ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2025 р. Справа№ 911/2861/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Євсікова О.О.

Алданової С.О.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт Бориспіль»

на рішення Господарського суду Київської області від 19.02.2025, повний текст якого складено та підписано 19.02.2025

у справі № 911/2861/24 (суддя Бабкіна В.М.)

за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт Бориспіль»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс»

про стягнення 40 828,35 грн. заборгованості за договором № 02.05-14/1-36 від 07.05.2015 р., у тому числі 36 531,24 грн. основного боргу, 3228,41 грн. пені, 699,13 грн. інфляційних втрат та 369,57 грн. 3% річних

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

22.10.2024 Державне підприємство «Міжнародний аеропорт Бориспіль» звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс» про стягнення 40 828,35 грн.

На обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконанням Товариством умов договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг № 02.5-14/1-36 від 07.05.2015 в частині оплати наданих послуг за період з березня по липень 2024 року, а також компенсації земельного податку за 2024 рік.

Доводи та заперечення відповідача

Відповідач з позовом не погодився, посилаючись на те, що орендар в силу приписів ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України зобов`язаний оплатити лише надану йому послугу. Проте, ДП МА Бориспіль безпідставно не враховує, що ТОВ Аеро Ресторантс не мало можливості користуватись майном за цільовим призначенням, оскільки вказаний позивачем період надання послуг припадає на воєнний стан, введений на всій території України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. Так, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 188-р від 26.02.2022 р., у зв`язку з військовою агресією з боку Російської Федерації та введенням воєнного стану на території України тимчасово закрито з 00 год. 00 хв. 28.02.2022 р. пункт пропуску через державний кордон Бориспіль (вид сполучення: повітряний; характер перевезень: пасажирський, вантажний; категорія пункту пропуску: міжнародний). При цьому, згідно з інформацією ДП МА Бориспіль 24.02.2022 р. роботу ДП МА Бориспіль призупинено, аеропорт не працює. Аналогічне оголошення 24.02.2022 р. також було надано й Державним підприємством обслуговування повітряного руху України Міністерства інфраструктури України. Таким чином, з 24.02.2022 р. до теперішнього часу ТОВ Аеро Ресторантс не має можливості користуватись майном за цільовим призначенням, яке знаходиться на території Міжнародного аеропорту Бориспіль та перебуває на балансі ДП МА Бориспіль. Таким обставинам вже було надано оцінку під час розгляду Господарським судом Київської області справи № 911/3012/20 та справи № 911/2990/20, рішення за якими набрали законної сили.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Київської області від 19.02.2025 у справі № 911/2861/24 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс» на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт Бориспіль» 8016 грн 62 коп. основного боргу, 980 грн. 83 коп. пені, 399 грн. 35 коп. інфляційних втрат, 111 грн. 71 коп. 3 % річних, 564 грн. 18 коп. витрат зі сплати судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи частково в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, які б підтверджували, що з 24.02.2022 р. надання відповідачу послуг для забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці, що обліковуються в залежності від кількості працівників (21 особи), а також кількості та можливості використання води для самостійного прибирання було можливим, та фактично здійснювалося, що свідчить про недоведеність та безпідставність позовних вимог ДП Міжнародний аеропорт Бориспіль в цій частині, що становить 28492,70 грн.

Також суд відмовив у вимозі позивача про стягнення з відповідача компенсації за земельний податок за 2024 рік у сумі 22,22 грн. згідно акту приймання-здачі від 12.08.2024 р., як такій, що заявлена позивачем передчасно, оскільки відповідно до п. 1.1.3 договору, компенсація земельного податку сплачується орендарем за звітний рік пропорційно площі орендованого майна, який (рік) станом на 12.08.2024 р. ще не закінчився.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з цим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати в частині відмови та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення прийнято з порушенням вимог матеріального та процесуального права, суд не повно дослідив обставини справи та надав їм неналежну правову оцінку.

