ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про розгляд вимог кредитора

"07" серпня 2025 р. Справа № 916/5688/24(916/129/25)

Господарський суд Одеської області у складі судді Гут С.Ф., за участю секретаря судового засідання Борисовій Н.В., розглянувши матеріали справи № 916/5688/24(916/129/25)

За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю „АГРАРНІ СИСТЕМНІ ТЕХНОЛОГІЇ (08666, Київська обл., Васильківський р-н, село Соколівка, вул. Урожайна, буд. 4; )

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю „Одеське природоохоронне сервісно-виробниче підприємство „Рідна природа (67661, Одеська обл., Одеський р-н, с. Нерубайське, вул. Зелена, буд. 20; )

про визнання банкрутом

за участю представників:

від ТОВ „АГРАРНІ СИСТЕМНІ ТЕХНОЛОГІЇ, ТОВ „Фастів агро, ТОВ „Фінансова компанія „Футура Фінанс, ТОВ „Акріс-Груп Яковлев О.С.;

від АТ КБ „Приватбанк - Плющовій Н.О.;

від боржника Сітніков М.Р.;

розпорядник майна - арбітражний керуючий Комлик І.С.;

від Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області - Юрченко К.А.;

від ГУ ДПС в Одеській області - Кедик М.Г.;

від Роздільнянської міської ради Одеської області - не з`явився;

від Дачненської сільської ради Одеського району Одеської області - не з`явився;

від ТОВ „Одеська обласна енергопостачальна компанія - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.03.2025 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю „Одеське природоохоронне сервісно-виробниче підприємство „Рідна природа, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Комлика Іллю Сергійовича.

07.03.2025 було здійснено оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю „Одеське природоохоронне сервісно-виробниче підприємство „Рідна природа № 75472.

18.03.2025р. з заявою (вх. №3-221/25) про визнання кредитором до боржника звернулось товариство з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Футура Фінанс з вимогами в сумі 118 556 613,99 грн. як такі що забезпечені заставою майна боржника.

21.03.2025р. з заявою (вх. №3-229/25) про визнання кредитором до боржника звернулась товариство з обмеженою відповідальністю „Одеська обласна енергопостачальна компанія з вимогами в сумі 135 849,23 грн.

28.03.2025р. з заявою (вх. №3-249/25) про визнання кредитором до боржника звернулась товариство з обмеженою відповідальністю „Акріс-Груп з вимогами в сумі 7 803 420,00 грн.

01.04.2025р. з заявою (вх. №3-254/25) про визнання кредитором до боржника звернулась Роздільнянська міська рада Одеської області з вимогами в сумі 2 258 267,51 грн.

04.04.2025р. з заявою (вх. №3-263/25) про визнання кредитором до боржника звернулась товариство з обмеженою відповідальністю „Фастів Агро з вимогами в сумі 1 667 862,65 грн.

07.04.2025р. з заявою (вх. №3-268/25) про визнання кредитором до боржника звернулось Акціонерне товариство Комерційний банк „ПриватБанк з вимогами в сумі 15 503 227,96 грн.

08.05.2025р. з заявою (вх. №3-369/25) про визнання кредитором до боржника звернулось Головне управління ДПС в Одеській області з вимогами в сумі 75 860 905,86 грн.

09.06.2025р. з заявою (вх. №3-464/25) про визнання кредитором до боржника звернулась Нерубайська сільська рада Одеського району Одеської області з вимогами в сумі 4 568 950,66 грн.

19.06.2025р. з заявою (вх. №3-512/25) про визнання кредитором до боржника звернулась Дачненська сільська рада Одеського району Одеської області з вимогами в сумі 289 659,60 грн.

02.07.2025р. від Товариства з обмеженою відповідальністю „Одеське природоохоронне сервісно-виробниче підприємство „Рідна природа надійшли пояснення (вх. №20915/25) відповідно до яких вимоги Головного управління ДПС в Одеській області визнано частково у сумі 68 876 643,42 грн.

