ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/14968/22 (910/5002/23)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Погребняка В.Я.

за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

за участю представників сторін:

ОСОБА_1 - адвоката Козлова П.Б.,

ТОВ "Укрбуд Девелопмент" - адвоката Теплюк В. С.

ТОВ "ВВС Факторинг" - адвоката Оплачко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 , до якої приєдналося Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент"

на постанову Північного апеляційного господарського суду

від 26.03.2025

у справі № 910/14968/22 (910/5002/23)

за позовом ОСОБА_1

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВС-Факторинг", 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача 2: арбітражного керуючого Реверука Петра Костянтиновича,

про визнання недійсним договору

в межах справи № 910/14968/22

за заявою ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент"

про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

1. 08.02.2023 ухвалою Господарського суду міста Києва відкрито провадження у справі № 910/14968/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент" (далі - ТОВ "Укрбуд Девелопмент"); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника.

2. У березні 2023 ОСОБА_1 (як ініціюючий кредитор) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВС-Факторинг" (далі - ТОВ "ВВС-Факторинг") та ТОВ "Укрбуд Девелопмент" про визнання недійсним договору іпотеки від 08.04.2020, укладеного між відповідачами.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

3. Рішенням Господарського міста Києва від 13.11.2023 у цій справі позов задоволено; визнано недійсним договір іпотеки від 08.04.2020, укладений між ТОВ "ВВС-Факторинг" та ТОВ "Укрбуд Девелопмент", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біловар І.О. за реєстровим № 46.

4. Суд першої інстанції виходив з того, що спірний договір іпотеки від 08.04.2020 було укладено боржником менше ніж за три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, а отже в межах підозрілого періоду.

5. Крім того, місцевий господарський суд дійшов висновку, що безоплатний характер вказаного договору свідчить про те, що внаслідок його укладення збільшилась поточна неплатоспроможність боржника та в співвідношенні із загальною сумою грошових зобов`язань боржника збільшилась частка, в якій виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами стало неможливим, так як майно за рахунок якого можна було б частково виконати зобов`язання було передано в іпотеку іншій особі з метою забезпечення виконання зобов`язань третьої особи. Оспорюваний договір іпотеки містить ознаки фраудаторного правочину, оскільки останній вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредиторами, за відсутності можливості погашення таких вимог, а тому наявні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції

6. Не погоджуючись з вищевказаним рішенням, ТОВ "ВВС-Факторинг" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

7. Також, не погоджуючись з вищевказаним рішенням місцевого господарського суду, Товариства з обмеженою відповідальністю "Мурата" (далі - ТОВ "Мурата") звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

8. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2025 у цій справі апеляційні скарги ТОВ "ВВС-Факторинг" та ТОВ "Мурата" задоволено, рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2023 у цій справі скасовано та прийнято нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

9. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для визнання недійсним договору іпотеки від 08.04.2020, укладеного між ТОВ "ВВС-Факторинг" та ТОВ "Укрбуд Девелопмент", оскільки кредитором ОСОБА_1 належними та допустимими доказами, в розумінні ст. ст. 76-79 ГПК України, не доведено причинно-наслідкового зв`язку між взяттям на себе боржником - ТОВ "Укрбуд Девелопмент" зобов`язань за оспорюваним правочином іпотеки та неплатоспроможністю боржника, при цьому враховуючи майновий та похідний характер зобов`язань за договорами іпотеки, кредитором не доведено факту, що виконання грошових зобов`язань ТОВ "Укрбуд Девелопмент" перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим внаслідок укладення договору іпотеки.

Рух касаційної скарги

10. 05.05.2025 ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою від 05.05.2025 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2025 у справі № 910/14968/22 (910/5002/23), підтвердженням чого є відтиск штампу вхідної кореспонденції Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду на першому аркуші касаційної скарги.

11. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 у справі № 910/14968/22 (910/5002/23) визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді -Васьковського О.В., судді - Погребняка В.Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2025.

12. Ухвалою Верховного Суду від 12.06.2025 поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2025 у справі№ 910/14968/22 (910/5002/23), відкрито касаційне провадження у справі № 910/14968/22 (910/5002/23) за касаційною скаргою ОСОБА_1 від 05.05.2025 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2025 та призначити розгляд касаційної скарги на 29.07.2025 року о 10:45 у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6 в залі судових засідань № 330.

