечення участі представника позивача та відповідача у судовому засіданні 09.07.2025 об 14 год. 30 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

У судовому засіданні 09.07.2025, за участю представників позивача та відповідача, суд постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 12.08.2025, 14:30, забезпечення участі представникам позивача та відповідача у судовому засіданні 12.08.2025 о 14 год. 30 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подання доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарський суд, в межах наданих йому повноважень, створив належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Позивач є власником нежитлових приміщень за адресою: м. Суми, вул. Металургів, буд. 17В, загальною площею 366,1 кв.м., які придбав за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 25.05.2021 (право власності зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.05.2021).

Приміщення на дату купівлі обладнане вузлом обліку теплової енергії.

Позивачу попереднім власником передані паспорт на універсальний тепло обчислювач PolluTherm, гарантійне свідоцтво, технічні умови №21/1160 від 25.07.2016 на проектування і встановлення вузла обліку теплової енергії, свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки на теплообчислювач: №1301/ї на PolluTherm Х, №1287/і на водолічильник крильчастий М-Т QN3,5А130, №1288/і термоперетворювачі опору КТС-Б від 23.09.2016, акт комерційної готовності вузла обліку теплової енергії до експлуатації від 12.10.2016, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки на теплообчислювач №1549/і на PolluTherm Х від 31.08.2020 та акт комерційної готовності вузла обліку теплової енергії до експлуатації від 18.09.2020.

Згідно зі свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 31.08.2020 №1549/і засіб вимірювальної техніки теплолічильник PolluTherm Х, зав. № 10350024, виробник Sensus, відповідає вимогам ДСТУ EN 1434.05:2006 по кл. 2. Свідоцтво чинне до 31.08.2024.

Після повірки представниками енергопостачальної організації (дирекція КППВ АТ «Сумське НВО») та споживача (попередній власник приміщень) складений акт комерційної готовності вузла обліку теплової енергії до експлуатації від 18.09.2020, вимірювальні прилади опломбовані.

Після придбання приміщень позивачем представниками енергопостачальної організації (дирекція КППВ АТ «Сумське НВО»), за заявою нового власника, проведено обстеження приміщення, за результатами якого встановлено, що змін в існуючій системі опалення не проводилось (акт від 20.07.2021).

06.11.2021 між позивачем та відповідачем укладений індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, шляхом підписання позивачем заяви приєднання до договору № ПР368/001-з.

У заяві-приєднання № ПР368/001-з до договору позивач вказав, що приміщення споживача обладнане вузлом обліку теплової енергії (заводський номер 10350024; 4 Pollutherm-X: М-TQn3,5А130; РТ-500); місце встановлення: вул. Металургів, 17В; дата останньої повірки 31.08.2020.

Відповідно до п. 5 договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Згідно з п. 11 договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315 (далі Методика розподілу).

Якщо будинок оснащено двома та більше вузлами комерційного обліку теплової енергії відповідно до вимог Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання, обсяг спожитої послуги у будинку визначається як сума показань таких вузлів обліку. За рішенням співвласників багатоквартирного будинку розподіл обсягу спожитої теплової енергії здійснюється для кожної окремої частини будинку, обладнаної вузлом комерційного обліку послуги.

На час відсутності вузла комерційного обліку у зв`язку з його ремонтом, проведенням повірки засобу вимірювальної техніки, який є складовою частиною вузла обліку, ведення комерційного обліку здійснюється відповідно до Методики розподілу. Початок періоду відсутності вузла комерційного обліку у зв`язку з його ремонтом, проведенням повірки засобу вимірювальної техніки, який є складовою частиною вузла обліку, визначається з дати, що настає за днем розпломбування вузла комерційного обліку. Кінцем періоду відсутності вузла комерційного обліку у зв`язку з його ремонтом, проведенням повірки засобу вимірювальної техніки, який є складовою частиною вузла обліку, є день прийняття на абонентський облік (п. 16 договору).

Зняття показань засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії здійснюється виконавцем щомісяця (п. 17 договору).

Відповідно до п. 32, 33, 34 договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

Виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу.

Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

За умовами п. 18, 19 договору виконавець здійснює заміну та обслуговування вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії, зокрема його (їх) огляд, опломбування, ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) та періодичну повірку засобу вимірювальної техніки, який є складовою частиною вузла комерційного обліку, за рахунок плати за абонентське обслуговування.

