РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2025 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1125/24

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Малєєвої О. В.,

секретар судового засідання Поп`юк Я. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом керівника Окружної прокуратури міста Івано-Франківська в інтересах держави

в особі ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ

до відповідача - ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" в особі Філії "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО",

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1

про витребування у власність держави земельної ділянки загальною площею 1,5282 га з кадастровим номером :04:001:0043,

за участю:

прокурора Піварчука А. М.,

представника позивача Ігнатенка О. Ю. ,

представника відповідача Медицької С. В.,

представника третьої особи на стороні відповідача Устінського А. В. ,

представник третьої особи на стороні позивача в судове засідання не з`явився,

ухвалив таке рішення.

1. Предмет позову.

1.1. Предметом позову є вимога про витребування у власність держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації із незаконного володіння Івано-Франківської міської ради земельної ділянки площею 1,5282 га з кадастровим номером :04:001:0043 (далі - Земельна ділянка).

2. Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

2.1. Форма судочинства.

Згідно з ухвалою про відкриття провадження у справі від 03.12.2024 суд вирішив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

2.2. Склад учасників справи.

Суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Державне спеціалізоване господарське підприємство "ЛІСИ УКРАЇНИ" в особі Філії "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО", а також залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 (ухвала від 03.12.2024).

2.3. Визначення предмета позову.

Первісно було заявлено позов, в якому об`єднано дві вимоги немайнового характеру - про витребування у власність держави в особі Івано-Франківської обласної держаної адміністрації із незаконного володіння Івано-Франківської міської ради земельної ділянки площею 1,5282 га з кадастровим номером :04:001:0043 та скасування державної реєстрації вказаної земельної ділянки.

Згідно із заявою від 31.12.2024 (вх.№ 11584/24) прокурор змінив предмет позову шляхом виключення другої позовної вимоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 ГПК України суд прийняв вказану заяву до розгляду (протокольна ухвала від 28.01.2025). Суд керувався тим, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Зміна предмету позову можлива, зокрема, у спосіб вилучення деяких із позовних вимог (п. 93 постанови КГС ВС від 16.03.2025 у справі № 915/1172/20).

2.4. Поновлення процесуальних строків.

Згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України в судовому засіданні 28.01.2025 суд визнав поважними причини пропуску прокурором строку на подання відповіді на відзив, поновив цей строк та прийняв до розгляду відповідь на відзив від 31.12.2024 (вх. №20402/24).

В судовому засіданні 22.04.2025 суд визнав поважними причини пропуску відповідачем строку на подання доказів, поновив цей строк та прийняв до розгляду докази, які долучені до клопотання від 04.03.2025 (вх.№ 3582/25).

2.5. Продовження процесуальних строків.

На підставі ч. 3 ст. 177 ГПК України в судовому засіданні 28.01.2025 суд ухвалив продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів до 03.03.2025.

2.6. Перерви в судовому засіданні, проголошення рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 216 ГПК України в судовому засіданні 14.05.2025 оголошувалась перерва до 12.06.2025 з наступним оголошенням перерви до 24.06.2025, до 04.07.2025 та до 31.07.2025. Ухвалення та проголошення судового рішення було відкладено до 08.08.2025 (ч. 1 ст. 219 ГПК України).

3. Зміст заяв по суті справи, пояснення учасників справи.

3.1. Позовна заява від 20.11.2024 № 09.50-69-6569ВИХ-24 (вх.№ 10249/24).

Позов мотивовано тим, що згідно з розпорядженням Тисменицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 20.02.2009 № 113 затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 1,5282 га на території Березівської сільської ради за межами населеного пункту с. Березівка в урочищі "Чорне болото" та надано вказану земельну ділянку в оренду терміном на 10 років. Надалі 05.10.2009 між Тисменицькою РДА та ФОП ОСОБА_1 укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, який не містив кадастрового номера земельної ділянки. Також між цим ж сторонами був укладений договір оренди водного об`єкта, який знаходиться на землях Березівської сільської ради в урочищі "Чорне болото" строком на 3 роки. Об`єктом оренди були три стави загальною площею 1,5282 га, площею водного дзеркала 0,9468 га. 14.03.2016 сторони уклали додаткову угоду до вказаного договору оренди землі, якою внесли зміни у розділ "Об`єкт оренди" - вказали кадастровий номер земельної ділянки :04:001:0043.

За рішенням Івано-Франківської міської ради від 31.07.2023 № 157-37 "Про земельні питання" на підставі п. 24 Перехідних положень ЗК України вирішено прийняти у комунальну власність Земельну ділянку з розташованими на ній водними об`єктами. Відповідно до інформації з ДЗК дата державної реєстрації Земельної ділянки - 20.10.2009, категорія земель - землі водного фонду, цільове призначення - для рибогосподарських потреб. Державну реєстрацію права власності на Земельну ділянку за відповідачем проведено 07.08.2023, а 20.10.2023 зареєстровано право оренди на неї за ОСОБА_1 .

Однак відповідно до інформації Філії "Івано-Франківське лісове господарство" ДСГП "Ліси України" Земельна ділянка знаходиться в межах земель державного лісового фонду, які перебувають в постійному користуванні ДСГП "Ліси України". Відмічає, що погодження на зміну цільового призначення, добровільну відмову чи згоду на вилучення або відведення вказаної земельної ділянки у комунальну власність уповноваженими органами не надавалось.