13. 28.07.2025 від ТОВ "Укрбуд Девелопмент" до Верховного Суду надійшла заява про приєднання до касаційної скарги ОСОБА_1 від 05.05.2025 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2025 та 29.07.2025 надійшло клопотання про приєднання до вказаної заяви доказів надсилання примірника заяви іншим учасникам справи, в якій останнє просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2025, а рішення Господарського міста Києва від 13.11.2023 у цій справі залишити без змін.

14. 29.07.2025 від ТОВ "Укрбуд Девелопмент" подано заяву про приєднання до вказаної вище заяви доказів надсилання примірника заяви іншим учасникам справи.

15. Ухвалою від 29.07.2025 заяву ТОВ "Укрбуд Девелопмент" про приєднання до касаційної скарги ОСОБА_1 від 05.05.2025 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2025 у справі № 910/14968/22 (910/5002/23) - задоволено; приєднано заяву ТОВ "Укрбуд Девелопмент" до касаційної скарги ОСОБА_1 від 05.05.2025 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2025 у справі № 910/14968/22 (910/5002/23).

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

16. Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 подано касаційну скаргу, в якій остання просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2025, а рішення Господарського міста Києва від 13.11.2023 у цій справі залишити без змін.

17. ТОВ "Укрбуд Девелопмент", яке приєдналося до касаційної скарги ОСОБА_1 у своїй заяві просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2025, а рішення Господарського міста Києва від 13.11.2023 у цій справі залишити без змін.

18. Судом апеляційної інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права, передбачені ст. 15, 16, 203 та 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КузПБ) без урахування наступних висновків Верховного Суду щодо застосування даних норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах від 30.11.2016 у справі № 910/31110/15; від 16.10.2020 у справі № 910/12787/17; від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц та від 01.10.2019 у справі № 910/3907/18; від 25.12.2013 у справі № 6-78це 13, від 11.05.2016 у справі № 6-806це16, від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18, від 17.06.2020 у справі № 910/12712/19, від 20.01.2021 у справі № 910/8992/19 (910/20867/17), від 16.03.2021 у справі № 910/3356/20, від 18.03.2021 у справі № 916/325/20, від 19.02.2021 у справі № 904/2979/20, від 24.11.2021 у справі № 905/2030/19 (905/2445/19), від 20.02.2020 у справі № 922/719/16 та від 28.09.2021 у справі №21/896/2011(913/45/20).

19. Судом апеляційної інстанції порушено ч. 1-5 ст. 236 ГПК України, оскільки оскаржувана постанова не є обґрунтованою внаслідок неповного встановлення усіх обставин справи та неналежної оцінки наданим поясненням та доказам позивача; не дотримано ч. 1. ст. 210 ГПК України, оскільки під час розгляду не досліджено усі надані учасниками справи докази та пояснення позивача щодо фраудаторності оспорюваного договору іпотеки від 08.04.2020 і зроблено безпідставний та хибний висновок про недоведеність такої обставини.

20. У судовому засіданні 29.07.2025 представник скаржника та представник ТОВ "Укрбуд Девелопмент", який приєднався до касаційної скарги підтримали касаційну скаргу.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

21. ТОВ "ВВС-Факторинг" подано відзив на касаційну скаргу, в якому останнє просить касаційну скаргу залишити без задоволення.

22. ТОВ "Мурата" окрім заявленого клопотання про закриття касаційного провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 296 ГПК України також просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.

23. У судовому засіданні 29.07.2025 представник ТОВ "ВВС-Факторинг" заперечив проти касаційної скарги.

Розгляд клопотань Верховним Судом

24. ТОВ "Мурата" подано клопотання про закриття касаційного провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 296 ГПК України, відповідно до якої суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо: після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

25. У судовому засіданні 29.07.2025 представник ТОВ "ВВС Факторинг" підтримав вказане клопотання, представники ОСОБА_1 та ТОВ "Укрбуд Девелопмент" заперечили проти вказаного клопотання.

26. Розглянувши вказане клопотання, думку представників сторін, колегія суддів дійшла висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на те, що серед підстав на які покликається ОСОБА_1 у касаційній скарзі, є не лише порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, а також порушення норм процесуального права, зокрема, ч. 1-5 ст. 236 ГПК України, а відтак, вказана підстава для закриття касаційного провадження та наведені у ній аргументи є передчасними, оскільки наведені аргументи касаційної скарги, в цьому випадку, підлягають дослідженню під час касаційного розгляду по суті.