02.07.2025р. від розпорядника майна арбітражного керуючого Комлика Іллі Сергійовича надійшли пояснення (вх. №20889/25) відповідно до яких вимоги Головного управління ДПС в Одеській області визнано частково у сумі 68 876 643, 42 грн.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.11.2024 відкрито провадження у Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.03.2025 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю „Одеське природоохоронне сервісно-виробниче підприємство „Рідна природа, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Комлика Іллю Сергійовича.

Відповідно до ч. 9 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства з метою виявлення всіх кредиторів здійснюється офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Так, публікація про відкриття провадження у справі Товариства з обмеженою відповідальністю „Одеське природоохоронне сервісно-виробниче підприємство „Рідна природа відбулась 07.03.2025 № 75472.

08.05.2025р. з заявою (вх. №3-369/25) про визнання кредитором до боржника звернулось Головне управління ДПС в Одеській області з вимогами в сумі 75 860 905,86 грн.

Кредитор в своїй заяві обґрунтовує виникнення заборгованості, що підтверджується обставинами.

В результаті неналежного виконання покладених законом на платника податків обов`язків, у Товариства з обмеженою відповідальністю „Одеське природоохоронне сервісно-виробниче підприємство „Рідна природа наявна непогашена податкова заборгованість/недоїмка у сумі 75 822 077,70 грн., з них: основний платіж - 41 717 3 74,21 грн., штрафні санкції -23 423 101,11 грн., пеня - 10 704 430,54 грн., яка складається з наступного, а саме:

- Заборгованість по податку на прибуток приватних підприємств (б/к 11021000) яка становить 37 794 820,34 грн. (основний платіж - 22 214 399,00 грн., штрафні санкції - 9 916 188,75 грн., пеня - 5 664 232,59 грн.).

- Заборгованість по податку на додану вартість із вироблених в Україні робіт (б/к 14010100) яка становить 29 814 356,65 грн. (основний платіж - 12 297 123,00 грн., штрафні санкції - 13 284 909,88 грн., пеня - 4 232 323,77 грн.).

- Заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (Нерубайська ТГ) яка становить 365 260,39 грн. (основний платіж - 365 260,39 грн., штрафні санкції - 0,00 грн., пеня - 0,00 грн.).

- Заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (Данченська ТГ) та яка становить 96 140,28 грн.(основний платіж - 96 140,28 грн., штрафні санкції - 0,00 грн., пеня - 0,00 грн.).

- Заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (Роздільнянська ТГ) та становить 629 164,00 грн.(основний платіж - 629 164,00 грн., штрафні санкції - 0,00 грн., пеня - 0,00 грн.).

- Заборгованість по земельному податку з юридичних осіб (Данченська ТГ) - 119 345,57 грн.(основний платіж - 118 325,57 грн., штрафні санкції - 1 020,00 грн., пеня - 0,00 грн.).

- Заборгованість по земельному податку з юридичних осіб (Роздільнянська ТГ) - 58 627,75 грн. (основний платіж - 53 254,27 грн., штрафні санкції - З 393,96 грн., пеня - 1 979,52 грн.).

- Заборгованість по орендні платі з юридичних осіб (Нерубайська ТГ) - 3 101 384,94 грн.(основний платіж - 3 101 3 84,94 грн., штрафні санкції - 0,00 грн., пеня - 0,00 грн.).

- Заборгованість по орендні платі з юридичних осіб (Роздільнянська ТГ) - 3 815 785,71 грн.(основний платіж - 2 784 295,92 грн.. штрафні санкції - 225 595,13 грн., пеня - 805 894,66 грн.).

- Заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати та становить 15 795,96 грн. (основний платіж - 12 126,77 грн., штрафні санкції - 3 669,19 грн., пеня - 0,00 грн.).

- Заборгованість по рентні платі за спеціальне використання води (крім рентної плати за спеціальне використання води водних об`єктів місцевого значення) та становить 3 257,64 грн. (основний платіж - 2 902,91 грн., штрафні санкції - 354,73 грн., пеня - 0,00 грн.).