Позовні вимоги обґрунтовує приписами ст. 1, 2, 3, 19, 55, 56, 84, 92 ЗК України, ст. 4, 5, 7, 8, 31, 45, 48, 54 ЛК України ст. 106, 107 ЦК України, ст. 21 ЗУ "Про місцеві державні адміністрації".

3.2. Відзив на позовну заяву від 18.12.2024 (вх.№ 19860/25).

Відповідач позов не визнав, вказав, що оренда Земельної ділянки та водних об`єктів ОСОБА_1 здійснювалась відповідно до чинного законодавства України. Тисменицька РДА у 2009 році надала ОСОБА_1 в оренду на 10 років Земельну ділянку площею 1,5282 га для риборозведення, у тому числі під ставками - 0,9468 га, чагарниками - 0,2235 га, відкриті землі з незначним рослинним покривом - 0,3579 га. Земельна ділянка не меліорована, знаходиться на території Березівської сільської ради за межами населеного пункту с. Березівка в урочищі "Чорне болото" Тисменицького району Івано-Франківської області.

Згідно із ЗУ від 28.04.2021 №1423-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" значна частина земель державної власності за межами населених пунктів перейшла у комунальну власність територіальних громад. Тому Івано-Франківська міська рада 31.07.2023 законно прийняла Земельну ділянку у свою власність. Після цього 20.10.2023 Івано-Франківська міська рада поновила термін оренди Земельної ділянки (разом з водними об`єктами) на 20 років для рибогосподарських потреб. Цей договір був належним чином погоджений з Державним агентством водних ресурсів України та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Вважає, що належність Земельної ділянки до земель лісового фонду не відповідає дійсності і не доведена належними та допустимими доказами. Документи чітко вказують, що цільове призначення ділянки - для рибогосподарських потреб, а її категорія - землі водного фонду. Використання відбувається в комплексі зі ставками, що підтверджується паспортами водних об`єктів. Вказує на неможливість достовірно встановити, що спірна Земельна ділянка на підставі розпорядження Івано-Франківської ОДА від 07.02.1996 № 85 та згідно з наказом Івано-Франківського обласного управління лісового господарства від 01.07.1996 № 62 була передана у постійне користування Марковецького лісництва і допустимі докази набуття права постійного користування нею ДСГП "Ліси України" не подано.

Вважає, що прокурор обрав неналежний спосіб захисту. Земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0043 була вперше сформована 20.10.2009. У даній справі частина спірної земельної ділянки площею 1,5282 га, яка, як вважає прокурор, належить до земель лісогосподарського призначення, не мала раніше кадастрового номеру та не була сформована як самостійний об`єкт нерухомості. Тому спосіб захисту повинен забезпечувати поновлення прав позивача до стану, який мав місце до стверджуваного прокурором порушення права держави. Вказує, що фактично йдеться про набуття позивачем додаткового майна, що суперечить змісту віндикаційного позову, за яким на користь власника витребовується саме належне йому майно, яке вибуло з його володіння в результаті порушень. У даній справі йдеться про витребування майна з іншими ідентифікуючими ознаками - меншої площі, з визначенням іншої категорії та цільового призначення земель.

3.3. Пояснення позивача від 18.12.2024 (вх.№ 19902/24).

Відповідно до ст. 13, 14 Конституції України право власності на землю набувається та регулюється на підставі Конституції України та ЗК України, а ліси та землі лісогосподарського призначення є об`єктами підвищеного захисту зі спеціальним режимом використання.

Згідно з розпорядженням Івано-Франківської ОДА від 07.02.1996 № 85 значні площі земель лісового фонду були надані в постійне користування державним лісогосподарським підприємствам, зокрема Івано-Франківському ДЛГ надано 14 055 га земель по Тисменицькому району, площа земель лісового фонду, які передані до земель запасу Рад базового рівня по Тисменицькому району - 307 га.

Вказує, що Івано-Франківське ДЛГ припинено шляхом приєднання до ДСГП "Ліси України", в якому утворили філію "Івано-Франківське лісове господарство". За цією філією закріпили майно, права та обов`язки, які передані за передавальним актом, затвердженим наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 12.01.2023 №114.

Визнає факт накладення спірної Земельної ділянки на земельну ділянку, яка перебуває в постійному користуванні ДСГП "Ліси України" (квартал 49 Марковецького лісництва) і складає 1,5282 га. Обґрунтовує, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень ЛК України планово-картографічні матеріали лісовпорядкування є документами, що підтверджують право постійного користування на раніше надані землі лісового фонду до одержання державних актів.

Пояснює, що обласні державні адміністрації уповноважені розпоряджатися землями державної власності, зокрема тими, що перебувають у постійному користуванні ДСГП "Ліси України". Землі лісогосподарського призначення є об`єктом підвищеного захисту, і їхнє необґрунтоване вилучення для інших потреб заборонено (ст. 164 ЗК України). Водночас, Івано-Франківська обласна державна (військова) адміністрація не приймала рішення щодо вилучення спірної земельної ділянки з постійного користування державного лісогосподарського підприємства.

Звертає увагу на сталу практику ВС щодо вибору належного і ефективного способу захисту, яка викладена, зокрема, у постанові від 20.03.2024 у справі № 731/264/23. Вважає, що саме витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є належним способом захисту порушеного права і витребування спірної земельної ділянки у власність держави в особі Івано-Франківської ОДА передбачає внесення відповідних змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного земельного кадастру (зміну власника, категорії земель та виду цільового призначення на землі лісогосподарського призначення).

