ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/5810/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О.Р. - головуючий, Кролевець О.А., Мамалуй О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Янковського В.А.,

представників учасників справи:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріальне обладнання" - Тамазликар Л.Й.,

Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" - Горбач А.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2025 (суддя Капцова Т.П.)

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2025 (колегія суддів: Алданова С.О., Євсіков О.О., Корсак В.А.)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріальне обладнання" (далі - ТОВ "Індустріальне обладнання")

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі - ТОВ "Оператор ГТС")

про стягнення коштів.

Суть спору

1. У цій справі перед Верховним Судом постало питання правильності розподілу витрат на професійну правничу допомогу судами попередніх інстанцій.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

2. ТОВ "Індустріальне обладнання" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Оператор ГТС" про стягнення 9 415 746,24 грн, з яких: 9 373 656,00 грн - заборгованість за поставлений товар, 41 950,40 грн - 3% річних, 139,84 грн - пеня.

3. Господарський суд міста Києва рішенням від 09.09.2024, залишеним без змін постановами Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2024 та Верховного Суду від 28.01.2025, закрив провадження у справі в частині вимог про стягнення основного боргу в сумі 9 373 656 грн, в іншій частині позов задовольнив частково та стягнув з ТОВ "Оператор ГТС" на користь ТОВ "Індустріальне обладнання" 33 320,85 грн 3% річних, 111,06 грн пені та 501,48 грн витрат зі сплати судового збору.

4. 13.09.2024 від ТОВ "Індустріальне обладнання" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якої ТОВ "Індустріальне обладнання" просить стягнути з ТОВ "Оператор ГТС" на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 448 335,10 грн.

5. На підтвердження витрат у розмірі 448 335,10 грн представник ТОВ "Індустріальне обладнання" подав до суду копії таких документів:

- ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АА №1442177;

- договору про надання правової допомоги від 10.04.2024 №3125-1306 та умов надання юридичних послуг Юридичною фірмою "Ілляшев та Партнери" (далі - Договір про ПД);

- рахунку від 15.05.2024 №42414 із деталізацією на суму 109 346,27 грн, рахунку від 14.06.2024 №42649 із деталізацією на суму 71 093,70 грн, рахунку від 11.07.2024 №42860 із деталізацією на суму 88 834,00 грн, рахунку від 14.08.2024 №43066 із деталізацією на суму 111 994,94 грн, рахунку від 10.09.2024 №43250 із деталізацією на суму 67 066,19 грн;

- акта виконаних робіт (наданих послуг) від 20.05.2024 №247, акта виконаних робіт (наданих послуг) від 18.07.2024 №345, акта виконаних робіт (наданих послуг) від 26.07.2024 №359, акта виконаних робіт (наданих послуг) від 27.08.2024 №393, акта виконаних робіт (наданих послуг) від 10.09.2024 №406;

- платіжних інструкцій від 20.05.2024 №1884, від 18.07.2024 №1998, від 26.07.2024 №2020, від 27.08.2024 №2093, від 11.09.2024 №2138.

6. За умовами Договору про ПД:

- юридична фірма зобов`язується здійснити захист, представництво, надати інші види правової допомоги клієнту на умовах, визначених цим договором та "Умовами надання юридичних послуг юридичною фірмою "Ілляшев та Партнери" (далі - Умови надання послуг), які є невід`ємною частиною цього договору (розд.1);

- до обов`язків юридичної фірми, зокрема, належать: захист прав і законних інтересів клієнта будь-яким адвокатом юридичної фірми; представництво інтересів та захист клієнта, надання йому інших видів правової допомоги адвокатами юридичної фірми в будь-яких державних органах та органах місцевого самоврядування, зокрема, у судах всіх рівнів та юрисдикцій, а також вчинення інших дій, необхідних для представництва та захисту клієнта, захисту його прав та законних інтересів; надання консультацій правового характеру, складання, підписання, подання та отримання клопотань, заяв, запитів, пояснень, позовних заяв, скарг, повідомлень, актів, протоколів, постанов та будь-яких інших документів, замовлення та виготовлення експертиз та інших відповідних процесуальних документів, зокрема отримання документів у процесі захисту інтересів клієнта (пунктів 2.1-2.3);

- клієнт зобов`язаний відшкодувати юридичній фірмі витрати, пов`язані з виконанням договору, у розмірі та порядку, визначеному Умовами надання послуг; надати юридичній фірмі інформацію та документи в обсязі, необхідному для належного виконання положень договору (пункти 3.2, 3.3);

- вартість послуг юридичної фірми, що надаються відповідно до договору, визначається згідно з Умовами надання послуг; розрахунки здійснюються в строки та порядку, визначеному Умовами надання послуг (пункти 5.1, 5.2);

- договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін та діє до 31.12.2025 (п.8.1).