Позиція Верховного Суду

27. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

28. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

29. Судами попередніх інстанцій встановлено наступні обставини.

29.1. 08.04.2020 між ТОВ "ВВС-Факторинг" (іпотекодержатель) та ТОВ "Укрбуд Девелопмент" (іпотекодавець) було укладено договір іпотеки, який посвідчений Біловар І.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим № 46.

29.2. За змістом оспорюваного правочину відповідач є новим кредитором відповідно до зазначеного кредитного договору на підставі договору відступлення права вимоги № 29/11.19 від 29.11.2019, додаткової угоди № 1 від 23.01.2020 до договору відступлення права вимоги № 29/11.19 від 29.11.2019, який укладений між ТОВ "ФК "СІТІ ГОЛД" та ТОВ "ВВС-ФАКТОРИНГ". В свою чергу ТОВ "ФК "СІТІ ГОЛД" отримало право вимоги за кредитним договором на підставі договору про відступлення права вимоги № 08/08-19 від 08.08.2019, укладеного між ТОВ "ФК "СІТІ ГОЛД" та ТОВ "ФК "АРАГОН". ТОВ "ФК "АРАГОН" отримало право вимоги за кредитним договором на підставі договору № 8 про відступлення права вимоги від 29.12.2018, укладеного між ПАТ "ТЕРРА БАНК" та ТОВ "ФК "АРАГОН".

29.3. Сторони іпотечного договору домовилися, що строк повернення до 30.04.2020.

29.4. Пунктом 1.2. іпотечного договору передбачено, що у відповідності до цього договору іпотекодержатель має право у випадку невиконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором задовольнити свої вимоги за рахунок нерухомого майна, переданого в іпотеку на наступних умовах:

Іпотекодавець з метою належного виконання зобов`язань боржником, що випливають з кредитного договору передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених договором наступне нерухоме майно:

мотомісце № 2, загальною площею - 5,3 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. номер запису про право власності: 13653726, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00;

мотомісце № 4, загальною площею - 5,3 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. номер запису про право власності: 13653828, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00;

мотомісце № 5, загальною площею - 5,3 кв.м.. яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, номер запису про право власності: 13653913, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00;

машиномісце № 84, загальною площею 13,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. номер запису про право власності: 13633563, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00;

машиномісце № 86, загальною площею - 13,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, номер запису про право власності: 13633445, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00;

машиномісце № 88, загальною площею - 13,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, номер запису про право власності: 13633345, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00;

машиномісце № 90, загальною площею 13,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, номер запису про право власності: 13633238, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00;

машиномісце № 92, загальною площею - 13,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, номер запису про право власності: 13633125, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00;

машиномісце № 94, загальною площею 13,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, номер запису про право власності: 13632825, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00;

машиномісце № 96, загальною площею 13,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, номер запису про право власності: 13632603, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00;

машиномісце № 98, загальною площею - 13,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, номер запису про право власності: 13632484, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00;

нежитлове приміщення, загальною площею - 207,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, приміщення 162. Номер запису про право власності: 13787307, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00;

машиномісце № 94, загальною площею - 13,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, гараж 94, номер запису про право власності: 29222203, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000;

нежитлове приміщення, загальною площею 303,1 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, приміщення 417, номер запису про право власності: 22686579, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000;

нежитлове приміщення, загальною площею - 65,9 кв.м., яке знаходиться за адресою; АДРЕСА_2, приміщення 430, номер запису про право власності: 29512824, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000;

нежитлове приміщення, загальною площею - 59,5 кв.м.. яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, приміщення 434, номер запису про право власності: 29512953. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000;

нежитлове приміщення, загальною площею - 67,3 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, приміщення 436, нежитлове приміщення, загальною площею - 67,3 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, приміщення 436, номер запису про право власності: 29513051, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

нежитлове приміщення, загальною площею - 67,3 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, приміщення 436, номер запису про право власності: 29513051, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000;

нежитлове приміщення, загальною площею - 88,1 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, приміщення 437, номер запису про право власності: 29513158, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000;

нежитлове приміщення, загальною площею - 62,2 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, приміщення 438, номер запису про право власності: 29513246, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000;

нежитлове приміщення, загальною площею - 98,9 кв.м.. яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, приміщення 440, номер запису про право власності: 29513441, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000;

нежитлове приміщення, загальною площею - 72,6 кв.м.. яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, приміщення 441, номер запису про право власності: 29513572, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000;

