РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.07.2025Справа № 910/1110/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., за участю секретаря судового засідання Голуба О.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Надра Приазов`я»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Груп Інвест»

за участю третіх осіб , що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача :

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНДУСТРІАЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ»

2. Товариство з обмеженою відповідальністю «С-ТРЕЙД ЛОГІСТИК»

3. Акціонерне товариство «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ»

про стягнення 202 680, 00 грн.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання від 28.07.2025.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва із вказаною позовною заявою до відповідача про стягнення 202 680, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2025 відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2025 здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 19.05.2025.

24.04.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Груп Інвест» надійшов відзив по справі.

30.04.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНДУСТРІАЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ» надійшли пояснення по справі.

05.05.2025 від ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «С-ТРЕЙД ЛОГІСТИК» надійшли пояснення по справі.

19.05.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Надра Приазов`я» надійшло клопотання про розгляд справи без участі та додаткові пояснення по справі.

У судовому засіданні 19.05.2025 представник відповідача та третьої особи 1 надав усні пояснення по справі, інші представники у судове засідання не з`явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.05.2025 було продовжено строк підготовчого провадження та відкладено розгляд справи на 09.06.2025.

05.06.2025 від Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 09.06.2025 представник позивача надав усні пояснення по справі, інші представники у судове засідання не з`явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2025 було відкладено розгляд справи на 23.06.2025.

23.06.2025 від Акціонерне товариство «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» надійшли письмові пояснення по справі.

У судовому засіданні 23.06.2025 представник відповідача та третьої особи 1 надали усні пояснення по справі, інші представники у судове засідання не з`явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.06.2025 було відкладено розгляд справи на 14.07.2025.

У судовому засіданні 14.07.2025 представник відповідача надав усні пояснення по справі, інші представники у судове засідання не з`явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2025 було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 28.07.2025.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

7 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «НАДРА ПРИАЗОВ`Я» (далі - Позивач/Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МС ГРУП ІНВЕСТ» (далі - Відповідач/Експедитор) був укладений генеральний договір транспортного експедирування № МС-8/21/84 (далі - Договір).

У відповідності до пункту 1.1. Договору Відповідач зобов`язався за плату (винагороду) і за рахунок Позивача виконати або організувати виконання визначених Договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів у внутрішньодержавному та/або міждержавному сполученні за допомогою наземного, як правило, залізничного транспорту. Детальні умови конкретного перевезення узгоджуються сторонами шляхом складання Заявки до Договору.

Пунктом 2.3. Договору передбачено, що Заявка вважається узгодженою Сторонами після її підписання Позивачем та початку її виконання Відповідачем. У разі, якщо досягнутими умовами щодо перевезення, передбачено проведення попередньої оплати на користь Відповідача (або вчинення інших платежів) - Відповідач вправі без будь-яких санкцій для себе призупинити виконання Заявки до отримання відповідних коштів (або зарахування інших платежів).

Виконуючи умови цього Договору, Відповідач має право діяти автономно на власний розсуд і керується вказівками Позивача лише в частині, що потребують додаткового узгодження (пункт 2.5 Договору).

Згідно пункту 2.7. Договору факт належного надання послуг сторони посвідчують шляхом підписання Акта наданих послуг, який готується Відповідачем і направляється Позивачу. Акт надається відповідно до кожної виконаної Заявки.

Відповідно до пункту 2.8 Договору про всі факти, які мають важливе значення для його виконання, Сторони мають повідомляти одна одну негайно за допомогою телефонного зв`язку та/або електронної пошти.

До обов`язків Відповідача за Договором належить, зокрема:

- проводити, за рахунок коштів Клієнта, розрахунки з залізницями та іншими підприємствами, послуги яких необхідні для перевезення вантажів Клієнта (п.3.1.3 Договору);

- у випадку зупинки вагонів на шляху прямування, при узгоджених перевезеннях, негайно, після отримання від перевізника повідомлення про затримку вагонів, сповістити Клієнта про простій та його причини (п.3.1.5 Договору);

- докласти максимальних зусиль для захисту прав та інтересів Клієнта у взаємовідносинах з перевізником (надавати документи, необхідну інформацію, представників, консультації тощо) (п.5.4 Договору).