7. Відповідно до преамбули Умов надання послуг, цей документ визначає засади співробітництва між юридичною фірмою та клієнтом, та становить невід`ємну частину договору, укладеного між юридичною фірмою, з однієї сторони, та клієнтом, з іншої сторони.

8. З Умов надання послуг вбачається таке:

- юридична фірма надаватиме клієнту будь-які послуги, що в загальному розумінні вважаються юридичними (п.2);

- вартість послуг юридичної фірми, якщо інше не обумовлено з клієнтом або не визначено фіксованим тарифом, розраховується, виходячи з почасової ставки, встановленої юридичною фірмою для виконавця, та часу, витраченого на виконання завдання клієнта, при цьому одна година розподіляється на 10 (десять) шестихвилинних часток; кожна шестихвилинна частка, що розпочалася, з метою визначення розміру гонорару враховується як повна (пп.5.1);

- вартість послуг за час, витрачений виконавцем на поїздки у справах клієнта, перебування в робочий час у справах клієнта в іншому місті, протягом якого завдання клієнта не виконувалось з поважних причин (під робочим часом розуміється відрізок дня з 8.00 до 22.00 незалежно від того, чи є такий день робочим), розраховується, виходячи з 50% почасової ставки, встановленої для виконавця (пп.5.2);

- очікування в будь-якому місці за межами офісу юридичної фірми враховується як виконання завдання (пп.5.3);

- у випадку одночасного виконання завдання кількома виконавцями (спільна участь в судових засіданнях, зустрічах з клієнтом, внутрішньоофісні наради тощо) вартість послуг розраховується окремо для кожного виконавця, виходячи з почасової ставки, встановленої юридичною фірмою для кожного виконавця, та часу, витраченого на виконання завдання клієнта (пп.5.4);

- юридична фірма встановлює для кожного з спеціалістів почасову ставку, на основі якої здійснюється розрахунок гонорару юридичної фірми; зазначена ставка може час від часу змінюватись партнерами юридичної фірми на свій власний розсуд; клієнт має право ознайомлюватись в будь-який час з розмірами почасових ставок спеціалістів юридичної фірми та повідомляється про зміну таких ставок завчасно до такої зміни; на цей час розмір почасової ставки всіх спеціалістів юридичної фірми становить від 120 євро до 360 євро (п.6);

- юридична фірма, як правило, виставляє рахунки щомісячно; разом із рахунком може надаватись деталізація, яка, як правило, містить номер та дату рахунку, до якого вона додається, період, за який виставляється рахунок, вид виконаних робіт із зазначенням дати виконання, виконавця, витраченого часу (у випадку розрахунку гонорару в залежності від витраченого часу), розміру премії, загальної вартості послуг за період, найменування витрат, їх розмір, загальний розмір витрат за період; при цьому така деталізація не є бухгалтерським документом (пункти 8.1, 8.2);

- юридична фірма вживатиме всіх заходів для зменшення розміру витрат, що підлягають відшкодуванню клієнтом; всі витрати, понесені при виконанні завдання клієнта, повинні по можливості бути документально підтверджені, при цьому клієнт погоджується, що в деяких випадках таке документальне підтвердження є неможливим; незважаючи на вищезгадане, будь-яка витрата, що перевищує суму, еквівалентну 200 євро, повинна бути документально підтверджена обов`язково; всі документи, що підтверджують понесення витрат, зберігаються в юридичній фірмі протягом 1,5 року (якщо інший строк не встановлений чинним законодавством) та можуть бути надані клієнту для ознайомлення в офісі юридичної фірми на його вимогу, отриману протягом строку зберігання (пп.9.1).

9. Юридична фірма надала, а ТОВ "Індустріальне обладнання" прийняло і оплатило послуги на загальну суму 448 335,10 грн.