А саме апелянт посилається на те, що:

- матеріали справи не містять жодного належного, допустимого і достовірного письмового доказу, зміст якого підтверджував би зупинення роботи Позивача на період дії воєнного стану;

- закриття повітряного простору України для цивільних користувачів повітряного простору не є перешкодою для провадження Позивачем господарської діяльності відповідно до визначених статтею 2 Статуту мети і предмету (видів) діяльності останнього;

- розміщене Позивачем на офіційному сайті в мережі Інтернет інформаційне повідомлення визначало режим роботи ДП МА «Бориспіль» лише 24.02.2022 і не містило жодного застереження про те, що його зміст розповсюджується на весь період дії воєнного стану, починаючи з 24.02.2022;

- матеріали справи не містять жодного належного, допустимого і достовірного доказу, зміст якого підтверджував би вчинення Позивачем дій на перешкоджання Відповідачу доступу до орендованого Майна;

- рішення в частині відмови у стягненні з Відповідача на користь Позивача компенсації за земельний податок за 2024 рік у сумі 22,22 грн є таким, що ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Євсіков О.О., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 постановлено витребувати у Господарського суду Київської області матеріали справи №911/2861/24 та невідкладно надіслати їх до Північного апеляційного господарського суду. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, до надходження матеріалів справи №911/2861/24. Копію ухвали надіслано до Господарського суду першої інстанції.

12.03.2025 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Міжнародний аеропорт Бориспіль» на рішення Господарського суду Київської області від 19.02.2025 у справі №911/2861/24. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників процесу про здійснення розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі не пізніше ніж 17.04.2025. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі ніж 17.04.2025.

Узагальнені доводи та заперечення відповідача

Відповідач не скористався своїм право на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Межі перегляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

31.07.2014 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області (орендодавець) та відповідачем укладено договір оренди №1612 індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв приміщення №3.4.10 та частину приміщення №3.2.60 на третьому поверсі пасажирського терміналу «D» загальною площею 350,0 кв.м. з метою розміщення та експлуатації ресторану без нічного режиму роботи.

Орендар зобов`язався своєчасно здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого майна шляхом компенсації комунальних послуг та податку на землю або укладення цивільно-правових угод із постачальниками послуг. Орендар зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі компенсувати витрати на утримання майна за переліком всіх видів послуг та згідно діючих тарифів, в тому числі податку на землю. При цьому, витрати на утримання Майна компенсуються залежно від наявності, кількості, потужності, часу роботи електроприладів, систем тепло- і водопостачання, каналізації за спеціальними рахунками, а у неподільній частині - пропорційно розміру займаної орендарем площі (пункт 5.10). Орендар зобов`язується на наступний робочий день, що слідує за днем підписання договору, звернутися до Балансоутримувача для отримання проекту договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю (пункт 5.18).

06.02.2015 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області (орендодавець) передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс» прийняло у строкове платне користування державне окреме індивідуально визначне майно, а саме приміщення №3.4.10 та частину приміщення №3.2.60 на третьому поверсі пасажирського терміналу «D» загальною площею 350,00 кв.м.

07.05.2015 між Державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс» (орендар) укладено Договір №02.5-14/1-36 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (далі за текстом - Договір про відшкодування витрат), за умовами якого, у зв`язку з наданням орендарю в строкове платне користування приміщення №3.4.10 та частини приміщення №3.2.60 на третьому поверсі пасажирського терміналу «D» загальною площею 350,00 кв.м. (далі - Майно) для розміщення та експлуатації ресторану без нічного режиму роботи, балансоутримувач надає, а орендар отримує наступні послуги:

1. Забезпечення теплом (теплова енергія) (350,0 кв.м. 24,5 Гкал);

2. Забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці (21 працівник);

3. Використання води для прибирання самостійно орендарем (350,0 кв.м.);

4. Прибирання (сміттєзбірника) та вивезення твердих побутових відходів (по факту куб.м.);

5. Вода холодна (із податком на воду) (згідно показників приладів обліку, куб.м.);

6. Вода гаряча (із податком на воду) (згідно показників приладу обліку, куб.м.);

7. Вода стічна (сумарний обсяг холодної та гарячої води куб.м.);

8. Підтримання в належному стані території, використання мереж освітлення території, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення територій аеропорту, обслуговування внутрішньо портових доріг та під`їзних шляхів, забезпечення приміщень загального користування (18% чистого доходу - орендна плата без ПДВ).