мотомісце. загальною площею - 3,2 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, гараж 137, номер запису про право власності: 13614296, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 66;

мотомісце. загальною площею - 3,2 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, гараж 138, номер запису про право власності: 13603737, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 66;

мотомісце, загальною площею -3,1 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, гараж 139, номер запису про право власності: 13603995, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 66;

мотомісце. загальною площею -3,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, гараж 142, номер запису про право власності: 13601524. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 66;

мотомісце, загальною площею -3,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, гараж 147, номер запису про право власності: 13601879, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 66;

мотомісце, загальною площею -3,1 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3. гараж 148, номер запису про право власності: 13557713, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 66;

мотомісце. загальною площею -3,1 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, гараж 149, номер запису про право власності: 13558880, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 66;

мотомісце, загальною площею -2,1 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, гараж 163, номер запису про право власності: 13605029, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 66;

мотомісце. загальною площею -3.0 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, гараж 164, номер запису про право власності: 13605338, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 66;

нежитлове приміщення, загальною площею 328.4 кв.м.. яке знаходиться а адресою: АДРЕСА_5. приміщення 518, номер запису про право власності: 23578763, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000;

квартиру № 9, загальною площею - 86,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_6. номер запису про право власності 31243655, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000;

квартиру №17, загальною площею - 86,0 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_6, номер запису про право власності 31243828, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000;

квартиру № 185, загальною площею 112,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_6, номер запису про право власності 31243959, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000;

квартиру № 234, загальною площею - 82,9 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_6, номер запису про право власності: 31244462, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000;

квартиру № 235, загальною площею 94.6 кв.м.. яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_6, номер запису про право власності 31244583. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000;

квартиру № 236, загальною площею 152,8 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_6, номер запису про право власності: 31244796, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

29.5. Згідно з п. 1.3. іпотечного договору визначено, що право власності на предмет іпотеки зареєстровано за іпотекодержателем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номери записів про право власності: 29513572, 23578763, 13787307, 22686579, 29512824, 29512953, 29513158, 29513246, 29513441, 13601879, 13558880, 13605029, 13605338, 13653726, 13653828, 13653913, 13633563, 13633445, 13633345. 13633238, 13633125. 13632825. 13632603, 13632484, 29222203, 29513051, 13614296, 13603737. 13603995, 13557713, 13601524, 31243828, 31243655, 31243959, 31244462, 31244583, 31244796.

29.6. Предмет іпотеки визначено в сумі 56 452 079 грн (п.1.5 договору).

29.7. Пунктом 3.2. іпотечного договору визначено, що право іпотеки припиняється виконанням на користь іпотекодержателя боржником своїх зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі.

29.8. Відповідно до п. 4.1. іпотечного договору сторони погодили, що право звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення своїх вимог відповідно до цього договору виникає у іпотекодержателя у випадку порушення боржником вимог, передбачених Кредитним договором та/або п.п. 2.7, 2.8. цього договору, за умов дотримання іпотекодержателем вимог ст.35 Закону України "Про іпотеку".

29.9. Крім того, п.п. в) п. 4.2. іпотечного договору передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки за цим договором здійснюється на підставі застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, передбаченого сторонами у ст. 6 цього Договору.

30. За статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до положень статей 14, 74 ГПК України тягар доведення порушеного права у спорі про визнання недійсним правочину покладений на заявника цих вимог.

31. Отже, реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про визнання ОСОБА_1 як ініціюючий кредитор звернулась до суду із позовною заявою до ТОВ "ВВС-Факторинг" та ТОВ "Укрбуд Девелопмент" про визнання недійсним договору іпотеки від 08.04.2020, укладеного між відповідачами, який, з огляду на доводи позивача, є фраудаторним, суперечить пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України, ч. 1-3 статті 13, ч. 1, 5 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, абз. 6 ч. 1 ст. 42 КУзПБ.

32. Відповідно до положень статей 14, 74 ГПК України тягар доведення порушеного права у спорі про визнання недійсним правочину покладений на заявника цих вимог.

33. Отже, реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним правочину, стороною якого не є, позивач зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином оспорюваний ним договір порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд, у свою чергу, - перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує такі свої вимоги, і залежно від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (правова позиція Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладена в постанові від 16.10.2020 у справі № 910/12787/17)

34. У разі невідповідності фраудаторного правочину загальним принципам цивільного права та його вчинення з виходом за межі цивільних прав суди можуть визначити юридичну кваліфікацію такого правочину із застосуванням загальних положень ЦК України (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 910/16579/20).