10. Господарський суд міста Києва додатковим рішенням від 07.10.2024, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2024, стягнув з ТОВ "Оператор ГТС" на користь ТОВ "Індустріальне обладнання" 80 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції, в іншій частині відмовив.

11. Верховний Суд постановою від 28.01.2025 додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2024 скасував, а справу №910/5810/24 у частині вирішення питання про розподіл судових витрат за наслідками її розгляду в суді першої інстанції направив на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

12. Постанова Верховного Суду мотивована, зокрема, таким:

- усі документи, окрім рахунку від 10.09.2024 №43250 з деталізацією на суму 67066,19 грн, акта виконаних робіт (наданих послуг) від 10.09.2024 №406 та платіжної інструкції від 11.09.2024 №2138, датуються до моменту ухвалення Господарським судом міста Києва рішення від 09.09.2024;

- із заявою про долучення доказів понесених судових витрат представник позивача звернувся до суду 13.09.2024;

- у додатковому рішенні від 07.10.2024 та постанові від 12.12.2024 відсутні належні мотиви відхилення аргументів ТОВ "Оператор ГТС" про порушення ТОВ "Індустріальне обладнання" процедури подання доказів розміру понесених судових витрат, визначеної ст.221 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК); ТОВ "Оператор ГТС" вказувало, що ТОВ "Індустріальне обладнання" не довело наявності поважних причин, які унеможливили подання цих доказів до закінчення судових дебатів;

- Північний апеляційний господарський суд узагальнено послався на приписи ч.8 ст.129 ГПК та висновки щодо її застосування, викладені в постанові Верховного Суду від 10.12.2024 у cправі №910/17633/23; зауважив, що ця норма кореспондується з ч.1 ст.221 ГПК, втім, причини, з яких позивач не подав доказів понесення судових витрат до закінчення судових дебатів, а також їх поважність (за наявності відповідного обґрунтування) не одержали змістовної оцінки з наведенням відповідних мотивів;

- присуджуючи до стягнення з ТОВ "Оператор ГТС" на користь ТОВ "Індустріальне обладнання" витрати на правничу допомогу, понесені за результатами розгляду справи в суді першої інстанції, суди не дослідили та не надали належної оцінки, чи наводило ТОВ "Індустріальне обладнання" причини неподання доказів розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів; якщо так, чи є ці причини поважними та якими доказами вони підтверджуються (за наявності).

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

13. Господарський суд міста Києва додатковим рішенням від 03.03.2025, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2025 заяву ТОВ "Індустріальне обладнання" про ухвалення додаткового рішення задовольнив частково: стягнув з ТОВ "Оператор ГТС" на користь ТОВ "Індустріальне обладнання" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000 грн, в іншій частині у задоволенні заяви відмовив.

14. Рішення суду першої інстанції мотивоване, зокрема, таким:

- на підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 448 335,10 грн позивач долучив до матеріалів справи низку доказів, зокрема, рахунок №43250 від 10.09.2024, акт виконаних робіт (наданих послуг) №406 від 10.09.2024, платіжну інструкцію №2138 від 11.09.2024, які були створені після ухвалення судом рішення по суті позовних вимог; не всі докази, подані в обґрунтування понесених позивачем витрат, були підписані між адвокатом та позивачем на час судового засідання 09.09.2024;

- попри те, що позивач не зазначав причини неподання доказів розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів, такі докази він подав протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду першої інстанції, а об`єктивна неможливість подання позивачем доказів до закінчення судових дебатів полягала у тому, що частина з них була створена після ухвалення судового рішення;

- суд погоджується з доводами відповідача про те, що ця справа не є складною, адже предметом позову є стягнення заборгованості за поставлений товар, яку було сплачено до ухвалення судом рішення, а також пені та 3% річних; справа не містять виключної правової проблеми, вирішення спору не передбачало дослідження великої кількості доказів, аналізу великої кількості нормативно-правових актів чи здійснення складних розрахунків;

- спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, оскільки судом було встановлено порушення відповідачем договірних зобов`язань, наслідком чого було стягнення з відповідача пені та 3% річних;

- суд критично оцінює доводи відповідача про те, що спір міг бути врегульований шляхом переговорів та консультацій й взагалі була відсутня потреба звертатися до суду, позаяк позивач міг звернутися до відповідача із претензією або вимогою про сплату коштів; такі доводи відповідача спростовуються змістом заяв по суті справи, у яких він вказував на безпідставність позовних вимог;