Ціни на послуги, крім зазначених у п.8 Таблиці №1, можуть змінюватися лише у разі зміни тарифів постачальниками даних послуг. Балансоутримувач зобов`язаний повідомити Орендаря у письмовій формі (рекомендованим листом з повідомленням або вручити уповноваженій особі під розписку, - такий лист буде вважатися невід`ємною частиною Договору не пізніше ніж за 15 календарних днів до їх введення в дію, а орендар зобов`язаний прийняти їх до розрахунків. Якщо не пізніше ніж за 5 календарних днів до дня введення нової вартості в дію орендар не повідомить письмово балансоутримувача про відмову прийняття нової вартості послуги, вона вважається прийнятою (п. 1.8 Договору про відшкодування витрат).

Балансоутримувач зобов`язаний щомісяця, до 10 числа місяця, наступного за звітним, виставляти орендарю рахунок за надані послуги за звітний місяць та складати Акт приймання-здачі виконаних послуг (далі - Акт виконаних послуг), який є контрольним та звітним документом сторін щодо надання-отримання послуг та їх якості (п. 2.1.6 Договору про відшкодування витрат).

Орендар зобов`язується щомісяця, з 10 числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержувати в бухгалтерії балансоутримувача рахунок, Акт та раз на рік рахунок-фактуру на оплату земельного податку згідно з пунктом 1.1.3 Договору. Сплата рахунку здійснюється орендарем до 20 числа того ж місяця. Підписаний Акт виконаних послуг орендар зобов`язаний повернути в бухгалтерію балансоутримувача протягом 5 робочих днів з дати його отримання або надати в цей строк вмотивовану відмову від його підписання. Якщо протягом 5 робочих днів Акт не буде повернутий балансоутримувачу та не надана в цей строк вмотивована відмова від його підписання, він вважається підписаний сторонами. Акт підписується керівниками сторін або призначеними керівниками повноважними особами (за умови надання документів про надання таких повноважень). Підписання Акту орендарем є підтвердженням відсутності претензій до якості наданих послуг. (п. 2.2.3 Договору про відшкодування витрат).

Орендар зобов`язується надавати Балансоутримувачу перелік електрообладнання та кількість працюючих згідно доданої до договору форми (додаток №11). У разі зміни кількості працюючих в орендованому об`єкті та/або кількості потужності, режиму роботи електрообладнання, своєчасно підготувати новий перелік, підписати відповідальною особою та передати в службу головного енергетика балансоутримувача для внесення відповідних змін в Договір щодо передачі орендарю величини потужності електричної енергії та забезпечення його приміщень санітарно-гігієнічними умовами праці (пункт 2.2.17).

За невиконання або неналежне виконання зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України (п. 4.1 Договору про відшкодування витрат).

Орендар зобов`язаний, в разі несвоєчасної оплати отриманих послуг, сплачувати балансоутримувачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення. Пеня нараховується до моменту повного погашення заборгованості за цим Договором (п. 4.2 Договору про відшкодування витрат).

Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків, передбачених Договором, якщо це є наслідком обставин непереборної сили, що виникли після укладення Договору в результаті подій надзвичайного характеру, які жодна з сторін не могла ні передбачити, ні попередити, включаючи, але не обмежуючись переліком: пожежі, повені, землетруси, воєнні дії, страйки, що перешкоджають виконанню договірних зобов`язань у цілому або частково, якщо ті обставини безпосередньо вплинули на виконання обов`язків, передбачених Договором на період їх дії (далі - Форс-мажор) (п. 5.1 Договору про відшкодування витрат).

Сторона, для якої склалась неможливість виконання обов`язків за Договором, зобов`язана у письмовій формі повідомити іншу сторону протягом 14 календарних днів з моменту настання форс-мажору. Відсутність такого повідомлення позбавляє відповідну сторону права посилатись на форс-мажор у майбутньому (п. 5.2 Договору про відшкодування витрат).

Якщо дія форс-мажору триває більше 30 календарних днів, кожна із сторін має право на розірвання договору і не несе відповідальність за таке розірвання за умови, якщо повідомить про це іншу сторону не пізніше, ніж за 20 календарних днів до розірвання (п. 5.3 Договору про відшкодування витрат).