35. Категорія фраудаторності у процедурі банкрутства спрямована на недопущення недобросовісного виведення активів з метою уникнення відповідальності цим майном перед кредиторами. Тому можливість оспорення правочину боржника у межах справи про банкрутство є одним із юридичних інструментів гарантування збільшення ліквідаційної маси боржника та як результат захисту інтересів кредиторів шляхом максимально можливого задоволення їх вимог.

36. Суд також звертає увагу, що однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

37. Тобто, цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість

38. Частиною третьою статті 13 ЦК України визначено, що не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

39. Формулювання "зловживання правом" необхідно розуміти як суперечність, оскільки якщо особа користується власним правом, то його дія дозволена, а якщо вона не дозволена, то саме тому відбувається вихід за межі свого права та дію без права. Сутність зловживання правом полягає у вчиненні уповноваженою особою дій, які складають зміст відповідного суб`єктивного цивільного права, недобросовісно, в тому числі всупереч меті такого права.

40. Закріплений Цивільним кодексом України принцип свободи договору має співвідноситися із принципами справедливості, добросовісності та розумності.

41. Угоди, що укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Угода, що укладається "про людське око", таким критеріям відповідати не може.

42. Фраудаторні угоди - це угоди, що завдали шкоди боржнику (як приклад, угода з метою виведення майна). Мета такого правочину в момент його укладання є прихованою, але проявляється через дії або бездіяльність, що вчиняються боржником як до, так і після настання строку виконання зобов`язання цілеспрямовано на ухилення від виконання обов`язку.

43. Фраудаторним правочином може бути як оплатний (договір купівлі-продажу), так і безоплатний договір (договір дарування), а також може бути як односторонній, так і двосторонній чи багатосторонній правочин.

44. Будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання з погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності і набуває ознак фраудаторного правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам (висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18, від 03.03.2020 у справі № 910/7976/17, від 03.03.2020 у справі № 904/7905/16, від 03.03.2020 у справі №916/3600/15, від 26.05.2020 у справі № 922/3796/16, від 04.08.2020 у справі № 04/14-10/5026/2337/2011, від 17.09.2020 у справі №904/4262/17, від 22.04.2021 у справі № 908/794/19 (905/1646/17), від 28.07.2022 у справі № 902/1023/19 (902/1243/20)).

45. Як встановлено судами попередніх інстанцій, у цій справі боржником - ТОВ "Укрбуд Девелопмент" (іпотекодавець) укладено спірний договір іпотеки з ТОВ "ВВС-Факторинг" (іпотекодержатель) для часткового забезпечення виконання вимог іпотекодержателя за кредитним договором № КЛ/14/10-34 від 26.02.2014 року, укладеного між ПАТ "Терра-Банк" (первісний кредитор) та ТОВ "СТЛ-ІНВЕСТ" (боржник).

46. Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

47. Згідно зі статтею 572 та частиною першою статті 576 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

48. Відповідно до частини першої статті 579 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

49. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина перша статті 575 ЦК України).

50. За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

51. Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частини четверта, п`ята статті 3 Закону України "Про іпотеку").

52. Системний аналіз положень статті 572, частини першої статті 576 ЦК України, статті 1, частини п`ятої статті 3 Закону України "Про іпотеку" свідчить, що за своє правовою природою іпотека має похідний характер від основного зобов`язання, з урахуванням чого не може існувати самостійно без основного зобов`язання, а укладення договору іпотеки, як похідного від договору основного зобов`язання, не є підставою для виникнення майнових зобов`язань до моменту порушення виконання боржником основного договору зобов`язання.

53. Частиною першою статті 583 ЦК України визначено, що заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). Відповідні положення наведено також у статті 1 Закону України "Про іпотеку", якою передбачено, що іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель.

54. За статтею 1 Закону України "Про іпотеку" майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи - боржника.

55. Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України "Про іпотеку" майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

56. Отже, укладення третьою стороною та кредитором договору іпотеки для забезпечення виконання зобов`язань боржника перед кредитором не зумовлює виникнення у заставодавця (іпотекодавця) майнових зобов`язань з моменту укладання такого договору та до моменту порушення боржником основного зобов`язання і не вимагає вчинення боржником на користь третьої особи майнових дій з моменту укладення договору іпотеки.