Повірка засобів вимірювальної техніки, які є складовою частиною вузла (вузлів) комерційного обліку, здійснюється відповідно до Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 липня 2015 р. № 474 (Офіційний вісник України, 2015 р., № 55, ст. 1803).

Згідно з п. 27 договору заміна, обслуговування вузла (вузлів) розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, зокрема його (їх) огляд, опломбування, ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) та періодична повірка засобів вимірювальної техніки, здійснюється за рахунок споживача.

У пунктах 40-43 договору визначені права та обов`язки сторін.

Споживач зобов`язаний, в тому числі, забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку послуги відповідно до умов цього договору та не втручатися в їх роботу; оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.

Виконавець зобов`язаний, в тому числі, контролювати дотримання установлених міжповірочних інтервалів засобів вимірювальної техніки, які є складовою частиною вузла комерційного та розподільного обліку.

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів у періоді з листопада 2021 року до березня 2024 року позивач надавав відповідачу звіти про споживання теплової енергії відповідно до даних лічильника, сторони підписували акти прийому-передачі послуги з постачання теплової енергії за кожен місяць опалювального періоду. Як зазначає позивач, і відповідач цього не заперечує, заборгованість за надані послуги була відсутня.

30.11.2024 відповідач виставив позивачу рахунок № ПР368/001 від 30.11.2024 на оплату теплової енергії на загальну суму 239 371 грн 84 коп. за період з листопада 2021 року до листопада 2024 року з урахуванням перерахунків.

16.12.2024 позивач направив відповідачу лист № 1612-24, в якому просив надати документи (лист, акт перевірки та ін.), які стали підставою для перерахунку починаючи з листопада 2021 року.

30.12.2024 відповідач надав відповідь на лист позивача, в якому зазначив, що при перевірці бази даних системи електронної реєстрації результатів повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, інформації про свідоцтво про повірку від 31.08.2020 №1549/і не було виявлено. Листом № 1/740 від 23.10.2024 ДП «Полтавастандартметрологія» повідомило ТОВ «КППВ», що відповідне свідоцтво про повірку ДП «Сумистандартметрологія» не видавалося, повірка відповідного вузла обліку не проводилася. Так як прилад комерційного обліку теплової енергії PolluTherm X заводський № 10350024 фактично не пройшов повірку, його показання не можуть враховуватися при здійсненні розрахунків за послуги з постачання теплової енергії. За цих обставин відповідач провів позивачу перерахунок вартості послуг з постачання теплової енергії без врахування показань приладу обліку розрахунково за нормативним споживанням за період з листопада 2021 року по березень 2024 року, вказав на наявність боргу в сумі 239 371 грн 84 коп., який необхідно сплатити у строк до 31.12.2024.

Листом від 06.01.2025 № 3-06/3 СФ ДП «Полтавастандартметрологія» на запит позивача надала інформацію, що теплолічильник PolluTherm X, зав. № 103500024, виробник Sensus Metering не є фальсифікованим. Цей тип засобу вимірювальної техніки (ЗВТ) пройшов оцінку відповідності вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 24 лютого 2016 року №163; занесений до Реєстру ЗВТ, що пройшли оцінку відповідності (сертифікат UA.TR.001.53-17). Теплолічильники, які використовуються для комерційного обліку теплової енергії віднесені до законодавчо регульованих ЗВТ згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року №374. Для теплолічильніків встановлений міжповірочний інтервал один раз за чотири роки згідно з наказом Мінекономіки України від 13 жовтня 2016 року №1747.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що відповідач неправомірно здійснив перерахунок вартості теплової енергії та виставив рахунок на оплату теплової енергії на загальну суму 239 371 грн 84 коп. Обов`язок ведення обліку засобів вимірювальної техніки щодо яких проведено періодичну повірку, проведення періодичної повірки покладається саме на виконавця послуг (відповідача). Чинним законодавством не передбачено, що споживач повинен здійснювати заходи щодо перевірки дійсності повірки вузла комерційного обліку теплової енергії. Станом на листопад 2024 року у позивача відсутня заборгованість зі сплати за послуги з постачання теплової енергії, а нарахування протягом минулих періодів здійснювалось відповідачем на основі наданих показників з вузла комерційного обліку теплової енергії. Жодного разу, протягом минулих періодів у відповідача не виникало сумнівів з приводу надання неточних відомостей вузлом комерційного обліку теплової енергії. На адресу позивача починаючи з липня 2021 року, враховуючи обстеження провідним інженером КППВ АТ «Сумське НВО» приміщення ТОВ «Карней» за адресою вул. Металургів, 17В, жодного разу не надходило повідомлень чи вимог щодо обстеження чи повірки вузла комерційного обліку теплової енергії. На дату здійснення перерахунку, повірка вузла комерційного обліку теплової енергії не проведена, що свідчить про недобросовісність дій відповідача, як виконавця договору про надання послуги з постачання теплової енергії.