Договір набирає чинності з моменту підписання Акту приймання-передавання орендованого майна до договору оренди або з моменту укладення договору та діє до 30.07.2024 включно (п. 6.1 Договору про відшкодування витрат).

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов Договору протягом одного місяця після закінчення строку його чинності, Договір вважається продовженим на кожен наступний місяць на тих самих умовах (п. 6.2 Договору про відшкодування витрат).

Сторони вносять зміни і доповнення до Договору шляхом підписання додаткових угод до нього (крім змін, вказаних в пунктах 1.8 та 8.7 Договору, які вносяться листами, що вважаються невід`ємними частинами договору (пункт 8.5).

У відповідності до п. 1.8, 8.6 Договору, до Договору були внесені зміни, у спосіб направлення орендарю листів «Про зміну вартості послуг», а саме від 04.01.2022 №19-22/1-15, від 30.12.2022 №37-22-251, від 31.03.2023 №25-22/1-63, які є невід`ємною частиною Договору.

01.10.2019 між позивачем (балансоутримувач) та відповідачем (орендар) укладено додаткову угоду №1 до договору від №02.5-14/1-36 від 07.05.2015 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю.

На підтвердження виконання умов договору № 02.05-14/1-36 від 07.05.2015 р. та надання відповідачу визначених вказаним договором послуг, позивачем до матеріалів справи додано акти приймання-здачі виконаних послуг та відповідні рахунки-фактури за період з березня 2024 року по липень 2024 року, а саме:

- за березень 2024 року: рахунок-фактура від 31.03.2024 № 61/226 на суму 13715,10 грн та акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.03.2024 р. на суму 13715,10 грн. (забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці одного працівника 21 люд.; вода, використана для прибирання 1 кв.м приміщення самостійно 350,0 кв.м.; виробництво, транспортування та постачання теплової енергії 8016,62 грн.). Документи доставлені ТОВ "Аеро Ресторантс": 16.04.2024 р. Листом з описом від 12.04.2024 р. № 12-04-24-4 відповідач надіслав позивачу мотивовану відмову від підписання акту та сплати рахунку. Вказаний лист позивач отримав 18.04.2024 р.;

- за квітень 2024 року: рахунок-фактура від 30.04.2024 р. № 61/349 на суму 5698,48 грн та акт приймання-здачі робіт (виконаних послуг) від 30.04.2024 р. на суму 5698,48 грн (забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці одного працівника 21 люд.; вода, використана для прибирання 1 кв.м приміщення самостійно 350,0 кв.м). Документи доставлені ТОВ "Аеро Ресторантс": 27.05.2024 р. Листом з описом від 14.05.2024 р. № 14-05-24-4 відповідач надіслав позивачу мотивовану відмову від підписання акту та сплати рахунку. Вказаний лист позивач отримав 21.05.2024 р.;

- за травень 2024 року: рахунок-фактура від 31.05.2024 р. № 61/439 на суму 5698,48 грн та акт приймання-здачі робіт (виконаних послуг) від 31.05.2024 р. на суму 5698,48 грн (забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці одного працівника 21 люд.; вода, використана для прибирання 1 кв.м приміщення самостійно 350,0 кв.м). Документи доставлені ТОВ "Аеро Ресторантс": 15.06.2024 р. Листом з описом від 14.06.2024 р. № 14-06-24-4 відповідач надіслав позивачу мотивовану відмову від підписання акту та сплати рахунку. Вказаний лист позивач отримав 18.06.2024 р.;

- за червень 2024 року: рахунок-фактура від 30.06.2024 р. № 61/495 на суму 5698,48 грн та акт приймання-здачі робіт (виконаних послуг) від 30.06.2024 р. на суму 5698,48 грн (забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці одного працівника 21 люд.; вода, використана для прибирання 1 кв.м приміщення самостійно 350,0 кв.м). Документи не були доставлені ТОВ "Аеро Ресторантс", та повернулись позивачу за закінченням встановленого строку зберігання. Проте, листом з описом від 12.07.2024 р. № 12-07-24-4 відповідач надіслав позивачу мотивовану відмову від підписання акту та сплати рахунку. Вказаний лист позивач отримав 16.07.2024 р.;