57. Наведений висновок є цілком очевидним, адже як свідчать приписи статті 572 ЦК України, статей 1, 3, 11 Закону України метою укладення договору іпотеки є отримання кредитором додаткових гарантій виконання основного зобов`язання забезпеченого цим договором, у разі невиконання якого боржником таке зобов`язання підлягає виконанню іпотекодавцем. Тобто іпотека є визначеним законним заходом майнового характеру спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання чим фактично обумовлюється її похідний (акцесорний) характер стосовно основного зобов`язання.

58. За частиною першою статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

59. Пунктом 3 частини першої статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).

60. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов`язанням (частина друга статті 11 Закону України "Про іпотеку").

61. Тож саме позичальником - боржником у зобов`язанні за кредитним договором має бути виконаний обов`язок за договором перед кредитодавцем, а у разі забезпечення цього зобов`язання іпотекою майнового поручителя - такий обов`язок може бути виконаний майновим поручителем в межах вартості предмета іпотеки. Задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки не зумовлює припинення правовідносини з боржником за основним зобов`язанням, оскільки майновий поручитель набуває права кредитора за таким зобов`язанням.

62. Ураховуючи наведене, укладення договору іпотеки не зумовлює виникнення у іпотекодержателя майнових зобов`язань перед майновим поручителем (іпотекодавцем), в тому числі обов`язку вчинення майнових дій на користь майнового поручителя, адже договір іпотеки за своє суттю є договором за яким виникають зобов`язання, які мають акцесорний характер стосовно основного зобов`язання.

63. Отже, не може бути визнаним недійсним укладений боржником договір іпотеки з підстав визначених абзацом другим частини другої статті 42 КУзПБ - прийняття (взяття) боржником на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, оскільки його укладення не зумовлює виникнення майнових зобов`язань між сторонами такого правочину, а лише має наслідком виникнення у майнового поручителя акцесорного (додаткового) зобов`язання стосовно основного зобов`язання (зобов`язання за кредитним договором).

64. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30.06.2022 у справі № 922/2960/17, який було правомірно враховано судом апеляційної інстанції.

65. Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що кредитором ОСОБА_1 належними та допустимими доказами, в розумінні ст. ст. 76-79 ГПК України, не доведено причинно-наслідкового зв`язку між взяттям на себе боржником - ТОВ "Укрбуд Девелопмент" зобов`язань за оспорюваним правочином іпотеки та неплатоспроможністю боржника. При цьому враховуючи майновий та похідний характер зобов`язань за договорами іпотеки кредитором не доведено, що на момент укладення правочину виконання грошових зобов`язань ТОВ "Укрбуд Девелопмент" перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим.

66. Крім того, визнання недійсним оспорюваного правочину, не вплине на майновий стан боржника (ліквідаційну масу), відповідно і на його кредиторів.

67. За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для визнання недійсним договору іпотеки від 08.04.2020, укладеного між ТОВ "ВВС-Факторинг" та ТОВ "Укрбуд Девелопмент", і зворотного належним чином не доведено.

68. Щодо посилання скаржника на неврахування правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах, наведених у п. 18 постанови, щодо застосування ст.ст.15, 16, 203, 215 ЦК України та ст.42 КУзПБ, які на думку скаржника в них застосовані, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

68.1. Подібність правовідносин потрібно оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями. З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими. У кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності варто насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів.

68.2. У справі №910/12787/17 позовного провадження предметом позову є визнання недійсними окремих пунктів кредитних договорів, укладених упродовж 2005 - 2015 років між відповідачами у справі. Підставами позову є те, що: згідно зі спірними кредитними договорами передбачено встановлення подвійної плати за користування кредитом і визначено інший спосіб оплати за користування кредитом, ніж нарахування процентів на основну суму боргу, що суперечить положенням статей 1048, 1054, 10561 ЦК України; такі договори в оспорюваній частині (щодо визначення і сплати винагороди за користування кредитом) порушують права позивача, збільшують обсяг його відповідальності перед АТ "КБ "ПриватБанк". В зазначеній постанові Суд посилається на загальні норми ст.ст.15,16,203, 215 ЦК України, проте, правових висновків щодо їх застосування у подібних правовідносинах, така постанова не містить. Отже, правовідносини, які розглядали суди у справі №910/12787/17 є відмінними від справи, що розглядається.

