УХВАЛА

м. Київ

05.08.2025Справа № 910/7445/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши

заяву Заступника керівника Київської міської прокуратури Рябенка Максима Вячеславовича

про вжиття заходів забезпечення позову у справі

за позовом Заступника керівника Київської міської прокуратури Нагальнюка Романа Васильовича (03150, м. Київ, вул. Предславинська 45/9, ідентифікаційний код 02910019)

в інтересах держави в особі Київської міської (військової) державної адміністрації (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ідентифікаційний код 00022527)

до 1) Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ідентифікаційний код 22883141);

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО-2002" (04071, м. Київ, провулок Електриків, буд. 15, ідентифікаційний код 32111806)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛСІ" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 13-Є, ідентифікаційний код 31003169).

про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою історико-культурного призначення, яка розташована в межах пам`ятки археології місцевого значення,

Без повідомлення (виклику) представників учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Київської міської прокуратури Нагальнюк Роман Васильович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом в інтересах держави в особі Київської міської (військової) державної адміністрації (позивач) до Київської міської ради (відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО-2002" (відповідач-2), в якій просить суд усунути перешкоди власнику - державі в особі Київської міської (військової) державної адміністрації () у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою площею 0,0778 га (кадастровий номер :85:321:0004) на вул. Кирилівській, 13-Є у Подільському районі міста Києва наступним шляхом:

- Визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради від 02.11.2023 №7263/7304 "Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю "ОЛСІ" земельної ділянки в оренду для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку на вул. Кирилівській, 13-Є у Подільському районі міста Києва";

- Визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 0,0778 га (кадастровий номер :85:321:0004) на вул. Кирилівській, 13-є у Подільському районі міста Києва, укладений між Київською міською радою (, вул. Хрещатик, 36, м. Київ, 01001) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОЛСІ" (, вул. Кирилівська, буд. 13-Є, м. Київ, 04080), який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З. та зареєстровано в реєстрі 02.04.2024 за № 749;

- Скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.04.2024, індексний номер 72385836, та здійснену на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію за Київською міською радою () права власності на земельну ділянку площею 0,0778 га (кадастровий номер :85:321:0004) на вул. Кирилівській, 13-Є у Подільському районі міста Києва та за Товариством з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО-2002" () права оренди вказаної земельної ділянки, припинивши вказані речові права;

- Зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО-2002" () повернути Київській міській раді () земельну ділянку площею 0,0778 га (кадастровий номер :85:321:0004) на вул. Кирилівській, 13-Є у Подільському районі міста Києва, а Київську міську раду () зобов`язати повернути земельну ділянку площею 0,0778 га (кадастровий номер :85:321:0004) державі в особі Київської міської (військової) державної адміністрації ();

- Скасування у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0778 га (кадастровий номер :85:321:0004) на вул. Кирилівській, 13-Є у Подільському районі міста Києва.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Київською міською прокуратурою встановлено порушення вимог чинного законодавства та інтересів держави під час прийняття рішення Київської міської ради від 02.11.2023 №7263/7304, яким затверджено проект землеустрою та передано ТОВ "ОЛСІ" в оренду на 15 років земельну ділянку площею 0,0778 га (кадастровий номер :85:321:0004) для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку на вул. Кирилівській, 13-Є у Подільському районі міста Києва у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно, укладення договору оренди земельної ділянки від 02.04.2024 №749, та здійснено державну реєстрацію земельної ділянки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2025 відкрито провадження у справі №910/7445/25, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 09.07.2025. Даною хвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛСІ" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 13-Є, ідентифікаційний код 31003169).

23.07.2025 через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС заступником керівника Київської міської прокуратури Рябенком Максимом Вячеславовичем (далі - прокурор) подано заяву про вжиття заходів шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,0778 га (кадастровий номер :85:321:0004) на вул. Кирилівській, 13-Є у Подільському районі міста Києва; заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО-2002" (, провулок Електриків, буд. 15, м. Київ, 04071) та будь-яким іншим особам, з якими укладено договори про здійснення підготовчих, вишукувальних та будівельних робіт на земельній ділянці площею 0,0778 га (кадастровий номер :85:321:0004) на вул. Кирилівській, 13-Є у Подільському районі міста Києва, вчиняти будь-які дії щодо проведення підготовчих, вишукувальних та будівельних робіт на вказаній земельній ділянці.

Поряд з цим, у зв`язку з перебуванням судді Пукшин Л.Г. у щорічній відпустці розгляду заяви здійснюється після виходу судді з відпустки.

