ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"29" липня 2025 р. м. Рівне Справа № 918/223/25
Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г., при секретарі судового засідання Редько К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МІНВІК" про ухвалення додаткового рішення у справі за первісним позовом Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "МІНВІК" про стягнення 47 825,00 грнта за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МІНВІК" до Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області про стягнення 17 476,42 грн
у судове засідання представники сторін не з`явились
17.06.2025 рішенням Господарського суду Рівненської області було, зокрема: - задоволено первісний позов Шпанівської сільської ради та стягнуто з ТОВ "МІНВІК" 47 824,87 грн; - задоволено зустрічний позов ТОВ "МІНВІК" та стягнуто з Шпанівської сільської ради 17 476,42 грн; - проведено зустрічне зарахування сум, стягнутих за первісним і зустрічним позовами, та стягнуто різницю між ними з ТОВ "МІНВІК" у розмірі 30 348,45 грн.
23.06.2025 від ТОВ "МІНВІК" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій представник товариства просить суд стягнути з Шпанівської сільської ради 9 500,00 грн витрати на професійну правничу допомогу.
Ухвалою від 23.06.2025 розгляд заяви ТОВ "МІНВІК" призначено на 29.07.2025.
23.06.2025 від Шпанівської сільської ради надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, вважаючи, що заявлені 9 500,00 грн завищені, оскільки, дана сума є неспівмірною зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг.
Разом з тим, як уже зазначено, причиною звернення до суду є саме дії сторони ТОВ "МІНВІК" щодо порушення строку постачання товару для подальшої його безоплатної передачі на потреби ЗСУ, і як наслідок, уже невчасне перерахування коштів місцевого бюджету Шпанівської сільської ради, яке залежало від погодження ГУ Державної казначейської служби України в Рівненській області.
29.07.2025 сторони не забезпечили явку уповноважених представників у судове засідання, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, що в силу ч.1 ст. 202 ГПК України, не перешкоджає розгляду справи.
Так, сторони повідомлялися про хід розгляду заяви через електронний кабінет, зареєстрований у системі "Електронний суд", що за умовами ч.11 ст. 242 ГПК України, вважається належним повідомленням сторони про час і місце судового засідання.
29.07.2025 від представника ТОВ "МІНВІК" надійшло клопотання про розгляд заяви за його відсутності.
Розглянувши заяву ТОВ "МІНВІК", дослідивши її матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються аргументи сторін, суд дійшов висновку про її часткове задоволення з огляду на наступне.
Частиною 1 ст. 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Пунктом 1 ч.1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (надалі - Закону) визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.
В матеріалах справи міститься копія Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю ОД №004936 від 17.02.2023, виданого Горуну Ю.В.
Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч.1 ст. 26 Закону).
Згідно п.4 ч.1 ст. 1 Закону, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ч.3 ст. 30 Закону, при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Статтею 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст. 126 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 126 ГПК України).
Відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження понесених ТОВ "Мінвік" витрат на правову допомогу у розмірі 9 500,00 грн товариством надано:
- договір про надання правової допомоги №008/24 від 02.04.2024, укладений між адвoкaтом Горун Ю.В. та ТОВ "Мінвік", згідно умов якого адвокат зобов`язується: надавати Клієнту консультації з питань цивільного, господарського, адміністративного, кримінального права; організовувати ведення претензійно-позовної роботи по матеріалам, що підготовлені Клієнтом; надавати Клієнту правовому допомогу щодо захисту прав та інтересів останнього в судах, органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування (ведення справи); представляти інтереси Клієнта та здійснювати його захист в правоохоронних та контролюючих органах на будь-якій стадії кримінального процесу та під час здійснення слідчих дій, а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених Договором.
Згідно п.1.3. Договору, гонорар Адвоката визначається додатковою угодою. У разі необхідності, за попередньою домовленістю між Сторонами, Клієнт оплачує Адвокату витрати Адвоката, необхідні для виконання його обов`язків за цим Договором, понесені в інтересах Клієнта (обов`язкові платежі, витрати на відрядження, тощо). Сума додаткових витрат погоджується Сторонами додатково без укладення письмових додаткових угод.
- додаткову угоду від 02.04.2024 №1 до договору про надання правової допомоги від 02.04.2024 №008/24, згідно умов якої сторони погодили, що вартість однієї години надання послуг Адвокатом становить - 1000,00 грн ПДВ; вартість потрачених годин при наданні послуг Адвокатом визначається у акті приймання-передачі адвокатських послуг, який підписується Сторонами; детальний перелік наданих Адвокатом послуг вказується у акті приймання- передачі адвокатських послуг.