68.3. У справі №905/1926/16 позовного провадження предметом позову є зобов`язання відповідача виконати умови укладеного з позивачем договору щодо прийняти виконання зобов`язань позивача за договором шляхом надання йому актів приймання-передачі електроенергії за періоди; підставою позову є те, що відповідачем своєчасно не підготовлено, не підписано та не передано позивачу акти приймання-передачі електричної енергії за певний період, чим порушено права та охоронювані законом інтереси позивача, як виробника за договором. Зазначена бездіяльність відповідача створює перешкоди у здійсненні позивачем бухгалтерського обліку господарських операцій з продажу електроенергії, розрахунків його податкових зобов`язань перед бюджетом, порушує майнові інтереси останнього. В зазначеній постанові є цитування норми ст.16 ЦК України, проте, правових висновків про те, як саме вона повинна застосовуватися у подібних правовідносинах така постанова не містить. Отже, правовідносини у справі №905/1926/16 та у справі, що розглядається не є подібними.

68.4. У справі №569/17272/15-ц предметом позову є зобов`язання відповідача здійснити публікацію про порушення авторських прав позивачів на твір та стягнення з нього на користь позивача компенсації за використання твору; підставою позову є використання відповідачем без дозволу позивачів твору, створеного позивачем. У цій справі є цитування статті 16 ЦК України, проте, правових висновків її застосовуватися у подібних правовідносинах, така постанова не містить. Отже, правовідносини, які розглядали суди у справі №569/17272/15-ц є відмінними від справи, що розглядається.

68.5. У справі №910/3907/18 предметом позову є визнання недійсними електронних торгів та їх результатів; підставою позову є порушення відповідачем визначених Законом України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» повноважень, що полягають в організації та проведенні електронних торгів з продажу спірного майна за відсутності правових підстав для цього. Вказана постанова містить посилання на ст.ст.15,16 ЦК України та норми статей 203,215 ЦК України, проте, правових висновків щодо їх застосовувння у подібних правовідносинах не містить. Отже, правовідносини у справі №910/3907/18 є відмінними від справи, що розглядається.

68.6. У справі №910/8357/18 предметом позову є визнання недійсним договору поруки; підставою позову є те, що внаслідок укладення спірного договору поруки від цілеспрямовано створено штучну кредиторську заборгованість у обсязі, достатньому для реалізації процедури фіктивного банкрутства, з метою подальшого ухилення від виконання кредитних зобов`язань перед позивачем зі сплати кредитних коштів. Вчиненню оспорюваного договору передувало попередньо укладення ряду правочинів (договорів відступлення права вимоги, договору поруки тощо). У цій постанові є цитування загальних положень ст.ст. 15, 16, 203, 215 ЦК України, проте, правових висновків щодо їх застосування у подібних правовідносинах, така постанова не містить. Отже, правовідносини у справі №910/8357/18 є відмінними від справи, що розглядається.

68.7. У справі №910/12712/19 предметом позову є визнання недійсним договору про поділ приміщень у нежилому будинку; підставою позову є те, що до предмету спірного договору не увійшла приналежна річ - димова труба, яка розташована поруч з будівлею та призначена для її обслуговування, що порушує права позивача, як співвласника майна, внаслідок незаконного одноособового використання цього спільного майна відповідачем. У зазначеній постанові є посилання на загальні норми, зокрема, ст.ст. 15, 16,203,215 ЦК України, проте, правових висновків щодо їх застосовуватися у подібних правовідносинах, така постанова не містить.Отже, правовідносини у справі №910/8357/18 є відмінними від правовідносин у справ, що розглядається.

68.8. У справі №910/8992/19 (910/20867/17) предметом позовних вимог третьої особи є визнання недійсним договору про переведення боргу; підставою позовних вимог фіктивність оспорюваного договору. Правовідносини, які розглядали суди у справі у справі №910/8992/19 (910/20867/17) є відмінними від правовідносин у справі, що розглядається.

68.9. У справі №910/3356/20 предметом позову є визнання недійсними додаткових угод до Договорів поворотної фінансової допомоги; підставою позову є те, що внаслідок укладення зазначених додаткових угод до договорів про надання фінансової поворотної допомоги боржник взяв на себе зобов`язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим. У цій справі суд, пославшись на норми ст.ст. 16,203,215 ЦК України та ст.42 КУзПБ, дійшов висновку про наявність ознак нікчемності оспорюваних додаткових угод, але оскільки нікчемний правочин є недійсним у силу закону, Суд скасував оскаржувані судові рішення з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Отже, правовідносини у справі №910/3356/20 є відмінними від правовідносин у справі, що розглядається.