- Заборгованість по рентні платі за користування надрами для видобування інших корисних копалин загальнодержавного значення та становить 7 118,47 грн. (основний платіж - 4 169,00 грн., штрафні санкції - 2 949,47 грн., пеня - 0,00 грн.).

- Заборгованість по адміністративним штрафам та іншим санкціям яка становить 1 020,00 грн.(основний платіж - 0,00 грн., штрафні санкції - 1 020,00 грн., пеня - 0,00 грн.).

- Заборгованість по єдиному внеску нарахованому роботодавцям на суми заробітної плати(б/к 71010100) - 38 828,16 грн.(основний платіж - 38 828,16 грн., штрафні санкції - 0,00 грн., пеня - 0,00 грн.).

02.07.2025р. від Товариства з обмеженою відповідальністю „Одеське природоохоронне сервісно-виробниче підприємство „Рідна природа та розпорядника майна арбітражного керуючого Комлика Іллі Сергійовича надійшли пояснення щодо заявлених вимог Головного управління ДПС в Одеській області відповідно до яких ними визнано вимоги частково у сумі 68 876 643,42 грн. виходячи з наступного.

Щодо заявленого земельного податку (Данченська ТГ) в сумі 119 345,57 грн. (118 325,57 - основний платіж, 1020,00 - штрафні санкції;0 - пеня) Розпорядником майна зазначає, що заявлені вимоги виникли внаслідок несплати грошових зобов`язань, самостійно визначених платником у податкових деклараціях з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2022 - 2024 роки.

Штрафні санкції нараховані податковим органом у зв`язку з порушенням термінів подання податкової декларації з земельного податку у 2023 році на підставі акту про результати камеральної перевірки від 04.12.2023 та ппр від 27.12.2023 №35626/15-32- 04-08-20 у розмірі 1020 грн.

Згідно відомостей ДРРП встановлено, що Боржник не є користувачем земельної ділянки щодо якої подано декларації.

В той же час, Дачненська сільська рада Одеського району Одеської області також звернулась із заявою про грошові вимоги до Боржника на суму 289 659,60 грн, посилаючись на наявність податкового боргу.

З матеріалів заяви встановлено, що Боржник мав на праві постійного користування на підставі державного акту на право постійного користування №ОД 20-58 від 29.11.1993 земельну ділянку :01:001:2798. Однак, рішенням Дачненської сільської ради від 16.11.2023 було припинено право постійного користування та скасовано державний акт №ОД 20-58 від 29.11.1993.

Таким чином, у 2024 році у Боржника не мало виникати обов`язку зі сплати земельного податку. Договір оренди даної земельної ділянки також не укладався в наступному.

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

За приписами підпункту 269.1.1 пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) (підпункт 269.1.1.1) та землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування (підпункт 269.1.1.2).

Таким чином, в розумінні ПК України, Боржник зобов`язаний сплачувати саме земельний податок на земельні ділянки що перебувають у нього на праві постійного користування.

Матеріалами справи встановлено припинення права користування з 16.11.2023, а отже у Боржника не могло виникнути обов`язку сплачувати земельний податок за 2024 рік.

Також, відповідно до розрахунку податкового органу встановлено, що податковим органом помилково двічі включено річну суму податку у розмірі 10 181,67 за 2022 рік, у зв`язку з тим, що Боржником у 2022 році було подано уточнюючу декларацію на річну суму 35 445,40 грн в яку включено 10 181,67грн.

Таким чином, розпорядник майна зазначає, що у Боржника наявна заборгованість зі сплати земельного податку (Данченська ТГ) за 2022, 2023 рік у розмірі 71 910,80 грн. (70 890,80 грн -основний платіж та 1020,00 грн - штрафні санкції).

Відносно земельного податку (Роздільнянська ТГ) у сумі 58 627,75 грн. (53 254,27 грн. - основний платіж, 3 393,96грн. - штрафні санкції;1 979,52 грн. - пеня) розпорядник майна та боржник зазначають наступне.