Розглянувши заяву Заступника керівника Київської міської прокуратури Нагальнюка Романа Васильовича про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачеві або іншим особам здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При цьому, якщо особа звернулася до суду з вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення позову не вимагатиме примусового виконання, а тому в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Водночас, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів та, вживаючи заходи забезпечення позову, слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 у справі №910/20479/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 23.06.2018 у справі №916/2026/17, від 16.08.2018 у справі №910/5916/18, від 11.09.2018 у справі №922/1605/18, від 14.01.2019 у справі №909/526/18, від 21.01.2019 у справі №916/1278/18, від 25.01.2019 у справі №925/288/17, від 26.09.2019 у справі №904/1417/19 та від 26.10.2020 у справі №907/477/20.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, прокурор зауважує на тому, що Київська міська прокуратура звернулась до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Київської міської (військової) державної адміністрації до Київської міської ради та ТОВ "ДНІПРО-2002" з немайновими вимогами, а саме про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою історико-культурного призначення площею 0,0778 га на вул. Кирилівській, 13-Є у Подільському районі міста Києва, яка розташована в межах пам`ятки археології місцевого значення, шляхом визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради від 02.11.2023 № 7263/7304, визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації прав, повернення земельної ділянки державі та скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

При цьому, позовні вимоги спрямовані на поновлення прав держави на землю, яка згідно зі ст. 14 Конституції України та ст. 1 Земельного кодексу України є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Водночас, реєстрація права комунальної власності та права оренди на земельну ділянку історико-культурного призначення фактично наділяє відповідачів певними правами на таку земельну ділянку.

Київською міською радою було прийнято рішення від 02.11.2023 № 7263/7304 про надання земельної ділянки в оренду ТОВ "ОЛСІ", як власнику будівлі площею 416,2 кв.м., яка на ній знаходиться.

Проте, у подальшому, ТОВ "ОЛСІ" 11.04.2024 відчужило право власності на будівлю площею 416,2 кв.м. ТОВ "ДНІПРО-2002" на підставі договору купівлі-продажу за №834.

У зв`язку з цим, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішенням державного реєстратора від 11.04.2024, індексний номер 72555413 внесено зміни до розділу речового права на земельну ділянку з кадастровим номером :85:321:0004, а саме видалено орендаря - ТОВ "ОЛСІ" та додано орендаря - ТОВ "ДНІПРО-2002".

Таким чином, враховуючи правомочності власника, які визначені у ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, прокурор вказує на обґрунтованість припущення про високу ймовірність подальшого відчуження об`єкту нерухомого майна та переходу права оренди спірної земельної ділянки до інших осіб на підставі ст. 120 Земельного кодексу України, що в подальшому може призвести до ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених прав або інтересів позивача в межах даної справи.

Крім того, відсутність на даний час будь-яких дій Київської міської ради, що могли би підтвердити наміри відчужити земельну ділянку, не спростовують наявність у неї, як в одноособового власника, можливості вільно розпорядитися земельною ділянкою, якщо не вжити заходи забезпечення позову.

За таких обставин, за твердженням прокурора, накладення арешту на земельну ділянку площею 0,0778 га (кадастровий номер :85:321:0004) на вул. Кирилівській, 13-Є у Подільському районі є необхідним, оскільки власником спірної земельної ділянки, яка належить до обмежено обороноздатних об`єктів, є держава в особі Київської міської (військової) державної адміністрації.

Окрім того, прокурор посилається на ті обставини, що оспорюваним рішенням Київської міської ради від 02.11.2023 № 7263/7304 надано в оренду спірну земельну ділянку для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку.

При цьому, вказаним рішенням визначено категорію земельної ділянки - землі житлової та громадської забудови, код виду цільового призначення - 03.10. Для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку.

Таким чином, пам`ятки археології та землі, на яких вони розташовані, перебувають виключно в державній власності та не можуть використовуватися для інших потреб, зокрема, для громадської та житлової забудови.

За інформацією Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 08.01.2025 встановлено, що ТОВ "ДНІПРО-2002" надано містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва "Реконструкція нежитлового будинку (літ. А) під офісно-учбовий центр за адресою: м. Київ, Подільський район, провулок Цимлянський, буд. 3", затвердженні наказом Департаменту від 07.12.2021 № 1713.

У подальшому, за заявою ТОВ "ДНІПРО-2002" від 02.12.2024 до вказаних містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва внесено зміни, які затверджені наказом Департаменту від 13.12.2024 №1258, в частині доповнення переліку земельних ділянок - у тому числі земельної ділянки площею 0,0778 га (кадастровий номер :85:321:0004) по вул. Кирилівській, 13-Є у Подільському районі міста Києва.