Відповідно до ст. 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

За приписами ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Суд встановив, що протягом спірного періоду (листопад 2021 року березень 2024 року) обсяг спожитої послуги визначався відповідачем для позивача за даними засобу вимірювальної техніки вузла комерційного обліку. Послуги були надані відповідачем, прийняті позивачем та оплачені.

Перерахунок у листопаді 2024 року здійснений відповідачем з урахуванням отриманої інформації від Сумської філії ДП «Полтавастандартметрологія» у листі №1/74 від 23.10.2024 згідно з якою свідоцтво про повірку законодавчо регульованих ЗВТ №1549/і від 31.08.2020 є фальсифікованим, в журналі обліку повірки ЗВТ та в базі даних результатів повірки ЗВТ ДП «Сумистандартметрологія» під цим номерам зареєстроване свідоцтво про повірку іншого ЗВТ, свідоцтво про повірку не видавалося, фактична повірка ЗВТ не проводилася фахівцями підприємства, плату за повірку ЗВТ ДП «Сумистандартметрологія» не отримувало.

Інформація надана на запит відповідача від 02.10.2024 здійснений під час проведення вибіркової перевірки показань комерційних теплолічильників.

Як на правову підставу здійснення перерахунку за попередні періоди відповідач вказує на п. 3 п. 4, п. 10 розділу І Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22 листопада 2018 року № 315 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 року № 358).

Ця Методика встановлює порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг.

Згідно з п. 3. Розділу І Методики розподіл між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг здійснюється на підставі визначених на розрахункову дату споживання (фактичних, розрахункових або скоригованих (приведених)) обсягів комунальної послуги за відповідний розрахунковий період. Розрахунковою датою є останній день розрахункового періоду.

Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано.

Розподіл між споживачами загального обсягу спожитої комунальної послуги у будівлі/будинку за відповідний розрахунковий період (далі - розподіл) здійснюється з урахуванням показань вузлів комерційного та розподільного обліку (теплолічильників, лічильників холодної води, лічильників гарячої води), установлених як у приміщеннях, так і за їх межами, або приладів-розподілювачів теплової енергії, установлених на опалювальних приладах опалюваних приміщень, а в окремих випадках - розрахунково.

Відповідно до п. 4 розділу І Методики, який визначає загальні правила розподілу спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг:

1) для розподілу приймаються показання вузлів комерційного та розподільного обліку, приладів розподільного обліку теплової енергії станом на кінцеву дату розрахункового періоду, отримані виконавцем розподілу комунальної послуги, у спосіб, визначений договором про надання комунальної послуги.

3) для розподілу не приймаються показання вузла розподільного обліку, приладу розподільного обліку теплової енергії, що зняті (надані), починаючи з дати встановлення факту виходу його з ладу (закінчення строку повірки засобу вимірювальної техніки, що входить до його складу) або встановлення факту несанкціонованого втручання в його роботу (самовільний демонтаж, умисне знищення, пошкодження, розкомплектування, у тому числі порушення цілісності пломб, тощо), до дати прийняття на абонентський облік відремонтованого чи заміненого вузла розподільного обліку, приладу розподільного обліку теплової енергії або повіреного засобу вимірювальної техніки, що входить до його складу.

Згідно з п. 10 розділу І Методики базою для розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії у будівлі/будинку за відсутності приладів розподільного обліку теплової енергії є опалювана площа приміщень, зазначена у договорі про надання послуги з постачання теплової енергії.

У разі, якщо відомості про опалювану площу не були надані споживачем, базою для розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії у будівлі/будинку за відсутності приладів розподільного обліку теплової енергії є загальна площа приміщення у метрах квадратних, визначена за даними, зазначеними у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а у разі відсутності у ньому інформації про окремі приміщення - за даними, зазначеними у документах, що посвідчують право власності на такі приміщення.