- за липень 2024 року: рахунок-фактура від 31.07.2024 р. № 61/687 на суму 5698,48 грн. та акт приймання-здачі робіт (виконаних послуг) від 31.07.2024 р. на суму 5698,48 грн. (забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці одного працівника 21 люд.; вода, використана для прибирання 1 кв.м приміщення самостійно 350,0 кв.м). Документи доставлені ТОВ "Аеро Ресторантс": 02.09.2024 р. Листом з описом від 26.08.2024 р. №26-08-24-4 відповідач надіслав позивачу мотивовану відмову від підписання акту та сплати рахунку. Вказаний лист позивач отримав 03.09.2024 р.

Також позивачем були виставлені рахунок-фактура від 12.08.2024 р. № 61/693 на суму 22,22 грн. та акт приймання-здачі робіт (виконаних послуг) від 12.08.2024 р. на суму 22,22 грн. (компенсація за земельний податок у 2024 році). Документи доставлені ТОВ "Аеро Ресторантс" 02.09.2024 р.

Звертаючись до суду з даним позовом, ДП Міжнародний аеропорт Бориспіль вказує, що у відповідача виникла заборгованість за договором № 02.05-14/1-36 від 07.05.2015 р. у сумі 36531,24 грн, що складається з: 28492,70 грн. - послуг забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці та використання води для прибирання 1 кв.м. приміщення самостійно, 8016,62 грн. - виробництва, транспортування та постачання теплової енергії та 22,22 грн. компенсації за земельний податок в 2024 році.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України унормовано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

За змістом ч. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

У відповідності до ст. 173 ГК України, яка кореспондується з приписами ст. 509 ЦК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як вже зазначалось в цій постанові, на підтвердження факту надання послуг за Договором №02.5-14/1-36 позивачем до матеріалів справи, зокрема було долучено акти приймання-здачі виконаних послуг за спірний період. Ці акти підписані лише позивачем електронним цифровим підписом та містять відмітки про їх направлення відповідачу через систему "M.E.Doc".

В свою чергу, відповідачем представлено суду мотивовані відмови відписання зазначених актів, доводи яких зводяться до того, що у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України відповідно до інформації на офіційній сторінці ДП МА «Бориспіль» роботу аеропорту призупинено, аеропорт не працює, всіх пасажирів евакуйовано, злітно-посадкову смугу заблоковано. З незалежних від орендаря причин з 24.02.2022 майно, розташоване в пасажирському терміналі «D», орендарем не використовувалось, а послуги, зазначені у рахунках, орендарю не надавались. Впродовж неможливості використання орендарем майна балансоутримувач не міг надавати послуги, передбачені договором, об`єми яких залежать від фактичного користування приміщенням та кількості працівників (21 особи).

В контексті зазначених доводів судом першої інстанції вірно констатовано, що Законом України від 24.02.2022 №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому Законами України від 15.03.2022 №2119-ІХ, від 21.04.2022 № 02212-ІХ, від 22.05.2022 №2263-ІХ, від 15.08.2022 №2500-IX, від 16.11.2022 №2738-IX, від 07.02.2023 № 2915-IX, від 02.05.2023 № 3057-IX, від 27.07.2023 №3275-IX, від 08.11.2023 №3429-IX, від 06.02.2024 №3564-IX, від 08.05.2024 №3684-IX, від 23.07.2024 №3891-IX «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затверджено укази Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02. 2023 № 58/2023 , від 1.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023,від 06.11.2023 №734/2023, від 05.02.2024 № 49/2024, від 06.05.2024 №271/2024, від 23.07.2024 № 469/2024 строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

24.02.2022 Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на офіційному сайті оприлюднило інформацію про те, що у зв`язку із військовим вторгненням рф згідно з вимогами Повітряного кодексу України та Положення про використання повітряного простору України органами ОЦВС та Державіаслужбою вжито заходів щодо закриття повітряного простору України, а також інформацію про те, що роботу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» призупинено, аеропорт не працює, всіх пасажирів аеропорту евакуйовано, злітно-посадкова смуга заблокована.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України №188-р «Про тимчасове закриття деяких пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю», тимчасово закрито з 00 год. 00 хв. 28.02.2022 пункт пропуску - Бориспіль, категорія пункту пропуску - Міжнародний.