3.4. Відповідь на відзив прокурора від 31.12.2024 (вх.№ 20402/24).

Вказує, що згідно зі ст. 4, 5 ЛК України та ст. 55 ЗК України до лісового фонду належать лісові ділянки (включаючи захисні насадження), а також нелісові землі, зайняті водами, болотами, спорудами тощо, якщо вони використовуються для потреб лісового господарства. Спірна земельна ділянка відповідно до ст. 19, 55, 84 ЗК України та ст. 5 ЛК України відносилась до земель державної власності лісогосподарського призначення і використовувалася для ведення лісового господарства.

З посиланням на ст. 45, 48, 54, п. 5 Прикінцевих положень ЛК України доводить те, до одержання державних актів на право постійного користування це право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування. Філія "Івано-Франківське лісове господарство" надала витяги з проектів організації та розвитку лісового господарства 1988 та 2009 років, які підтверджують належність спірної Земельної ділянки до кварталу 49 Марковецького лісництва та її використання для лісового господарства. У матеріалах лісовпорядкування спірна ділянка ідентифікована наявністю трьох протипожежних водойм.

Не погоджується з доводами відповідача щодо дати формування Земельної ділянки у 2009 році. Вважає, що це не скасовує її належності до лісового фонду, оскільки право постійного користування на вказані землі виникло раніше. Обґрунтовує допустимість як доказу план-схеми, виготовленої ТОВ "Гектар ІФ", яку належить оцінювати у поєднанні з матеріалами лісовпорядкування. З посиланням на практику ВС (постанови від 12.12.2018 у справі № 372/5635/13-ц, від 13.11.2019 у справі № 823/1984/16) стверджує, що право постійного користування землею, що виникло до 2002 року, зберігається і не залежить від наявності чи відсутності державного акта або реєстрації земельної ділянки. Тому Івано-Франківське ДЛГ набуло право постійного користування вказаними землями згідно з розпорядженням Івано-Франківської ОДА від 07.02.1996 № 85.

Вважає належним обраний прокурором спосіб захисту, оскільки Івано-Франківська обласна державна (військова) адміністрація як розпорядник земель державної власності лісогосподарського призначення не приймала рішення про вилучення спірної ділянки з постійного користування лісогосподарського підприємства і вона має бути витребувана на користь держави.

3.5. Заява відповідача про застосування позовної давності від 28.02.2025 (вх.№ 3378/25).

Відповідно до ст. 256, 257, 261 ЦК України просить застосувати наслідки спливу позовної давності та відмовити у позові.

Просить врахувати що державна реєстрація спірної Земельної ділянки як землі водного фонду (цільове призначення - для рибогосподарських потреб) відбулася 20.10.2009, державна реєстрація права оренди за ОСОБА_1 - 11.04.2016. Проект землеустрою щодо відведення цієї Земельної ділянки був погоджений ДП "Марковецьке лісове господарство" у 2006 році та затверджений розпорядженням Тисменицької РДА 20.02.2009 № 113. Ці факти свідчать, що інформація та документи щодо спірної Земельної ділянки перебували у володінні державних органів з 2006 року. Отже, державні органи, включаючи прокуратуру, мали об`єктивну можливість дізнатися про порушення вказаних прав.

3.6. Заперечення прокурора на заяву про застосування позовної давності від 04.03.2025 (вх.№ 3569/25).

Івано-Франківська міська рада набула право власності на спірну Земельну ділянку на підставі рішення від 31.07.2023 № 157-37 "Про земельні питання". Тобто вибуття ділянки з володіння власника відбулося у 2023 році. Окружна прокуратура та позивач (Івано-Франківська ОДА) дізналися про належність спірної Земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення лише у 2024 році. Ця інформація стала відома в результаті проведення у 2022 - 2023 роках робіт із землеустрою ДП "Івано-Франківське лісове господарство" та отримання відповідної технічної документації, яка була затверджена у 2023 році. Філія "Івано-Франківське лісове господарство" ДСГП "Ліси України" у 2024 році скерувала відповідну інформацію до Окружної прокуратури, що підтверджується планом-схемою, виготовленою ТОВ "Гектар ІФ". Навіть якщо посадові особи філії погоджували документацію раніше, це не впливає на перебіг строку позовної давності для власника, оскільки Івано-Франківська обласна державна адміністрація (як представник держави - власника лісового фонду) дізналася про це лише у 2024 році з листа прокуратури.

Крім того, мало місце продовження та зупинення позовної давності. Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України строки позовної давності (зокрема ст. 257 ЦК України) були продовжені на строк дії карантину - з 12.03.2020 до 30.06.2023. Згідно з п. 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України у період дії воєнного стану перебіг позовної давності зупиняється. Воєнний стан в Україні діє з 24.02.2022.

Тому, враховуючи те, що земельна ділянка вибула з володіння власника у 2023 році, позовна давність не пропущена.

4. Обставини справи, оцінка доказів.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши зібрані у справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 86 ГПК України, суд встановив таке.