- оцінивши перелік наданих юридичною фірмою послуг позивачу, зазначених у деталізаціях до рахунків, вартість яких визначена позивачем, суд вважає, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі не відповідає критеріям, встановленим ст.126, а саме критеріям реальності (дійсності та необхідності) та розумності;

- у деталізаціях послуг до рахунків від 15.05.2024 №42415, від 14.06.2024 №42649, від 11.07.2024 №42860, від 14.08.2024 №43066, від 10.09.2024 №43250 визначено послуги, які охоплюють одна одну, або повторюються декілька разів із витрачанням різного часу без зазначення конкретизації повторювання такої послуги; позивач не обґрунтував необхідність участі у справі трьох адвокатів, які фактично дублювали послуги один одного, враховуючи, що, предмет спірних правовідносин не є новим та не становить складності та витрачання великої кількості часу для опрацювання, практика щодо розгляду судами таких спорів є однозначною, послідовною та має бути зрозумілою для адвоката;

- з огляду на помірну складність справи, суд вважає, що підготовка як позовної заяви, так і відповіді на відзив не потребувала від адвокатів правового аналізу значного обсягу законодавства, судової практики щодо вирішення судових спорів про стягнення заборгованості за непоставлений товар та відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, та відповідно значних затрат часу та зусиль адвокатів, а тому, визначення у деталізаціях такої кількості часу на виготовлення заяв по суті справи, є значно завищеним та необґрунтованим, тобто не є реальним; заявлений розмір витрат на виготовлення адвокатами позову та відповіді на відзив не є співрозмірним із складністю справи та виконаними адвокатами роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатами на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданим адвокатами послуг та виконаними роботами, ціною позову;

- суд не вбачає підстав для покладення на відповідача витрат, понесених позивачем у зв`язку з усуненням недоліків позовної заяви;

- у деталізаціях до рахунків включено послуги із представництва інтересів позивача в Господарському суді міста Києва 13.05.2025, 14.05.2025, 30.05.2025, 13.06.2025, 25.06.2025, проте не вказано, в чому саме полягали такі дії адвоката; в Автоматизованій системі діловодства суду відсутні відомості про вчинення представниками позивача жодних дій у ці дні;

- суд вважає необґрунтованим включення до деталізацій телефонних розмов позивача зі своїми представниками, оскільки, по-перше такі послуги не підтверджені доказами, а по-друге, вони (послуги) не відповідають критерію розумності та необхідності, позаяк розмова щодо питань варіантів урегулювання спору чи обговорення подальших дій щодо стягнення заборгованості з відповідача, на думку суду, є непослідовним після пред`явлення позову, а обговорення 26.07.2024 з клієнтом стратегії захисту інтересів та обговорення 07.08.2024 шляхів врегулювання взаємовідносин з відповідачем взагалі не є доречними, оскільки 22.07.2024 було закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті, й позивач не міг змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог;

- з аналогічних підстав необґрунтованим є включення витрат на дорогу під час проведення зустрічі з позивачем 02.05.2024 та 05.06.2024 з відповідачем, а також таких послуг як внутрішньоофісні наради;

- проаналізувавши наданий представниками позивача обсяг послуг, врахувавши складність справи, характер спірних правовідносин, а також те, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути ані способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, ані становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу, керуючись принципами справедливості, верховенства права, критеріями реальності адвокатських витрат в контексті їхньої дійсності та необхідності, а також критерію розумності їхнього розміру, суд, беручи до уваги те, що правничу допомогу позивачеві надавали кілька адвокатів, і суд не може встановити обсяг дієвої участі кожного з них, й відповідно визначити ставку години роботи, дійшов висновку про часткову обґрунтованість заперечень відповідача, у зв`язку з чим витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають зменшенню до 40 000,00 грн.

