ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"12" серпня 2025 р. Справа №907/130/25
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді Бонк Т.Б.,
Суддів Бойко С.М., Якімець Г.Г.,
секретар судового засідання Шатан Т.О.,
представники сторін:
прокурор: Рогожнікова Н.Б.,
позивача: не з`явився,
відповідача: Горінецький В.Й.,
розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут" б/н від 27.05.2025 (вх. суду від 28.05.2025 № 01-05/1611/25)
на рішення Господарського суду Закарпатської області від 02.05.2025 (повне рішення складено 02.05.2025, суддя Пригуза П.Д.)
у справі № 907/130/25
за позовом Мукачівської окружної прокуратури в інтересах держави
в особі Івановецької сільської ради, с. Іванівці, Закарпатська обл.
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут",
про: визнання недійсними угод та стягнення безпідставно збережених коштів,
Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 02.05.2025 у справі №907/130/25 позов задоволено повністю. Визнано недійсними додаткові угоди № 1 від 31.01.2022; № 2 від 15.09.2022; № 3 від 29.09.2022; № 4 від 03.10.2022 до Договору № 180079/2022/1 від 17.01.2022 про постачання електричної енергії споживачу, укладені між Івановецькою сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут». Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» на користь Івановецької сільської ради безпідставно отримані кошти в сумі 131 773,70 грн. Здійснено розподіл судових витрат.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 02.06.2025 поновлено строк на апеляційне оскарження рішення, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут" на рішення Господарського суду Закарпатської області від 02.05.2025 у справі №907/130/25; зупинено дію оскаржуваного рішення; витребувано матеріали справи з місцевого господарського суду.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 30.06.2025 розгляд справи призначено на 12.08.2025.

В судове засідання з`явилися прокурор та представник відповідача.

Суд поставив на обговорення питання про зупинення провадження у справі № 907/130/25 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24.

В судовому засіданні відповідач підтримав зупинення провадження у справі, навів усні аргументи, прокурор поклався на розсуд суду щодо вирішення вказаного питання.

Розглянувши питання про зупинення провадження у справі № 907/130/25, колегія суддів зазначає таке.

Статтею 228 ГПК України встановлені випадки, коли суд може зупинити провадження у справі.

Зокрема, п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України визначено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/24257/16.

Судом встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.01.2025 на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано справу №920/19/24 за позовом керівника Конотопської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Управління освіти Конотопської міської ради Сумської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичне партнерство" про визнання недійсними додаткових угод до договору публічної закупівлі та стягнення коштів у сумі 692 623,48 грн.

Ухвала мотивована необхідністю відступлення (шляхом уточнення) від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 щодо застосування п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону "Про публічні закупівлі" (у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору).

Підставами для відступу від уже сформованої правової позиції Верховного Суду є:

- зміна законодавства: Велика Палата Верховного Суду хоч і зробила висновок щодо застосування п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону "Про публічні закупівлі" в редакції Закону №114-ІХ, втім не робила висновок щодо застосування п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону "Про публічні закупівлі" в редакції із змінами, внесеними Законом №1530-IX від 03.06.2021;

- порушення принципу належного урядування з огляду на неоднакове праворозуміння п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону "Про публічні закупівлі": Мінекономіки вважає, що сторони договору про закупівлю можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку за наявності відповідних умов, в той час як Велика Палата Верховного Суду вважає, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі.

У цій справі оскаржуване рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оспорювані додаткові угоди було укладено без належного обґрунтування та документального підтвердження, всупереч умовам договору та нормам Закону України "Про публічні закупівлі". При укладенні додаткових угод до договору порушено частину п`яту статті 41 Закону, а саме: змінено ціну за одиницю товару у бік збільшення за відсутності відповідного коливання ціни такого товару на ринку, внаслідок чого перевищено гранично допустимі межі такого збільшення та безпідставно зменшено обсяги закупівлі.

Суд попередньої інстанції вказав, що сторони, оспорюваними додатковими угодами збільшили ціну товару загалом на 40,5 %. Таким чином, сторонами, всупереч інтересів держави, без належних на те підстав щодо підвищення ціни упродовж 2022 року, в порушення норм Закону України «Про публічні закупівлі» та положень укладеного договору, укладено додаткові угоди № 1, 2, 3, 4 відповідно до яких суттєво збільшено ціну за одиницю товару до 40,5%.

Беручи до уваги наведене вище, проаналізувавши предмет, підстави позову, зміст спірних правовідносин, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що правовідносини у цій справі та у справі № 920/19/24, яку передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме: п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону "Про публічні закупівлі" в редакції Закону №114-ІХ є подібними.

Згідно частин 5 та 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Як зазначалося, у пункті 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України передбачено право суду зупинити провадження у справі за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Так процесуальний закон надає суду право, у тому числі з власної ініціативи, зупинити провадження у справі, вимагаючи при цьому здійснення оцінки правовідносин у цих справах за критерієм подібності та відповідного обґрунтування своїх висновків щодо наявності підстав зупинення провадження у справі (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.05.2025 у справі № 910/2597/23).

Крім цього, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.03.2025 у справі № 910/13175/23 зроблено висновок, що оскільки частина третя статті 195 ГПК України встановлює обмеження переліку підстав, з яких суд має право або зобов`язаний зупинити провадження у справі, і такі обмеження встановлені саме для стадії розгляду справи по суті, то Велика Палата Верховного Суду зазначила, що ця норма підлягає застосуванню лише у разі розгляду справи в порядку загального позовного провадження судом першої інстанції.

З огляду на процесуальні строки розгляду апеляційної скарги, враховуючи необхідність зупинення з метою забезпечення єдності судової практики, дотримання принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, з врахуванням того, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, колегія суддів дійшла висновку що провадження у справі № 907/130/25 слід зупинити до до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24.

Керуючись ст. ст. 86, 234, 228, 229 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Зупинити провадження у справі № 907/130/25, відкрите за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут" на рішення Господарського суду Закарпатської області від 02.05.2025 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24 та оприлюднення в установленому законом порядку повного судового рішення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її оголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повну ухвалу складено 18.08.2025.

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

суддя С.М. Бойко

суддя Г.Г. Якімець