4.1. Обставини передачі спірної Земельної ділянки в оренду ОСОБА_1

4.1.1. За зверненням ОСОБА_1 . Тисменицька районна державна адміністрація Івано-Франківської області (далі - Тисменицька РДА) згідно з розпорядженням від 27.02.2006 № 68 надала йому дозвіл збір матеріалів попереднього погодження місця розташування земельної ділянки площею 0,900 га, яка знаходиться на території Березівської сільської ради за межами населеного пункту с. Березівка для облаштування ставків (а.с. 46 т. 1). За розпорядженням Тисменицької РДА від 28.04.2006 № 183 були внесені зміни в розпорядження від 27.02.2006 № 68 - вказано площу земельної ділянки 1,5282 га (а.с. 46 т. 1).

В матеріалах попереднього погодження місця розташування земельна ділянка визначається як така, що знаходиться на землях запасу Березівської сільської ради, і погоджується її надання для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (облаштування ставків). Зокрема, на це вказано в акті вибору та обстеження земельної ділянки від 10.05.2006 (а.с. 117 т. 2), висновку Тисменицького райвідділу земельних ресурсів від 26.05.2006 № 260 (а.с. 119 т. 2). В акті узгодження зовнішніх меж землекористування в натурі від 03.09.2006 (а.с. 118 т. 2) зазначено, що це територія колишньої бази відпочинку таксомоторного парку. Цей акт підписаний головою Березівської сільської ради.

4.1.2. Надалі Тисменицька РДА згідно з розпорядженням від 29.12.2006 № 536 погодила місце розташування земельної ділянки для облаштування ставків та надала ОСОБА_1 дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,5282 га для облаштування ставків за рахунок земель запасу Березівської сільської ради за межами населеного пункту с. Березівка (а.с. 102 т. 2). За розпорядженням Тисменицької РДА від травня 2008 р. слова "облаштування ставків" замінено на слова "риборозведення" (а.с. 47 т. 1).

4.1.3. Проект землеустрою щодо відведення Земельної ділянки виготовлений ПВНЗ "Інститут управління природними ресурсами" на підставі договору з ОСОБА_1 від 17.01.2007 (далі - Проект землеустрою). Проект землеустрою містить відмітку про прийняття обмінного файлу Івано-Франківською філією ДП "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" 01.06.2007 за № 18 (а.с. 97 т. 2).

У висновку Тисменицького райвідділу земельних ресурсів від 16.02.2007 № 135 вказано, що ділянка за категорією відноситься до земель водного фонду і належить до земель державної форми власності, площа ділянки - 1,5282 га, ставки - 0,9468 га, чагарники - 0,2235 га, землі дамби - 0,3579 га (а.с. 105 т. 2).

Відповідно до Плану погодження меж Земельної ділянки (а.с. 110 т. 2), Схеми розміщення Земельної ділянки (а.с. 111 т. 2), Схеми прив`язки Земельної ділянки (а.с. 113 т. 2) суміжним землекористувачем з півночі (від А до І) є Марковецьке ДЛГ. Представник Марковецького ДЛГ у Плані погодження меж Земельної ділянки погодив межі як суміжний землекористувач.

4.1.4. За заявою ОСОБА_1 від 20.11.2008 Тисменицька РДА розпорядженням від 20.02.2009 № 113 затвердила Проект землеустрою та вирішила надати Земельну ділянку в оренду терміном на 10 років.

4.1.5. Між Тисменицькою РДА як орендодавцем та ФОП ОСОБА_1 як орендарем 05.10.2009 був укладений договір оренди Земельної ділянки, який зареєстрований у Тисменицькому райвідділі центру ДЗК, запис № 02 від 20.10.2009 (далі - Договір).

Об`єктом оренди визначена земельна ділянка для риборозведення, яка знаходиться за межами населеного пункту Березівка в урочищі "Чорне болото", загальною площею 1,5282 га, у тому числі під ставками - 0,9468 га, чагарниками - 0,2235 га, відкриті землі з незначним рослинним покривом - 0,3579 га. Строк дії Договору - 10 років. Договір не містить кадастрового номера Земельної ділянки.

Акт приймання - передачі Земельної ділянки складено 05.10.2009.

4.1.6. Відповідно до Інформації з Державного земельного кадастру Земельна ділянка була зареєстрована 20.10.2009, кадастровий номером :04:001:0043, категорія земель - землі водного фонду, цільове призначення - для рибогосподарських потреб, площа 1,5282 га.

Згідно з додатковою угодою № 1/18 від 14.03.2016 в Договір внесено зміни, зокрема розділ "Об`єкт оренди" доповнено текстом п. 2: "кадастровий номер земельної ділянки :04:001:0043".

4.1.7. Також між Тисменицькою РДА як орендодавцем та ФОП ОСОБА_1 як орендарем 05.10.2009 укладено договір оренди водного об`єкту, який знаходиться на Земельній ділянці, строком на 10 років. Об`єкт оренди - 3 стави загальною площею 1,5282 га, площа водного дзеркала - 0,9468 га, об`єм - 12,620 тис. кубічних метрів.

За замовленням Управління екології та природних ресурсів ОДА було виготовлено паспорти вказаних водних об`єктів - ставка № 1 площею 0,5436 га, ставка № 2 площею 0,2520 га, ставка № 3 площею 0,1512 га, які погоджені Державним агентством водних ресурсів України 28.10.2019.

4.2. Перехід Земельної ділянки в комунальну власність.

4.2.1. На підставі п. 24 Перехідних положень ЗК України Івано-Франківська міська рада прийняла рішення від 31.07.2023 №157-37 "Про земельні питання", яким прийнято у комунальну власність Земельну ділянку як землі водного фонду з розташованими на ній водними об`єктами.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на Земельну ділянку за Івано-Франківською міською радою було зареєстровано 07.08.2023.