Засади забезпечення комерційного, у тому числі розподільного, обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та забезпечення відповідною обліковою інформацією споживачів таких послуг визначає Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Відповідно до ст. 1 Закону комерційний облік комунальних послуг (далі - комерційний облік) - визначення за допомогою вузла комерційного обліку або за встановленими правилами у передбачених цим Законом випадках кількісних та якісних показників комунальної послуги, вимірювання яких забезпечується вузлом обліку, на підставі яких проводяться розрахунки за спожиті комунальні послуги.

Обслуговування вузлів обліку - огляд, опломбування/розпломбування, періодична повірка (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж), ремонт засобів вимірювальної техніки, які є складовою частиною вузла обліку, забезпечення дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності), ремонт та заміна допоміжних засобів вузла обліку, а за згодою власника (співвласників) будівлі також охорона або страхування вузла обліку;

Згідно зі ст. 6 Закону обслуговування та заміна вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено законом або договором.

Виконавець комунальної послуги або інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг, забезпечує функціональну перевірку приладів - розподілювачів теплової енергії. Порядок, періодичність такої перевірки визначаються договором між споживачем та виконавцем послуги або іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг.

Періодична повірка засобів вимірювальної техніки вузлів розподільного обліку здійснюється згідно з міжповірочним інтервалом, зазначеним у технічному паспорті на цей засіб, але не менш як один раз на шість років для засобів механічного типу та не менш як один раз на дев`ять років для засобів інших типів.

Забороняється демонтаж вузла обліку, в тому числі комерційного, для обслуговування без його заміни на вузол обліку, укомплектований засобами вимірювальної техніки такого самого або вищого класу точності, крім випадків, коли такий демонтаж здійснюється у зв`язку з відмовою споживача в установленому законом порядку від надання відповідної комунальної послуги або проведення повірки (ремонту).

У разі виходу з ладу вузла обліку він підлягає заміні на справний та прийняттю на абонентський облік протягом п`яти робочих днів з дня виявлення факту виходу з ладу.

Оператор зовнішніх інженерних мереж, виконавець комунальної послуги, інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг, зобов`язані приймати вузли обліку, встановлені відповідно до вимог цього Закону, на абонентський облік протягом 14 календарних днів, про що складається відповідний акт.

Прийняття приладу обліку на абонентський облік здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Стосовно законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, може також проводитися позачергова, експертна та інспекційна повірка.

Перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Суб`єкти господарювання зобов`язані своєчасно з дотриманням встановлених міжповірочних інтервалів подавати законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на періодичну повірку.

Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) покладається на суб`єктів господарювання, що здійснюють обслуговування відповідних засобів вимірювальної техніки.

Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором.

Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, а також норми часу, необхідного для проведення повірки таких засобів, встановлюються нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 липня 2015 р. № 474 Порядок подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт визначає процедуру подання на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки, результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиту для побутових потреб електричну енергію і газ, комерційних розрахунків за спожиту теплову енергію і воду (далі - засоби вимірювальної техніки), що є власністю фізичних осіб, спільною власністю співвласників багатоквартирного будинку.

Відповідно до п. 3 Порядку 474 періодичній повірці, обслуговуванню та ремонту підлягають засоби вимірювальної техніки, які введені в експлуатацію в установленому порядку.

За приписами п. 7 Порядку виконавець не пізніше ніж за місяць до настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки або протягом трьох робочих днів з дня отримання відомостей про необхідність його ремонту інформує про це споживача шляхом надсилання повідомлення за формою згідно з додатком 1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення або через цифрову інтегровану інформаційно-аналітичну систему Єдина платформа житлово-комунальних послуг (далі - Єдина платформа) (за наявності електронних кабінетів у споживача та виконавця) з автоматичним підтвердженням факту доставки та отримання повідомлення, або в інший спосіб, що підтверджуватиме отримання його споживачем.

Споживач забезпечує у зазначений в повідомленні строк доступ представника виконавця до засобу вимірювальної техніки (п. 8 Порядку).

Представник виконавця пред`являє споживачеві направлення, видане йому виконавцем, для проведення періодичної повірки або ремонту засобу вимірювальної техніки, а також у разі потреби демонтажу такого засобу (п. 9 Порядку).

Згідно з п. 11 Порядку, на час проведення періодичної повірки або ремонту засобу вимірювальної техніки виконавець встановлює тимчасовий засіб вимірювальної техніки.

Відповідно до п. 18, 19 Порядку, виконавець веде облік засобів вимірювальної техніки, щодо яких проведено періодичну повірку та ремонт. Особи, винні в порушенні вимог цього Порядку, несуть відповідальність згідно із законом.