Заявлені вимоги виникли внаслідок несплати грошових зобов`язань, самостійно визначених платником у податкових деклараціях з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2023 - 2024 роки.

Штрафні санкції нараховані податковим органом у зв`язку з порушенням термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання на підставі ппр.

З відомостей ДРРП встановлено, що Боржник є постійним користувачем земельних ділянок щодо яких подано декларації на підставі державного акту на право користування землею, серія та номер: В№033111, виданий 07.08.1991, видавник: виконавчий комітет Роздільнянської районної Ради Одеської області. Власником земельних ділянок є держава в особі: Роздільнянська районна державна адміністрація Одеської області.

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

За приписами підпункту 269.1.1 пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) (підпункт 269.1.1.1) та землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування (підпункт 269.1.1.2).

Отже, в розумінні ПК України, Боржник зобов`язаний сплачувати саме земельний податок на земельні ділянки що перебувають у нього на праві постійного користування.

Дослідивши податкові декларації встановлено, що у 2023 році Боржником було подано уточнюючу декларацію з земельного податку, якою зменшено земельний податок, у зв`язку з помилковим включенням до звітної декларації земельних ділянок Дачненської ТГ, а отже сума земельного податку за 2023 рік складає 16 380,91 грн.

Таким чином, вимоги податкового органу відносно земельного податку (Роздільнянська ТГ) підлягають частковому визнанню в розмірі 38 970,73 грн., (33 597,25 грн. - основний платіж, 3 393,96 грн. - штрафні санкції;1 979,52 грн. пеня).

Що ж до заявлених вимог податкового органу щодо заборгованості з орендної плати (Нерубайська ТГ) у сумі 3 101 384,94 грн. (3 101 384,94грн. - основний платіж, 0 - штрафні санкції;0 - пеня) та (Роздільнянська ТГ) у сумі 3 815 785,71 грн. (2 784 295,92грн. - основний платіж, 225 595,13 грн. - штрафні санкції; 805 894,66 грн.- пеня) розпорядник майна та боржник зазначають наступне.

Заявлені вимоги виникли внаслідок несплати грошових зобов`язань, самостійно визначених платником у податкових деклараціях з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності).

З матеріалів справи вбачається, що Боржник ТОВ ОПСВП Рідна природа не є власником відповідних земельних ділянок, щодо яких контролюючим органом заявлено вимоги з орендної плати з юридичних осіб.

Відповідно до статті 142 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Земельна ділянка відповідно до частини першої статті 181 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) є об`єктом нерухомого майна, за який, згідно з нормами.

Податковим кодексом України (далі - ПК України), сплачується плата за землю у складі податку на майно (що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки, зокрема комунальної власності), що належить до місцевих податків. Кошти від такого податку зараховуються до бюджетів сільських, селищних, міських територіальних громад.

Частинами першою, дев`ятою статті 93 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Статтею 206 Земельного кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Однією з істотних умов договору оренди, згоди щодо якої має досягнути місцева рада та орендар земельної ділянки, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (стаття 15 Закону України "Про оренду землі").

Згідно зі статтею 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою відповідно до договору оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до ПК України).

Земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України)

Згідно з підпунктом 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК України землекористувачі - це юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), які користуються земельними ділянками державної та комунальної власності: 1) на праві постійного користування; 2) на умовах оренди.

Водночас орендна плата для цілей розділу XII цього Кодексу - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди (підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

За приписами підпункту 269.1.1 пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) (підпункт 269.1.1.1) та землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування (підпункт 269.1.1.2).

Натомість, згідно підпункту 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 ПК України платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.

Отже, законодавцем визначено, що плата за землю може справлятися як у формі земельного податку, так і у формі орендної плати. При цьому, одночасне стягнення такої плати і як земельного податку і як орендної плати зазначеною нормою закону не передбачено.

Об`єктами оподаткування платою за землю, зокрема, є об`єкти оподаткування орендною платою - земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди (підпункт 270.1.2 пункту 270.1 статті 270 ПКУ).