4.2.2. На підставі заяви ОСОБА_1 від 02.10.2023 та відповідно до рішення Івано-Франківської міської ради від 20.10.2023 № 207-38 між сторонами 20.10.2023 укладено договір оренди Земельної ділянки на 20 років.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20.10.2023 зареєстровано право оренди на Земельну ділянку за ОСОБА_1 зі строком дії речового права до 20.10.2043.

4.3. Щодо належності Земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення і її перебування в постійному користуванні спеціалізованих державних лісогосподарських підприємств.

4.3.1. Відповідно до розпорядження від 07.02.1996 № 85 "Про надання в постійне користування земель лісового фонду" Івано-Франківська ОДА надала в постійне користування, зокрема, державним лісогосподарським підприємствам земельні ділянки лісового фонду за межами населених пунктів для ведення лісового господарства згідно з додатком № 1; землі лісового фонду згідно з додатком № 2 вирішено передати до земель запасу сільських, селищних, міських рад (а.с. 112-113 т. 1). В додатку № 1 вказано Івано-Франківське ДЛГ, площа лісового фонду 22 232 га, по Тисменицькому району - 14 055 га (а.с. 114 т. 2); в додатку № 2 передбачено передати до земель запасу рад по Тисменицькому району 307 га земель лісового фонду (а.с. 115 т. 1).

4.3.2. На підставі наказу Івано-Франківського держлісгоспу від 01.07.1996 № 62 було створене нове лісництво - Марковецьке, загальною площею 3 158 га, зокрема, за рахунок Івано-Франківського лісництва (квартали 38, 39) площею 97 га (а.с. 156 -158 т. 1). Вказано, що при проведенні лісовпорядкування в 1996 році належить встановити нові границі та провести по новому нумерацію кварталів.

В плані лісонасаджень Марковецького лісництва Івано-Франківського ДЛГ (лісовпорядкування 1996 року), загальна площа 3 277 га, відображено квартали 48, 49 (а.с. 52 т. 3), в кварталі 49 є виділи 26 - 29 (а.с. 52 т. 3)

Згідно з актом погодження передачі земельних ділянок лісового фонду Івано-Франківського держлісгоспу на території Березівської сільської ради від 04.11.1995 комісія в складі начальника відділу земельних ресурсів, директора Івано-Франківського ДЛГ, голови Березівської сільради, Голови правління ВАТ "Івано-Франківський ЛК" провела уточнення площ і визначила місце розташування на картографічному матеріалі та місцевості земель Івано-Франківського ДЛГ площею 96 га (а.с. 118 т. 1). Згідно з експлікацією від землекористувача ВАТ "Івано-Франківський ЛК" передано 94 га землі (а.с. 119 -120 т. 1).

Додатком до наказу Івано-Франківського обласного управління лісового господарства від 24.01.1997 № 3 про хід земельної реформи в області (а.c. 123-124 т. 1) є зведена відомість надання земель Івано-Франківському держлісгоспу по Тисменицькому району, в якому щодо Березівської сільської ради вказана площа земель лісового фонду 97 га, з них прийнято від лісокомбінату - 94 га, всього по Тисменицькому району - 14 362 га. В цьому додатку міститься багато додаткових написів, виконаних від руки.

В плані лісонасаджень Марковецького лісництва Івано-Франківського ДЛГ (лісовпорядкування 1996 року), загальна площа 3 277 га, відображено квартали 48, 49 (а.с. 52 т. 3), в кварталі 49 є виділи 26 - 29 (а.с. 52 т. 3)

4.3.3. З витягу форми 6-зем, розділ І, 8 лісогосподарські підприємства (88) станом на 01.01.2005 за Івано-Франківським ДЛГ, Марковецьке лісництво по Березівській сільській раді обліковувалось лісів та інших лісовкритих площ 96,1 га, з них вкриті лісовою рослинністю - 85,8 га, не вкриті лісовою рослинністю - 8,6 га, інші лісові землі - 1,700 га.

4.3.4. Івано-Франківське ДЛГ згідно з наказом Державного комітету лісового господарства України від 03.04.2006 № 85 перейменовано в Державне підприємство "Івано-Франківське лісове господарство" (а.с. 184 т.1).

В Проекті організації та розвитку лісового господарства ДП "Івано-Франківське лісове господарство" за 2010 рік щодо Марковецького лісництва по Березівській сільській раді Тисменицького району обліковуються землі 48 та 49 кварталу площею 99 га.

В Проекті організації та розвитку лісового господарства ДП "Івано-Франківське лісове господарство" за 2009 рік по кварталу 49 відображено виділ 26 - ставок площею 0,6 га, виділ 27 - ставок площею 0,1 га, виділ 29 - ставок площею 0,2 га, які використовуються як протипожежні водойми.

Такі ж дані містяться і в інших документах ДП "Івано-Франківське лісове господарство" за 2009 - 2010 роки (протоколи технічних нарад від 30.11.2009, від 09.07.2010, акт про площу лісгоспу станом на 01.01.2010 від 24.03.2010).