Позивач, в свою чергу зобов`язаний своєчасно перераховувати Відповідачу грошові кошти, необхідні для проведення розрахунків з відповідними залізницями та іншими підприємствами, послуги яких необхідні для транспортування вантажів Позивача (п. 3.2.1 Договору).

Порядок та умови розрахунків між сторонами визначені розділом 4 Договору.

У відповідності з пунктом 4.1. Договором за надання послуг за Договором Відповідач має право на обумовлену винагороду. Окрім винагороди, платіж на користь Відповідача включає витрати, які мають бути понесені Відповідачем для виконання Договору. Вартість послуг (винагорода Відповідача та вартість послуг третіх осіб, залучених Відповідачем для організації надання послуг), виходячи зі специфіки перевезення та об`єму послуг, визначається та фіксується Сторонами в Заявках, або в Додатках до Договору, або в додаткових угодах до Договору, або в Протоколах погодження договірних цін, які підписуються вповноваженими представниками обох Сторін. Винагорода Відповідача визначається як різниця між сумою погодженої із Позивачем вартістю послуг і сумою фактичних витрат від третіх осіб, залучених Відповідачем для організації надання послуг Позивачу.

Пунктом 4.2. Договору встановлено, що розрахунки з Відповідачем за Договором Позивач проводить на умові повної попередньої оплати на підставі відповідних рахунків. Рахунок наданий Відповідачем, має бути оплачений Позивачем протягом 3 (трьох) банківських днів з дня відправлення електронною поштою.

Пунктом 4.4 Договору передбачено, що оплата на користь Відповідача має бути здійснена Позивачем в повному обсязі (в повній сумі) без будь-яких вирахувань.

Як зазначає позивач у позовній заяві, він 11 лютого 2022 р. звернувся до Відповідача із заявою (вих. № 0216 від 11.02.2022 р.) на транспортно-експедиторське обслуговування продукції - глини кислототривкої ПЛГ-2, код вантажу 301010, у кількості 8000 тон (115 нп/вагонів) з періодом відправлення з 11.02.2022 по 28.02.2022 на станцію Жовтнева (експ.), код 418101, Одеська залізниця, одержувач вантажу - ТОВ «МСП НІКА-ТЕРА», .

Відповідач листом вих. № 11/02-2022 від 11.02.2022 р. надав Позивачеві інструкції щодо перевезення вказаного у заяві вантажу;

- на підставі отриманих інструкцій Позивач надав Відповідачу заявку № 11/02 від 11.02.2022 р.;

- для виконання вказаної заявки Відповідач надав Позивачу рахунок № 66 від 22 лютого 2022 р. на сплату 356 400,00 грн., в тому числі 349 800,00 грн. - відшкодування витрат при перевезенні вантажу, 6 600,00 грн - винагорода Відповідача;

- Позивач, зі свого боку платіжною інструкцією № 2812 від 23.02.2022 р. оплатив виставлений Відповідачем рахунок у повному обсязі.

Однак, як зазначає позивач в результаті повномасштабного вторгнення російських військ на територію України, після 24 лютого 2022 року залізничне сполучення було призупинено, внаслідок чого перевезення вантажу за заявкою № 11/02 від 11 лютого 2022 р. у відношенні вагонів 56526437, 52302452, 52365038, 53129631, 54780275, 55429948, 56259930, 56352412, 56575863, 56627573, 63553911 не відбулося, вантажоодержувачем вантаж отриманий не був.

Позивач зазначає про те, що про зазначені обставини Відповідач, в порушення пункту 2.8 Договору, Позивача не повідомив, жодних дій, спрямованих на врегулювання фінансових та інших питань, пов`язаних із виконанням заявки № 11/02 від 11.02.2022 р., не вчинив.

06 липня 2022 року, між Позивачем і Відповідачем підписано Акт звіряння взаємних розрахунків за Договором за період з 01.02.2022 р. по 06.07.2022, згідно з яким, за Позивачем обліковується заборгованість перед Відповідачем в сумі 153 720,00 грн.