Поряд з цим, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що закриття повітряного простору не є перешкодою для здійснення господарської діяльності сторонами, а розміщене на офіційному сайті повідомлення про призупинення роботи аеропорту не свідчить про розповсюджується такої зупинки на весь період дії воєнного стану, починаючи з 24.02.2022.

Колегія суддів зазначені доводи визнає непереконливими, оскільки діяльність із використання повітряного простору є інтегрованою у загальну виробничу структуру аеропорту та забезпечувала комплекс послуг, що зазвичай має надаватися аеропортом пасажирам, які відлітають з нього. Відповідні обмеження, що зумовлені в т.ч. загрозою ракетного обстрілу стратегічно важливого об`єкта, виключає можливість повноцінного функціонування аеропорту та використання відповідачем об`єктів оренди за цільовим призначенням згідно умов договору, доступу як сторонніх осіб, так і працівників відповідача в приміщення аеропорту.

Факт неможливості повноцінного використання об`єкта оренди за метою користування в кількості 21 працівником орендаря встановлювалось в рамках розгляду спору у справі № 911/882/24. Так, зокрема, судами встановлено, що листами від 03.05.2022 №03/03-01-22 та №04/03-01-22 та від 11.05.2022 №03/11-05-22 відповідач просив дозволити допуск працівників на територію ДП МА «Бориспіль» з метою генерального прибирання. Листами від 15.08.2022 302/15-08-22, від 18.08.2022 №02-08-08-22, від 09.09.2022 №03/09-09-22, від 06.02.2023 №02/06-02-23, від 14.04.2023 №01/14-04-23 відповідач просив позивача надати доступ працівників для вивозу майна. Листом від 10.03.2023 №01.03/01-03 відповідач звертався до позивача з проханням оформити договір про оформлення та видачу перепусток з 01.03.2023. Позивач надав до суду інформацію з журналу обліку входу-виходу із/в терміналу «Д» відділом ВОХОР САБ, з якого вбачається, що 16.05.2022 три працівника відповідача входили о 10:44 год. та виходили о 13:11 год. з терміналу, 29.08.2022 чотири працівника відповідача входили з 09:43 год. та виходили о 16:00 год. з терміналу, 25.04.2023 два працівника відповідача входили з 13:00 год. та виходили до 16:40 год. з терміналу.

Тобто починаючи з 24.02.2022 відповідач з причин, що не залежали від нього, не мав можливості вільно відвідувати орендоване приміщення та користуватись послугами з забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці в кількості 21 працівника за місяць, а також використовувати воду для самостійного прибирання. Позивач в матеріалами справи не представив жодних доказів на підтвердження факту зміни пропускного режиму в приміщення аеропорту, що був запроваджений у зв`язку із закриттям повітряного простору згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України №188-р від 26.02.2022.

Також, як слушно зауважено судом першої інстанції, сторонами в пункті 2.2.17 Договору № 02.5-14/1-36 узгоджено, що орендар зобов`язується надавати балансоутримувачу перелік електрообладнання та кількість працюючих згідно прикладеної до договору форми (додаток № 11). У разі зміни кількості працюючих в орендованому об`єкті та/або кількості, потужності, режиму роботи електрообладнання, своєчасно підготувати новий перелік, підписати відповідальною особою, та передати в службу головного енергетика балансоутримувача для внесення відповідних змін в договір щодо передачі орендарю величини потужності електричної енергії та забезпечення його працівників санітарно-гігієнічними умовами праці.

Згідно з п. 1.4 Договору № 02.5-14/1-36 розмір оплати за послуги залежить від фактичного їх об`єму, тарифів та витрат балансоутримувача, пов`язаних з обсягом послуг в період їх надання, якості послуг та інших випадків, передбачених чинним законодавством України.

Отже відшкодування витрат балансоутримувача на надання названих послуг орендарю, прямопропорційно обумовлено фактом користування орендованим приміщенням визначеною кількістю працівників орендаря. Відтак відсутність доступу працівників до орендованого приміщення має наслідком відсутність витрат балансоутримувача на надання таких послуг.