4.3.5. В 2022 - 2023 роках на замовлення ДП "Івано-Франківське лісове господарство" сертифіковані інженери-землевпорядники ТОВ "ПРО ЗЕМ" виготовляли Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ДП "Івано-Франківське лісове господарство" для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, зокрема за межами населеного пункту с. Березівка, далі - Технічна документація (а.c. 170 т. 1). В завданні на проектування щодо земель державної форми власності лісогосподарського призначення (землі Марковецького лісництва), що перебувають у постійному користуванні ДП "Івано-Франківський лісгосп" відповідно до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування та розташовані на території Івано-Франківського району (раніше Тисменицький району та Івано-Франківська міська рада) Івано-Франківської області вказана орієнтовна площа земельних ділянок 3 195 га (а.c. 171 т. 1). В пояснювальній записці, в основних відомостях про об`єкти землеустрою вказано земельну ділянку площею 97,7955 га, що розташована за межами населеного пункту с. Березівка, Івано-Франківська міська територіальна громада, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область (Марковецьке лісництво: планшет 5, квартали 48, 49 Планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування)(а.c. 175 т. 1). Також вказано, що на території площею 1,5282 га, що відображена на планшеті 5, квартал 50, виділи 26-29, частина виділу 22 Планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування Марковецького лісництва (урочище "Чорне болото", за межами населеного пункту с. Березівка, Івано-Франківська міська територіальна громада, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область) в системі Державного земельного кадастру зареєстрована земельна ділянка державної власності з кадастровим номером :04:001:0043 (а.c. 177 т. 1). В описі меж земельної ділянки Марковецького лісництва площею 97,7955 га земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0043 відображена як землі державної власності в особі Івано-Франківської райдержадміністрації, орендар - ОСОБА_1, межі від Є до Є (а.c. 178, 179 т. 1). Тобто Земельна ділянка не включена до земельної ділянки Марковецького лісництва площею 97,7955, і за місцем розташування є внутрішньою (вкрапленою в неї).

4.3.6. Івано-Франківське ДП "Івано-Франківський лісгосп" було припинено шляхом приєднання до ДП "Ліси України" (наказ Державного агентства лісових ресурсів України від 28.10.2022 №909, а.с. 185-186 т. 1), в якому утворили філію "Івано-Франківське лісове господарство" (наказ ДСГП "Ліси України" від 26.12.2022 № 117, а.с. 187 -190 т. 1). За цією філією закріпили майно, права та обов`язки, які передані за передавальним актом, затвердженим наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 12.01.2023 №114 (наказ ДСГП "Ліси України" від 12.01.2023 № 287, а.с. 185-186 т. 1), а також згідно з наказом ДСГП "Ліси України" від 26.12.202 № 2142 затвердили Положення про філію (а.с. 192 -201 т. 1).

Відповідно до наказу ДП "Ліси України", філія "Івано-Франківське лісове господарство" (в порядку правонаступництва від ДП "Івано-Франківський лісгосп") від 24.03.2023 № 60 (а.c. 182 -183 т. 1) була затверджена Технічна документація в частині внесених на її підставі до ДЗК відомостей про земельні ділянки Марковецького лісництва, право постійного користування на які перейшло до ДП "Ліси України" (в порядку правонаступництва від ДП "Івано-Франківський лісгосп") та в частині земельних ділянок Марковецького лісництва, щодо яких державним кадастровим реєстратором прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей до ДЗК у зв`язку із знаходженням в межах таких земельних ділянок Марковецького лісництва зареєстрованих земельних ділянок інших землевласників. Рішення про відмову у внесенні відомостей до ДЗК у зв`язку із знаходженням в межах земельних ділянок Марковецького лісництва спірної Земельної ділянки немає.

Філія "Івано-Франківське лісове господарство" ДП "Ліси України" звернулась з листом до Окружної прокуратури міста Івано-Франківська від 23.05.2024 (вх. №3582-24 від 24.05.2024) про накладення Земельної ділянки на землі лісогосподарського призначення, що перебувають у відомі філії, а саме по матеріалах лісовпорядкування 2009 року - квартал 49, виділи 26-29, 22 (частково).

За результатами розгляду листа Окружної прокуратури міста Івано-Франківська від 03.09.2024 № 09.50-69-5034ВИХ-24 ТОВ "Гектар ІФ" листом від 27.09.2024 № 02/24-147 повідомило, що площа накладення (перетин) на земельну ділянку (квартал 49 Марковецького лісництва) в користуванні філії "Івано-Франківське лісове господарство" ДП "Ліси України", спірної Земельної ділянки складає 1,5282 га (а.c. 102 т. 1). Додатком до цього листа є план (схема) (а.c. 103-104).

4.3.7. Оцінюючи вказані докази, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

У встановленні обставин наявності у державних лісогосподарських підприємств права постійного користування земельними ділянками лісового фонду (земель лісогосподарського призначення) суд враховує приписи ч. 5 розділу УШ Прикінцеві положення ЛК України, відповідно до яких до здійснення державної реєстрації, але не пізніше 01.01.2027, державними лісогосподарськими підприємствами права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення, які надані їм у постійне користування до набрання чинності ЗК України, таке право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування. Оскільки ЗК України набрав чинності 01.01.2002, то на спірні правовідносини поширюються наведені приписи.

Відповідно до висновків, викладених в постанові КГС ВС від 12.08.2025 у справі № 902/815/24, вказану норму належить застосовувати з урахуванням того, що право постійного користування на спірну земельну ділянку підтверджується на час звернення з позовом до суду .