- акт надання послуг від 22.06.2025 №2, який містить детальний перелік наданих послуг:
1. Аналіз позовної заяви від 20.03.2025 та формування правової позиції (2,5 год) = 2 500 грн;
2. Підготовка та подання зустрічної позовної заяви від 23.04.2025 (2 год) = 2000 грн;
3. Аналіз поданого клопотання від 02.06.2025 (1,5 год) = 1 500 грн;
4. Підготовка та подання додаткових пояснень від 17.06.2025 (2 год) = 2000 грн;
5. Підготовка та подання заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення від 20.06.2025 (1,5 год) = 1 500 грн.
Загальна вартість наданих послуг у вигляді гонорару становить 9 500,00 грн, без ПДВ.
- рахунок на оплату 9 500,00 грн від 22.06.2025 №2;
- виписку з банківського рахунку від 23.06.2025 про сплату 9 500,00 грн.
- платіжну інструкцію №955 від 18.06.2025, згідно якої Шпанівською сільською радою сплачено Адвокатському об`єднанню "Юридичний Дім "Захист" 9 500,00 грн за послуги по наданню правничої допомоги.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. (ст. 30 Закону)
Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: - складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); - часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); - обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; - ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст. 126 ГПК України).
У разі недотримання вимог ч.4 ст. 126 ГПК України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 5 ст. 126 ГПК України надано право іншій стороні справи клопотати перед судом про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, вказуючи в якості підстави такого клопотання недотримання вимог ч.4 цієї ст. Кодексу.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Виконуючи обов`язок щодо надання оцінки розміру заявленого відшкодування адвокатських витрат (9 500,00 грн) на предмет його дійсності та необхідності, а також критерію розумності розміру, суд зазначає наступне.
Одним із принципів господарського судочинства, який передбачено положеннями ст. 129 ГПК України, є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
У ч.5 ст. 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. Розмір таких витрат також повинен бути обґрунтованим. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову та предмету спору, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
У кожній окремій справі суд виходить з конкретних особливих обставин, з доказів, поданих заявником клопотання про розподіл судових витрат, які можуть свідчити про під ставність різних сум коштів, що потрачені заявником на правничу допомогу. Кожна справа має різну кількість судових засідань, як і різну кількість розглянутих клопотань, а отже і кількість виконаного адвокатом обсягу робіт з огляду на кількість вчинених процесуальних дій.
При зверненні з клопотанням про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, Шпанівська сільська рада посилалась, зокрема на те, що причиною звернення до суду є саме дії сторони ТОВ "МІНВІК" щодо порушення строку постачання товару для подальшої його безоплатної передачі на потреби ЗСУ, і як наслідок, уже невчасне перерахування коштів місцевого бюджету Шпанівської сільської ради, яке залежало від погодження ГУ Державної казначейської служби України в Рівненській області.
В той же час, суд звертає увагу Ради, що зазначені обставини були предметом дослідження під час розгляду справи по суті в контексті підстав для зменшення розміру штрафних санкцій. При цьому, дані посилання не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду і відхилені як безпідставні.Дані посилання не можуть впливати, зокрема, і на розмір необхідно наданого обсягу адвокатських послуг.
В той же час, на думку суду, витрати на правничу допомогу у розмірі 9 500,00 грн у даній справі не є співмірним із складністю справи та з обсягом наданих робіт.
На думку суду, даний спір не відноситься до категорії складних, а підготовка до справи не потребувала дослідження значного обсягу законодавства, судової практики чи опрацюванню великого обсягу документів.
Так, позовні вимоги ґрунтуються на умовах одного договору, положень ЦК України щодо договору поставки. Отож, справа №918/223/25 не є складною, об`єм доказової та досліджуваної судом бази є незначним, що з боку адвоката не потребувало значного часу для надання такої правничої допомоги, при цьому важливе значення має складність справи, яка не належить до нетипових.
Таким чином, суд робить висновок, що 9 500,00 грн - заявлена ТОВ "Мінвік" сума витрат, понесених на професійну правничу допомогу не відповідає критеріям реальності (необхідності), а також розумності їхнього розміру.
В той же час, суд не вдається до оцінки часу надання послуг.
За таких обставин, суд виснує, що обґрунтованим, розумним, справедливим та співрозмірним у даному конкретному випадку є визначення для ТОВ "Мінвік" відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн; у решті витрат у розмірі 3 500,00 грн - суд відмовляє.
Вирішуючи вказане питання, суд також керується тим, що судовий розсуд - це право суду, яке передбачене та реалізується на підставі чинного законодавства, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 238, 244 ГПК України, суд
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МІНВІК" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
3. В іншій частині заяви відмовити.
4. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 ГПК України.
Повний текст додаткового рішення суду складено та підписано 04 серпня 2025 року.

Суддя Ю.Г. РОМАНЮК