Також, згідно з Реєстром будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва встановлено, що ТОВ "ДНІПРО-2002" достеменно будучи обізнаним про особливий статус земельної ділянки та вже після відкриття провадження у даній справі (19.06.2025) подано 24.06.2025 повідомлення про початок виконання на спірній земельній ділянці підготовчих робіт з реконструкції нежитлового будинку (літ. А) під офісноучбовий центр, яке зареєстровано 30.06.2025 Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА).

Отже, як стверджує прокурор, отримання вказаних документів свідчить про намір та можливість ТОВ "ДНІПРО-2002" розпочати будівництво на спірній земельній ділянці історико-культурного призначення у найближчий час, а забудова спірної земельної під час розгляду справи в суді суперечитиме вимогам чинного законодавства України та зробить неможливим виконання рішення Господарського суду міста Києва у разі задоволення позову прокурора, а також унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів держави, за захистом яких прокурор звернувся до суду.

Оцінивши наведені першим заступником керівника Київської міської прокуратури обґрунтування та представлені заявником документи, з огляду на наявні у ТОВ "ДНІПРО-2002" провомочності володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких заступник керівника Київської міської прокуратури звернувся до суду.

Зважаючи на наведені обставини, враховуючи наведені у позові мотивування щодо можливості забудови спірної земельної ділянки та її використання з порушенням встановлених законодавством обмежень, суд вважає обґрунтованими доводи заявника про те, що виправданим, адекватним та співмірним заходом забезпечення позову буде заборона Товариству з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО-2002" та будь-яким іншим особам, з якими укладено договори про здійснення підготовчих, вишукувальних та будівельних робіт на земельній ділянці площею 0,0778 га (кадастровий номер :85:321:0004) на вул. Кирилівській, 13-Є у Подільському районі міста Києва, вчиняти будь-які дії щодо проведення підготовчих, вишукувальних та будівельних робіт на вказаній земельній ділянці.

Таким чином, способи забезпечення позову, які просить заявник, відповідають заходам забезпечення позову, встановленим у ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, предмету позову, принципам розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, не порушують права та законні інтереси осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, накладення на даній стадії арешту на спірну земельну ділянку та заборона вчинення будь-яким іншим особам, з якими укладено договори про здійснення підготовчих, вишукувальних та будівельних робіт на земельній ділянці, вчиняти будь-які дії щодо проведення підготовчих, вишукувальних та будівельних робіт на вказаній земельній ділянці будуть спрямовані на забезпечення ефективного захисту прав позивача в обраний ним спосіб, який у випадку задоволення судом його вимог матиме змогу відновити свої права шляхом скасування відповідного запису про таке майно в Реєстрі, можливість чого, за відсутності відповідного арешту, може бути нівельовано подальшою забудовою спірних земельних ділянок.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що обрані прокурором заходи забезпечення позову спрямовані на запобігання виникненню можливих перешкод для виконання рішення суду у разі задоволення позову, у той час як невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі у разі задоволення позову.

Суд враховує, що одним із завдань господарського судочинства у відповідності до вимог статті 2 Господарського процесуального кодексу України є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) 119961 ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02).

Ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

З огляду на викладене вище, у даному випадку, за висновками суду, застосування обраних заявником заходів забезпечення позову направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту, забезпечення ефективного вирішення існуючого спору та реального виконання рішення суду.

Наведене підтверджує наявність обґрунтованих підстав для вжиття заходів до забезпечення позову.

Водночас суд зазначає, що за змістом норм Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, суд задовольняє заяву першого заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради про вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно із приписами ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 136, 137, 138, 140, 232, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву першого заступника керівника Київської міської прокуратури Рябенка Максима Вячеславовича про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

2. До набрання рішенням законної сили у справі №910/7445/25:

- накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0778 га (кадастровий номер :85:321:0004) на вул. Кирилівській, 13-Є у Подільському районі міста Києва.

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО-2002" (, провулок Електриків, буд. 15, м. Київ, 04071) та будь-яким іншим особам, з якими укладено договори про здійснення підготовчих, вишукувальних та будівельних робіт на земельній ділянці площею 0,0778 га (кадастровий номер :85:321:0004) на вул. Кирилівській, 13-Є у Подільському районі міста Києва, вчиняти будь-які дії щодо проведення підготовчих, вишукувальних та будівельних робіт на вказаній земельній ділянці.

Стягувач: Київська міська прокуратура (03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 45/9; ідентифікаційний код: 02910019).

Боржники: 1) Київська міська рада (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ідентифікаційний код 22883141);

2) Товариство з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО-2002" (04071, м. Київ, провулок Електриків, буд. 15, ідентифікаційний код 32111806)

Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" дана ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень. Строк пред`явлення вказаної ухвали до виконання - до 05.08.2028.

Ухвала набирає законної сили 05.08.2025 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Л.Г. Пукшин