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою та справляння якого здійснюється відповідно до положень розділу XIII ПК України.

Положеннями статті 288 ПК України унормовано, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства; платником орендної плати є орендар земельної ділянки; об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Згідно з пунктом 288.4 статті 288 ПКУ розмір та умови внесення орендної плати встановлюються в договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Типовий договір оренди землі затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 № 220 (далі - постанова № 220).

Отже, системний аналіз зазначених вище норм законодавства дає підстави для висновку про те, що орендна плата - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі, частиною першою статті 13, статтями 15 та 21 Закону про оренду землі, абзацом першим пункту 289.1 статті 289 ПКУ.

Крім того, аналіз зазначених положень законодавства свідчить про те, що обов`язок зі сплати орендної плати є нормативно врегульованим і не може визначатися чи змінюватися та припинятися сторонами договору за власним волевиявленням. Якщо орендар земельної ділянки не сплачує орендну плату, то згідно зі статтею 24 Закону України "Про оренду землі" місцева рада як орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Аналогічна правова позиція щодо відсутності у податкового органу повноважень на стягнення орендної плати викладена в постанові Верховного Суду від 05.07.2022 у справі № 908/1781/21 та у постанові Верховного Суду від 04.06.2024 у справі №921/110/23.

Боржник не є власником земельних ділянок, а ГУ ДПС в Одеській області не було стороною Договорів оренди, відтак у Заявника відсутні повноваження стягувати орендну плату за Договорами оренди, які були укладені між Боржником та відповідними місцевими радами.

Окрім того, з відповідними заявами про грошові вимоги до Боржника звернулись Роздільнянська міська рада Одеського району Одеської області та Нерубайська сільська рада Одеського району Одеської області як власники земельних ділянок.

Враховуючи викладене вище, заявлені вимоги Головного управління ДПС в Одеській області з орендної плати з юридичних осіб (Нерубайська ТГ) у сумі 3 101 384,94 грн. та (Роздільнянська ТГ) у сумі 3 815 785,71 грн. підлягають відхиленню.

Що ж до інших грошових вимог Головного управління ДПС в Одеській області які зазначені в їх заяві розпорядником майна та боржником визнані у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що Провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Адміністратор за випуском облігацій, який діє як конкурсний кредитор, подає заяву з вимогами до боржника з урахуванням вимог статті 931 цього Кодексу. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Розглядаючи кредиторські вимоги суд в силу приписів статей 45 - 47 КУзПБ має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (див. висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 10.02.2020 у справі №909/146/19, від 27.02.2020 у справі №918/99/19, від 29.03.2021 у справі №913/479/18).

Дослідивши надані пояснення та здійснивши власні розрахунки, суд погоджується з поясненнями розпорядника майна та боржника щодо визнання грошових вимог Головного управління ДПС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю „Одеське природоохоронне сервісно-виробниче підприємство „Рідна природа в сумі 68 876 643,42 грн. з яких: 38 828,16 грн. ЄСВ, 35 725 773,40 грн. - податкові/основні зобов`язання, 33 112 041,86 грн. - штрафні санкції.

Відповідно до ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Розглянувши заяву кредитора, дослідивши наявні докази, з врахуванням відзиву розпорядника майна та боржника, суд вважає вимоги Головного управління ДПС в Одеській області до боржника ТОВ „Одеське природоохоронне сервісно-виробниче підприємство „Рідна природа обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають визнанню в сумі 68 876 643,42 грн.

Керуючись ст.ст. 44-49, 45, 46 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Визнати вимоги Головного управління ДПС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю „Одеське природоохоронне сервісно-виробниче підприємство „Рідна природа в сумі 68 876 643,42 грн. та 6 056,00 грн. судового збору.

2. В решті заявлених кредиторських вимог відмовити

Ухвала набирає законної сили в порядку ч.4 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у відповідності до ст.ст. 254, 255 ГПК України та ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст ухвали складено 11 серпня 2025 р.

Суддя С.Ф. Гут