Враховуючи те, що надання спірної Земельної ділянки в оренду з віднесенням її до земель водного фонду розпочалось з винесення розпорядження Тисменицькою РДА від 27.02.2006 № 68, то досліджувати належить планово-картографічні матеріали лісовпорядкування Івано-Франківського ДЛГ (ДП "Івано-Франківський лісгосп", ДП "Ліси України"), починаючи з цього періоду.

Враховуючи дані Технічної документації, очевидним є той факт, що спірна Земельна ділянка є внутрішньою щодо земельної ділянки Марковецького лісництва площею 97,7955 га (квартал 49, виділи 26 - 29, частково виділ 22). Посилання в Технічній документації на квартал 50 суд вважає опискою, оскільки квартал 50 не відноситься до Березівської сільської ради.

Проте сам факт такого розташування не свідчить про знаходження Земельної ділянки в постійному користуванні Івано-Франківського ДЛГ з урахуванням того, що на ній розташовані об`єкти водного фонду. Встановлення вказаних обставин виключно на підставі планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування 2009 - 2010 років не можна визнати достовірним з огляду на те, що в документах 1995 - 1997 років площа земель Івано-Франківського ДЛГ на території Березівської сільської ради вказується 96 га або 97 га, згідно з витягу форми 6-зем станом на 01.01.2005 за Івано-Франківським ДЛГ, Марковецьке лісництво, по Березівській сільській раді обліковується лісів та інших лісовкритих площ - 96,1 га, а планово-картографічні матеріали лісовпорядкування 2009 - 2010 років містять площу 99 га. Підстави такого збільшення площі - невідомі. Сам факт існування вказаних кварталів і виділів без визначення їх площ і меж не доводить наявність права постійного користування на Земельну ділянку.

Суд вважає, що належало досліджувати матеріали лісовпорядкування, починаючи з 1996 року, які не подано.

Належить взяти до уваги і те, що Проект землеустрою щодо відведення Земельної ділянки в оренду погоджувався уповноваженими органами, зокрема Тисменицьким райвідділом земельних ресурсів, а Марковецьке ДЛГ погодило межі Земельної ділянки.

В Технічній документації площа земельної ділянки Марковецького лісництва по Березівській сільській раді (без спірної Земельної ділянки) визначена в розмірі 97,7955 га, що відповідає вказаним матеріалам 1995 - 1997, 2005 років. Факт накладення спірної Земельної ділянки в Технічній документації не встановлено.

Лист ТОВ "Гектар ІФ" від 27.09.2024 № 02/24-147 з додатком не є допустимим доказом, оскільки не відноситься до первинних документів (земельно-технічної документації) і не є висновком експерта в розумінні ст. 98 ГПК України.

Суд не вважає достовірними докази, які надані на спростування вказаних обставин відповідачем та третьою особою ОСОБА_1, оскільки вони не ґрунтуються на даних землевпорядної документації і висновках фахівців.

Таким чином суд вважає, що належність Земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення і її перебування в постійному користуванні спеціалізованих державних лісогосподарських підприємств не доведена.

5. Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

5.1. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України)

За приписами ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

В ст. 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У визначених законом випадках з позовною заявою до суду в інтересах держави може звертатись прокурор, який в позовній заяві обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч. 3, 4 ст. 53 ГПК України).

Відповідно до наведених приписів прокурор звернувся з позовом в інтересах держави в особі Івано-Франківської ОДА і вказав, що внаслідок передання Земельної ділянки в комунальну власність порушено право державної власності на Земельну ділянку лісогосподарського призначення, яка перебуває в постійному користуванні ДСГГП "Ліси України" в особі філії "Івано-Франківське лісове господарство".

5.2. Суд встановив, що в 2023 році передача Земельної ділянки в комунальну власність відбулась відповідно до п. 24 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України (в редакції Закону України № 1423-ІХ) з огляду на те, що Тисменицька РДА згідно з розпорядженням від 20.02.2009 № 113 передала її в оренду як землі водного фонду і Земельна ділянка була зареєстрована в ДЗК як землі водного фонду, цільове призначення - для рибогосподарських потреб.

Тому доведенню у цій справі, в першу чергу, підлягали обставини належності Земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення і її перебування в постійному користуванні Івано-Франківського ДЛГ, яке було перейменовано в ДП "Івано-Франківське лісове господарство", правонаступником якого є ДП "Ліси України" в особі філії "Івано-Франківське лісове господарство".

За наслідками оцінки наданих доказів суд дійшов висновку про те, що прокурор вказаних обставин не довів.

5.3. В постанові ОП КГС ВС від 14.06.2019 у справі № 910/6642/18 зазначено: "Вирішуючи спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити" (п. 8.5.).

В постанові КГС ВС від 12.08.2025 у справі № 902/815/24 застосована така ж правова позиція і вказано, що наявність права на пред`явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а є лише однією з необхідних умов реалізації встановленого права. При цьому необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними у розумінні ст. 76 ГПК України доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача; порушення (невизнання або оспорювання) означеного права/інтересу відповідачем; належність обраного способу судового захисту (з точки зору адекватності порушення і спроможності його усунути та поновити (захистити) право або інтерес та закріплення положеннями діючого законодавства). Тобто вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові (постанови КГС ВС від 04.12.2019 у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19, від 29.03.2023 у справі № 910/5958/20).