Позивач вважає, що послуги на суму 356 400,00 грн. з наведених вище підстав Відповідач Позивачу не надав, відтак, сплачена сума підлягає поверненню, а, отже за вирахуванням суми зустрічного зобов`язання (356 400,00 - 153 720,00) Відповідач має повернути Позивачу 202 680,00 грн.

Враховуючи наявність спору, Позивач звернувся до Відповідача з листом вих. № 0711 від 11.07.2022 р., в якому, посилаючись на ненадання Відповідачем послуги, оплаченої на підставі рахунку № 66 від 22.02.2022 р., запропонував повернути необґрунтовано отримані кошти в сумі 202 680,00 грн.

У відповідь на вказане звернення Відповідач в листі вих. № 13/07-2022 від 13.07.2022 р. зазначив, що спірні зобов`язання Відповідачем виконані, з тих підстав що Відповідач «надав власні напіввагони під навантаження та сплатив залізничний тариф, а залізниця прийняла ці вагони до перевезення». Відповідача, у вказаному листі зазначає, що перегляд (повернення) оплати послуг експедитора є можливим лише «у випадку коригування сум списання від перевізника».

З огляду на це Відповідач відмовився повернути Позивачу сплачені останнім кошти, натомість, вимагає погашення заборгованості в розмірі 153 720,00 грн.

Не погоджуючись із позицією Відповідача, Позивач листами вих. № 0715 від 15.07.2022 р. та вих. № 0725 від 25 липня 2022 звертався до Відповідача з вимогою повернути необґрунтовано утримувані кошти.

Відповідач листом вих. № 21/07-2022 від 21.07.2022 р. відмовився виконати вказану вимогу, зазначивши, що свої зобов`язання виконав, поніс фактичні витрати на оплату послуг залучених до виконання третіх осіб, а забезпечення доставки вантажу до станції призначення, на думку Відповідача, не входить до обов`язків експедитора, адже є предметом договору перевезення вантажу, який до Відповідача не має стосунку.

Таким чином, через неможливість врегулювання спору в позасудовому порядку, Позивач звернувся до Господарського суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Відповідно до абзацу першого частини першої та частини третьої статті 929 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Заперечуючи проти позову відповідач посилається на те, що на виконання Заявки №11/02 відповідач протягом лютого 2022 року забезпечив надходження на станцію Челюскін під навантаження позивачу 115 власних вагонів.

Відповідач також зазначає про те, що 23.02.2022 його зобов`язання щодо надання позивачу власних вагонів для перевезення вантажу були виконані в повному обсязі, визначеному Заявкою №11/02. Водночас внаслідок військової агресії російської федерації проти України та окупації частини її території не всі вантажі були доставлені перевізником до станції Жовтнева (експ.). Так, до станції призначення на вивантаження було доставлено перевізником 45 вагонів, 39 вагонів за розпорядженням позивача переадресовано у дорозі на інші станції для інших одержувачів, 31 вагон залишився на тимчасово окупованій території України, у тому числі 11 вагонів, що вказані позивачем у позовній заяві. Надані відповідачем власні вагони №№52365277, 53143491, 54777933, 54781372, 56268170, 56352172, 56419344, 56591126, 56960966, 60026689, 64231988 були прийняті позивачем, завантажені та передані перевізнику для доставки вантажу до пункту призначення.

Господарський суд міста Києва зазначає про те, що за відсутності факту перевезення вантажу, послуга з транспортного експедирування не може вважатися наданою, а, відтак, не підлягає оплаті, в зв`язку з чим Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що заборгованість в розмірі 202 680, 00 грн. підтверджена позивачем усіма належними та допустимими доказами, в зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Щодо інших аргументів сторін суд зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з покладенням витрат зі сплати судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МС ГРУП ІНВЕСТ» (Україна, 03148, місто Київ, вул. Верховинця Василя, будинок 12 ідентифікаційний код 43980599) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НАДРА ПРИАЗОВ`Я» (Україна, 69096, Запорізька обл., місто Запоріжжя, пров. Покровський, будинок 14, ідентифікаційний код 35007607) - основний борг у розмірі 202 680 (двісті дві тисячі шістсот вісімдесят) грн. 00 коп., та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 432 (дві тисячі чотириста тридцять дві) грн. 16 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05.08.2025.

Суддя І.В. Алєєва