Суд встановив, що приміщення позивача обладнане вузлом комерційного обліку. 12.10.2016 складений акт комерційної готовності вузла обліку теплової енергії до експлуатації.

Згідно зі свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 31.08.2020 №1549/і засіб вимірювальної техніки теплолічильник PolluTherm Х, зав. № 10350024, виробник Sensus, відповідає вимогам ДСТУ EN 1434.05:2006 по кл. 2.

Після повірки представниками енергопостачальної організації (дирекція КППВ АТ «Сумське НВО») та споживача (попередній власник приміщень) складений акт комерційної готовності вузла обліку теплової енергії до експлуатації від 18.09.2020, вимірювальні прилади опломбовані.

Станом на 31.08.2020 позивач не був власником приміщення, а відповідач не був надавачем послуг.

Порядок прийняття приладу обліку на абонентський облік, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 12 жовтня 2018 року № 270, на який вказує відповідач, не передбачає здійснення повторного прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік у разі зміни власника.

Відповідно до п. 10-12 розділу ІІ Порядку № 270 з дати складання акта про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік такий вузол є прийнятим оператором зовнішніх інженерних мереж і виконавцем відповідної комунальної послуги на абонентський облік, а показання його засобів вимірювальної техніки є обов`язковими для визначення обсягів спожитої комунальної послуги та розрахунків за неї.

У разі зміни оператора зовнішніх інженерних мереж, виконавця відповідної комунальної послуги попередній оператор, виконавець передає новому оператору зовнішніх інженерних мереж, виконавцю акти про прийняття вузлів комерційного обліку на абонентський облік.

Не вимагається повторне прийняття на абонентський облік вузла комерційного обліку, який раніше був прийнятий на абонентський облік, в реконструйованій, капітально відремонтованій будівлі, якщо реконструкція, капітальний ремонт будівлі були здійснені без заміни такого вузла обліку.

Після придбання приміщень позивачем представниками енергопостачальної організації (дирекція КППВ АТ «Сумське НВО»), за заявою нового власника, проведено обстеження приміщення, за результатами якого встановлено, що змін в існуючій системі опалення не проводилось (акт від 20.07.2021).

Відомості про дату останньої повірки згідно зі свідоцтвом від 31.08.2020 №1549/і були вказані позивачем у заяві-приєднання до договору про надання послуг з постачання теплової енергії, укладеного між сторонами.

Жодні докази того, що протягом спірного періоду засіб вимірювальної техніки некоректно фіксував відомості щодо обсягу теплової енергії відсутні.

Відповідачем щомісяця такі відомості приймалися, про що свідчать акти прийому-передачі послуги з постачання теплової енергії, які підписані сторонами.

Здійснення відповідачем через три роки перерахунку вартості послуг за нормативним споживанням на підставі отриманої 23.10.2024 інформації про те, що свідоцтво від 31.08.2020 не видавалось у даному випадку не відповідає засадам розумності та справедливості, а також положенням наведених нормативно-правових актів, які не передбачають права відповідача здійснювати перерахунок розрахунково після визначення обсягів спожитої послуги за даними засобу вимірювальної техніки вузла комерційного обліку, прийнятого на абонентський облік. Це стосується і п. 4, 10 розділу І Методики, яка визначає загальні правила розподілу спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг.

Як вже зазначив суд для розподілу приймаються показання вузлів комерційного та розподільного обліку, приладів розподільного обліку теплової енергії станом на кінцеву дату розрахункового періоду, отримані виконавцем розподілу комунальної послуги, у спосіб, визначений договором про надання комунальної послуги.

Для розподілу не приймаються показання вузла розподільного обліку, приладу розподільного обліку теплової енергії, що зняті (надані), починаючи з дати встановлення факту виходу його з ладу (закінчення строку повірки засобу вимірювальної техніки, що входить до його складу) або встановлення факту несанкціонованого втручання в його роботу (самовільний демонтаж, умисне знищення, пошкодження, розкомплектування, у тому числі порушення цілісності пломб, тощо), до дати прийняття на абонентський облік відремонтованого чи заміненого вузла розподільного обліку, приладу розподільного обліку теплової енергії або повіреного засобу вимірювальної техніки, що входить до його складу.

Однак розподіл спожитих позивачем комунальних послуг вже здійснений відповідачем за показами вузла комерційного обліку, прийнятого на абонентський облік, відомості щодо некоректної роботи якого чи відомості про закінчення строку повірки якого у спірний період були відсутні.

