УХВАЛА

05 серпня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/16336/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г. М. - головуючого, Краснова Є. В., Рогач Л. І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Державної установи "Держгідрографія"

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2025

за позовом Державної установи "Держгідрографія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурси Батьківщина"

про розірвання договору та стягнення 63 028,14 грн,

ВСТАНОВИВ:

Державна установа "Держгідрографія" звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурси Батьківщина" про розірвання договору про закупівлю товариству від 13.09.2024 №35/24, стягнення 13 028,14 грн пені та 50 000,00 грн -моральної шкоди.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.04.2025 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Державна установа "Держгідрографія" звернулась до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просила поновити строк на подачу апеляційної скарги; прийняти апеляційну скаргу до провадження; скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 16.04.2025 повністю та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2025 визнано неповажними викладені у апеляційній скарзі підстави для поновлення строку на подання апеляційної скарги Державної установи "Держгідрографія" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.04.2025; апеляційну скаргу Державної установи "Держгідрографія" залишено без руху; запропоновано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, надати до Північного апеляційного господарського суду заяву про поновлення строку для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 16.04.2025 із зазначенням інших поважних підстав пропуску такого строку та наданням відповідних доказів

Через систему ?Електронний суд? 06.06.2025 скаржником подано заяву про поновлення строку для подання апеляційної скарги, яка обґрунтована тим, що за даними сервісів ?Kyiv Digital? (офіційна сторінка в соцмережах - ?Київ Цифровий?) та ?Air-alarms.in.ua?, у період з 28 квітня по 19 травня 2025 року в місті Києві було зафіксовано 27 тривог, середньою тривалістю 01:58:49 годин та найдовшою тривалістю 11:49:47 годин; в більшості випадків тривалість цих тривоги припадала саме на робочий час; під час цих тривог працівники установи були змушені перебувати в укриттях, що об`єктивно унеможливлювало належну та безпечну підготовку апеляційної скарги; крім того, нічні тривоги суттєво впливали на якість сну, самопочуття та працездатність працівників установи, що ускладнювало своєчасне виконання службових обов`язків і підготовку апеляційної скарги; окрім того, в установі відбулися кадрові зміни, що спричинило певні труднощі в роботі. Зокрема, під час підготовки апеляційної скарги звільнився відповідальний працівник ОСОБА_1 , а інший уповноважений представник установи (позивача) - Лугін І. Ю. - перебував у плановій відпустці; за таких обставин залучення нового уповноваженого працівника (як представника установи) та ознайомлення його з усіма матеріалами справи задля належної підготовки апеляційної скарги потребувало значного часу, що унеможливило своєчасне подання апеляційної скарги до суду.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 08.07.2025 відмовлено у відкритті апеляційного провадження у зв`язку з тим, що підстав в розумінні пункту 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), що зумовлюють можливість поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, судовою колегією не встановлено, оскільки наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення у даній справі є необґрунтованими та такими, що пов`язані з обставинами суб`єктивного характеру, а не об`єктивними обставинами та не свідчать про існування об`єктивно непереборних причин неподання апеляційної скарги у встановлений законом строк, у зв`язку з чим визнаються судом неповажними. Апеляційний господарський суд дійшов висновку, що посилання на довготривалі повітряні тривоги не можуть бути основною та поважною причиною для поновлення строку на подання скарги, оскільки довготривалі повітряні тривоги не мають постійного та довготривалого характеру. Більш того, тривоги оголошуються у різних регіонах України, та не носять постійного, безперервного характеру. Разом з тим, посилання скаржника на кадрові зміни (зміни представника) визнані такими, що не можуть бути об`єктивною підставою для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

25.07.2025 (через систему ?Електронний суд?) Державна установа "Держгідрографія" звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2025 з підстав порушення норм процесуального права та справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

За наслідками перевірки касаційної скарги, Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Частинами 2, 3 статті 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу. Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За змістом частини 2 статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху зазначаються недоліки цієї скарги, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Відповідно до частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (частина 2 статті 256 ГПК України).

Згідно цієї норми суд апеляційної інстанції, у кожному конкретному випадку, повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Отже, можливість поновлення судом апеляційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Вказане рішення Європейського суду з прав людини застосовується у даній справі як джерело права і його висновки про можливість відновлення процесуального строку лише за умови наведення відповідних причин, а можливість їх наведення, як вже зазначалось, залежить від їх доведення, не дають правових підстав зробити мотивований висновок по суті заявленого клопотання.

Як убачається з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", рішення Господарського суду міста Києва було ухвалено 16.04.2025, повний текст було складено та підписано 25.04.2025 та надіслано до електронного кабінету скаржника - 25.04.2025 о 18:44 та отримано останнім - 26.04.2025 о 09:18.

Отже, строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції закінчився 19.05.2025 (з урахуванням вихідних днів), тоді як скаржник подав апеляційну скаргу 26.05.2025, тобто, з пропуском строку, встановленого законом на апеляційне оскарження рішення суду.

Скаржник в касаційній скарзі зазначає, що наведені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення обставини були непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили звернення до апеляційного суду у визначений строк.

Суд погоджується з висновком апеляційного господарського суду, що посилання Державної установи "Держгідрографія" на обмежену кількість працівників, постійні повітряні тривоги не можуть бути розцінені як поважні, оскільки у вказаних обставинах наразі вже четвертий рік перебувають всі юридичні та фізичні особи в Україні, а також органи державної влади та місцевого самоврядування, у тому числі суди; повітряні тривоги лунають по всій території України, проте вони не були постійним безперервним явищем протягом встановленого ГПК України строку на подання касаційної скарги.

Також апеляційний господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що посилання скаржника на кадрові зміни (зміни представника) не можуть бути об`єктивною підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки це є суто суб`єктивною причиною, пов`язаною із організацією діяльності самого скаржника.

Указані обставини свідчать, що можливість подання апеляційної скарги у встановлений строк залежала виключно від волевиявлення та дій самого Товариства, а пропуск строку на апеляційне оскарження залежав не від об`єктивних причин, а від суб`єктивних чинників, які особа, що звернулася із апеляційною скаргою, могла і повинна була уникнути при подачі скарги.

Згідно з частиною 1 статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

За приписами частин 1-4 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Європейський суд з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява № 24003/07, п. 33, 08.12.2016).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12.07.2007).

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

У зв`язку із тим, що наведені Державною установою "Держгідрографія" підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнано судом неповажними, апеляційний господарський суд дійшов правомірного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, не спростовують правильності висновків апеляційного господарського суду та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм процесуального права під час винесення оскаржуваної ухвали суду.

Відповідно до частини 2 статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної установи "Держгідрографія" на підставі частини 2 статті 293 ГПК України, оскільки у даній справі правильне застосовування норм права судом апеляційної інстанції є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 234, 235, 293 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №910/16336/24 за касаційною скаргою Державної установи "Держгідрографія" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2025.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді Є. В. Краснов

Л. І. Рогач