5.4. Внаслідок того, що порушення прав та законних інтересів позивача не доведено, суд не дає оцінку доводам сторін щодо належності обраного способу захисту і заяві відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності.

6. Висновки суду.

6.1. З огляду на викладене, в задоволенні позову належить відмовити.

7. Судові витрати.

7.1. Склад та порядок розподілу судових витрат визначено главою 8 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

7.2. При зверненні з позовом Івано-Франківська обласна прокуратура сплатила судовий збір в розмірі 6 056 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 14.11.2024 №1938.

7.3. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, враховуючи відмову в позові, судовий збір покладається на Івано-Франківську обласну прокуратуру.

7.4. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Представник третьої особи ОСОБА_1 подав заяву від 03.07.2025 (вх. № 11214/25 від 04.07.2025) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн. Представником ОСОБА_1 у справі був адвокат Устінський А. В., повноваження якого підтверджуються ордером серії АТ № 1093117 від 12.02.2025. На підтвердження вказаних витрат подав: договір № Ф/12/02/25 від 12.02.2025 про надання правничої допомоги; додаток № 1 до цього договору, в якому сторони визначили розмір гонорару за такі послуги: ознайомлення з матеріалами справи, підготовка письмових пояснень, 1 документ - 12 000 грн, участь адвоката у судовому засіданні, 1 судове засідання - 2 000 грн; акт наданих послуг від 03.07.2025 на суму 20 000 грн (ознайомлення з матеріалами справи, підготовка письмових пояснень, 1 документ - 12 000 грн, участь у судових засіданнях 22.04.2025, 14.05.2025, 12.06.2025, 24.06.2025 - 8 000 грн; квитанція АТ КБ Приватбанк від 03.07.2025 на суму 10 000 грн, платіжна інструкція від 03.07.2025 на суму 10 000 грн).

Керівник Окружної прокуратури міста Івано-Франківська подав заперечення від 14.07.2025 (вх. №11 691/25) щодо співмірності вказаних витрат, просить відмовити в її стягненні. Вважає суму витрат завищеною, оскільки спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України, ГК України і не передбачають великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягали дослідженню адвокатом. Вважає, що послуги з ознайомлення з матеріалами справи охоплюється послугою з підготовки письмових пояснень у справі і визначення 12 годин для ознайомлення та підготовки одного документу, вартість яких складає 12 000 грн, є завищеним. Звертає увагу, що в ЗУ "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено з 01.01.2025 мінімальну заробітну плату у місячному розмірі - 8000 грн; у погодинному розмірі - 48 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

В п. 13 ст. 129 ГПК України передбачено, що судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Під час розгляду справи вказана третя особа заперечувала щодо позову, а тому внаслідок відмови в позові, її витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 129 ГПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Згідно зі ст. 30 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний тільки оцінити рівень адвокатських витрат (за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Аналогічний висновок міститься у постанові КГС ВС від 22.11.2023 у справі № 910/3758/22 (п. 5.21) з посиланням на постанову ОП КГС ВС від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 (п. 40, 46). Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст. 43 Конституції України.

З огляду на викладене гонорар адвоката є договірною величиною, яка не обмежується мінімальною заробітною платою.

Суд вважає, що вказані витрати понесені фактично, що підтверджується наданими доказами, а їх сума є обґрунтованою. Суд не може погодитись із твердження прокурора, що ця справа є простою з огляду на підстави, предмет позову та надані докази. Ознайомлення з матеріалами справи, які складаються з трьох томів і містять значну кількість доказів, а також підготовка письмових пояснень з поданням доказів, з урахуванням тривалості розгляду справи, могли зайняти 12 годин, оскільки фактично це та кількість часу, яку адвокат витрачав поза судовим засіданням.

Як зазначено в ряді постанов Верховного Суду, зокрема в додатковій постанові КГС ВС від 31.07.2024 у справі № 921/403/22, за принципом змагальності саме на іншу сторону покладено обов`язок надати обґрунтування щодо наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Прокурор таких обставин не довів.

7.5. Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Якщо з позовною заявою звернувся керівник окружної прокуратури, який діяв в інтересах держави в особі уповноваженого органу, у такому разі витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з обласної прокуратури, яка є платником судового збору. Така правова позиція узгоджуються з висновками, які містяться в постанові КГС ВС від 13.07.2023 у справі № 922/2088/21.

Тому належить стягнути з Івано-Франківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 20 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 2, 86, 129, 145, 233, 236 - 238, 240, 241, 256 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити в позові керівника Окружної прокуратури міста Івано-Франківська в інтересах держави в особі ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ (вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, 76004, ідентифікаційний код 20567921) до ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ (вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, 76004, ідентифікаційний код 33644700), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" (вул. Шота Руставелі, 9А, м. Київ, 01601, ідентифікаційний код 44768034) в особі Філії "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО" (вул. Василіянок, 48, м. Івано-Франківськ, 76019, ідентифікаційний код 45013528), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про витребування у власність держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації із незаконного володіння Івано-Франківської міської ради земельної ділянки площею 1,5282 га з кадастровим номером :04:001:0043.

Судові витрати покласти на Івано-Франківську обласну прокуратуру.

Стягнути з Івано-Франківської обласної прокуратури (вул. Грюнвальдська, 11, м. Івано-Франківськ, 76018, ідентифікаційний код 03530483) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 20 000 (двадцять тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18.08.2025.

Суддя О. В. Малєєва