Більше того, тлумачення відповідачем зазначеного пункту Методики окремо від норм ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Порядку 474, умов укладеного між сторонами договору є безпідставним.

З урахуванням положень наведених норм, саме на відповідача, як виконавця комунальної послуги, законодавцем покладений обов`язок щодо здійснення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки і чітко визначена процедура вчинення відповідних дій. Саме відповідач до настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки зобов`язаний проінформувати про це споживача і вчинити відповідні дії.

Це узгоджується з умовами укладеного між сторонами договору, зокрема п. 18, 43, згідно з якими виконавець здійснює обслуговування вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії, зокрема його (їх) огляд, опломбування, ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) та періодичну повірку засобу вимірювальної техніки, який є складовою частиною вузла комерційного обліку; виконавець зобов`язаний, в тому числі, контролювати дотримання установлених міжповірочних інтервалів засобів вимірювальної техніки, які є складовою частиною вузла комерційного та розподільного обліку.

За умовами п. 16 договору на час відсутності вузла комерційного обліку у зв`язку з проведенням повірки засобу вимірювальної техніки, який є складовою частиною вузла обліку, ведення комерційного обліку здійснюється відповідно до Методики розподілу. Початок періоду відсутності вузла комерційного обліку у зв`язку з проведенням повірки засобу вимірювальної техніки, який є складовою частиною вузла обліку, визначається з дати, що настає за днем розпломбування вузла комерційного обліку.

Відповідач не ініціював необхідність повірки засобу вимірювальної техніки, який є складовою частиною вузла комерційного обліку, в тому числі позачергової, не вчинив визначених законом дій щодо інформування споживача про необхідність здійснення повірки ні у 2021 році, ні у 2024 році. Докази відмови позивача від проведення повірки чи її оплати матеріали справи не містять. Відповідно, порушення відповідачем вимог закону та договору щодо здійснення та порядку здійснення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки, за відсутності порушень зі сторони споживача, не надає відповідачу як виконавцю комунальних послуг право здійснювати перерахунок позивачу вартості послуг розрахунково за нормативним споживанням за періоди, в які обсяг вже визначений за даними вузла комерційного обліку, прийнятого на абонентський облік.

За цих обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність вимог позивача в частині скасування заборгованості у розмірі 239 371 грн 84 коп. згідно з рахунком № ПР368/001 від 30.11.2024, що нарахована позивачу відповідачем за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 06.11.2021.

У задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача провести відповідний перерахунок вартості послуг з постачання теплової енергії за період з листопада 2021 року по листопад 2024 року суд відмовляє за їх необґрунтованістю, оскільки позивач не конкретизує, який саме має бути здійснений перерахунок (яким чином (розрахунково чи за приладами обліку), виходячи з яких даних), при цьому в обґрунтування позовних вимог вказує на безпідставність здійснення перерахунків.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина 5 статті 129 ГПК України).

Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд встановив, що факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі в сумі 20 000 грн 00 коп. підтверджується наявними в матеріалах справи копіями договору про надання правничої допомоги в господарській справі від 13.01.2025, акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № 1 від 13.01.2025, платіжної інструкції № 99 від 24.01.2025 про оплату витрат в сумі 20 000 грн, ордеру серії ВМ № 1062957 від 03.03.2025.

Суд вважає, що розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу є співмірним із складністю справи та наданих адвокатом послуг. Відповідач правом на подання клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, не скористався.

Відповідно до п. 2 ч. 1, п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позову, на відповідача покладаються витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2422 грн 40 коп., витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн 00 коп.

Керуючись ст. 2, 13, 123, 126, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Скасувати заборгованість у розмірі 239 371 грн 84 коп. згідно з рахунком № ПР368/001 від 30.11.2024 нараховану Товариству з обмеженою відповідальністю «Карней» (вул. Оноре де Бальзака, буд. 16, м. Київ, 02225, ) Товариством з обмеженою відповідальністю Котельня північного промислового вузла (вул. Сумської тероборони, буд. 6, м. Суми, 40025, ) за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 06.11.2021.

3. У задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Котельня північного промислового вузла (вул. Сумської тероборони, буд. 6, м. Суми, 40025, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Карней» (вул. Оноре де Бальзака, буд. 16, м. Київ, 02225, ) 2422 грн 40 коп. витрат по сплаті судового збору, 10 000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Відповідно до ст. 241, 256, 257 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене та підписане суддею 22.08.2025.

Суддя Д.В. Вдовенко