68.10. У справі № 916/325/20 предметом позову є визнання недійсним договору надання послуг з ремонту генератора №100 кВТ та пускорегулювального реостату т/х „ДЄ"; підставами позову є те, що: оспорюваний правочин не було надано на погодження з позивачем; послуги за спірним договором взагалі не надавалися та ремонтні роботи не проводилися, а тому, такий договір є фіктивним, тобто який вчинено без наміру створення правових наслідків (без наміру проведення ремонтних робіт). Отже, правовідносини у справі № 916/325/20 є відмінними від правовідносин у справі, що розглядається.

68.11. У справі №904/2979/20 предметом позову є визнання недійсним договору поруки; підставою позову є фіктивність оспорюваного договору, який, за твердженнями позивача, укладався не з метою настання реальних наслідків, а з метою приховати справжні наміри його сторін - змінити територіальну юрисдикцію (підсудність) пред`явлення позову про стягнення заборгованості за укладеним між лізингоодержувачем та лізингодавцем договором фінансового лізингу, а також іншими укладеними договорами поруки, на інший Господарський суд. Отже, правовідносини у справі №904/2979/20 є відмінними від правовідносин у справі, що розглядається.

68.12. У справі №905/2030/19 (905/2445/19) предметом позову є визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, підставами позову є те, що станом на дату укладання оскаржуваного правочину - договору купівлі-продажу нерухомого майна на майно поручителя було накладено арешти, а також те, що зазначений договір відчуження нерухомого майна укладено з метою уникнення майнової відповідальності поручителя перед Банком за генеральним договором на здійснення кредитних операцій, з урахуванням договору поруки. Обставини справи №905/2030/19 (905/2445/19) є відмінними від справи, що розглядається.

68.13. У справі №922/719/16 предметом позову є визнання права власності та витребування майна; підставами позову є те, що при реалізації спірного майна не дотримано процедуру його відчуження, останнє вибуло з володіння позивача поза його волею, а відтак, наявні підстави для задоволення позовних вимог про витребування майна на підставі ст. 388 ЦК України. Обставини справи №922/719/16 є відмінними від справи, що розглядається.

68.14. У справі №21/89б/2011 (913/45/20) предметом позову є заявлені керуючим санацією вимоги про витребування з незаконного володіння будівлі комбікормового заводу; підставою позову є вибуття з власності боржника значного обсягу нерухомого майна внаслідок укладення за півроку до порушення справи про банкрутство низки договорів, які суттєво погіршили фінансовий стан боржника, в тому числі: договору купівлі-продажу. Укладення такого договору купівлі-продажу призвело до безоплатного відчуження будівлі комбікормового заводу. Правовідносини у справі №21/89б/2011 (913/45/20) є відмінними від справи, що розглядається.

69. Отже, підстави, визначені скаржником для скасування оскаржуваного судового рішення у касаційній скарзі не знайшли свого підтвердження.

70. Верховний Суд звертає увагу, що суд касаційної інстанції не вправі здійснювати переоцінку обставин, з яких виходили суди при вирішенні справи, а повноваження суду касаційної інстанції обмежуються виключно перевіркою дотримання судами норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та виключно в межах доводів касаційної скарги (див. висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 925/698/16).

71. За наведеного, суд не надає юридичний аналіз аргументам скаржника щодо наданої судами попередніх інстанцій оцінки доказів у справі.

72. Відхиляючи доводи скаржника суд враховує висновки в рішенні ЄСПЛ у справі "Проніна проти України" в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

73. Верховний Суд також зважає, що як неодноразово вказував ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "Руїз Торія проти Іспанії"). Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "Шевельов проти України").

74. Відповідно до частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

75. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 Господарського процесуального кодексу України дійшла висновку, що постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2025 у справі № 910/14968/22 (910/5002/23) прийнято відповідно до фактичних обставин справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для їх зміни або скасування відсутні.

76. Оскільки підстав для скасування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції немає, то судовий збір згідно статті 129 ГПК України за подання касаційної скарги покладається на скаржника та сторону, яка до нього приєдналася.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 15.01.2020 № 460-IX, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 від 05.05.2025, до якої приєдналося Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2025 у справі № 910/14968/22 (910/5002/23) залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2025 у справі № 910/14968/22 (910/5002/23) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. В. Білоус

Судді О. В. Васьковський

В. Я. Погребняк