Відповідач листами від 08.11.2022 р. № 67-11/22, № 34-11/22, № 29-11/22, № 30-11/22, № 30-11/22 повідомляв позивача, що з 24.02.2022 чисельність працюючих відповідача складає « 0», а електрообладнання не використовується.

Зі змісту договору оренди № 1612 від 31.07.2014 р. вбачається, що предметом оренди є приміщення, яке знаходиться на території Міжнародного аеропорту «Бориспіль» та передане в оренду з метою розміщення та експлуатації ресторану без нічного режиму роботи. Відсутність можливості вільного доступу споживачів ресторанних послуг в приміщення аеропорту, на переконання колегії суддів, виключає можливість здійснення відповідачем в такому приміщенні повноцінної господарської діяльності та, як наслідок, використання послуг з забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці в кількості 21 працівника орендаря, а також використання води для самостійного прибирання у спірний період в тій кількості, яка вказана в актах приймання-здачі робіт.

За встановлених обставин в їх сукупності, колегія суддів визнає обґрунтованими відмови відповідача від підписання актів приймання-здачі робіт за період з березня по липень 2024 року.

Оскільки у відповідності до умов Договору № 02.5-14/1-36 плати за послуги (з забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці, використання води для самостійного прибирання) залежить від фактичних об`ємів їх надання та витрат балансоутримувача, а позивачем належними засобами доказування в порядку статті 74 ГПК України не підтверджено обставини фактичного надання цих послуг у спірний період в тій кількості, яка вказана в актах приймання-здачі робіт, суд першої інстанції дійшов неспростованих доводами апеляційної скарги висновків про необґрунтованість позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі 28492,40 грн.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи позивача, що мотивовані відмови було надано відповідачем з пропущеним строком, оскільки зазначене не відповідає дійсності. Відповідач неодноразово вказував, що роботу балансоутримувача було призупинено, майно розташоване в пасажирському терміналі «Д» не використовується орендарем згідно договору протягом періоду який був вказаний в актах. Позивач, в свою чергу, в порушення вимог пункту 1.4 Договору протягом оспорюваного періоду продовжував направляти акти приймання-здачі робіт та виставляти рахунки-фактури за послуги які не могли бути використані відповідачем у обсязі зазначеному в актах приймання-здачі робіт.

Відносно посилань апелянта на ухвалення оскаржуваного рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації земельного податку колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції цілком обґрунтовано виходив із положень п. 1.1.3 Договору № 02.5-14/1-36, згідно якого орендар щорічно сплачує балансоутримувачу компенсацію земельного податку за звітний рік. Отже вимога про стягнення компенсації названого податку за 2024 рік в сумі 22,22 грн, що пред`явлена позивачем в жовтні 2024, є передчасною, а тому висновки суду про відмову в задоволенні даної частини позовних вимог є правомірними.

Посилання апелянта на положення пункту 287.3 Податкового кодексу України не заслуговують на увагу, оскільки за змістом договірних умов орендар здійснює сплату саме Балансоутримувачу компенсації земельного податку.

Резюмуючи вищенаведене в сукупності, апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду попередньої інстанції, що позовні вимоги про стягнення основного боргу в сумі 28 514,62 грн є необґрунтованими, які і похідні вимоги із нарахування неустойки, інфляційних та річних на цю суму. Рішення суду про часткове задоволення прийнято судом у відповідності до вимог чинного законодавства на підставі вірного дослідження усіх обставин цієї справи.

Оскільки питання правомірності ухвалення оскаржуваного рішення в частині задоволених позовних вимог перед судом апеляційної інстанції не порушено, то справа розглянута в порядку частини 1 статті 263 ГПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За результатами апеляційного перегляду справи колегія суддів встановила, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства, при повному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, підстави для його зміни чи скасування в розумінні приписів статті 277 ГПК України відсутні. Натомість викладені в апеляційні скарзі доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Судові витрати

Згідно вимог статті 129 ГПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Київської області від 19.02.2025 у справі №911/2861/24залишити без змін.

Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.О. Євсіков

С.О. Алданова