15. Постанова суду апеляційної інстанції додатково обґрунтована таким:

- щодо тверджень про неврахування принципу пропорційності розподілу судових витрат (п.3 ч.4 ст.129 ГПК), оскільки з відповідача стягнуто лише 3% річних - 33 320,85 грн та пені - 111,06 грн, чим не враховано співмірність між сумою стягнення витрат та сумою задоволених позовних вимог, судова колегія звертає увагу, що за ч.8 ст.129 ГПК у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору;

- як вбачається з рішення Господарського суду міста Києва від 09.09.2024 у цій справі, відповідач подав докази сплати грошових коштів у розмірі 9 373 656,00 грн; ці кошти перераховані вже після звернення позивача з позовом до суду, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про відсутність предмета спору у цій справі в частині стягнення 9 373 656,00 грн боргу, внаслідок чого закрив в цій частині провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК;

- з урахуванням закриття провадження у справі в частині вимог щодо сплати основного боргу та часткового задоволення позову в іншій частині, з огляду на приписи ч.8 ст.129 ГПК, колегія суддів вважає необґрунтованими аргументи щодо обов`язковості застосування при розподілі витрат на правничу допомогу правила, визначеного п.3 ч.4 ст.129 ГПК, в межах пропорційності розподілу судових витрат на правничу допомогу та визначення розміру таких враховуючи виключно суми коштів, що були стягнуті за відповідним рішенням суду;

- щодо доводів про недотримання позивачем вимог ст.221 ГПК при зверненні до господарського суду із заявою про ухвалення додаткового рішення: в силу статей 124 та 129 ГПК позовна заява повинна містити лише попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, натомість докази на підтвердження розміру судових витрат можуть бути подані стороною або до закінчення судових дебатів у справі або ж протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву; вимога про подання відповідних доказів по мірі їх складення процесуальним законом не встановлена, тому доводи відповідача про те, що частина з доказів понесених позивачем судових витрат була у нього в наявності до закінчення судових дебатів, проте не була ним подана й необґрунтовано неможливість їх подання, не є підставою ані для залишення заяви без розгляду, ані для відмови в її задоволенні;

- незважаючи на те, що позивач не зазначав причини неподання доказів розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів, такі докази він подав протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду першої інстанції; подання одних доказів позивачем до закінчення судових дебатів, а інших, що створені після ухвалення судового рішення, узгоджується з правилами, визначеними частинами 6, 8 ст. 129 ГПК.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу, інших заяв учасників справи

16. 15.06.2025 ТОВ "Оператор ГТС" через систему Електронний суд звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2025, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ "Індустріальне обладнання" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

17. ТОВ "Оператор ГТС" посилається на підставу касаційного оскарження, передбачену п.1 ч.2 ст.287 ГПК, та зазначає, зокрема, таке:

- суди попередніх інстанцій застосували ст.221 ГПК без врахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 25.07.2023 у справі №340/4492/22, від 28.01.2025 у справі №910/5810/24, Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22.04.2024 у справі №346/2744/21 (у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат), Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 (заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим), Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 (щодо застосування ст.126 ГПК в частині неспівмірності витрат на правничу допомогу);

- за результатами розгляду справи позов задоволено частково; суди попередніх інстанцій не врахували ці обставини та принцип пропорційності, не врахували співмірність між сумою стягнення витрат та сумою задоволених позовних вимог, обсягу наданих послуг та виконаних адвокатом робіт, відсутність складності справи та шаблонності спору; цей спір не відноситься до категорії високої або середньої складності;

- сторона зобов`язана документально підтвердити витрати на правничу допомогу (аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 28.09.2023 у справі №686/31892/19);

- у детальних описах робіт представники позивача включили внутрішньоофісні наради, обговорення з клієнтом питань "WhatsApp", зустрічі з клієнтом, витрати на дорогу; тобто, були включені послуги, які не є юридичними та не є правничою допомогою; про ці обставини ТОВ "Оператор ГТС" детально вказувало у запереченнях проти витрат на правничу допомогу та апеляційній скарзі на додаткове рішення; суди не надали оцінки цим обставинам.

18. 20.05.2025 надійшов відзив ТОВ "Індустріальне обладнання", в якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін. Також ТОВ "Індустріальне обладнання" заявило до стягнення 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді касаційної інстанції.

19. У відзиві ТОВ "Індустріальне обладнання" зазначає, зокрема, таке:

- касаційна скарга ТОВ "Оператор ГТС" не містить спростування висновків Верховного Суду, викладених у справах №910/16803/19, №921/221/21, №916/2168/22, №161/5317/18, №916/2737/22, №910/6731/24, №911/826/23 та у справі №910/9714/22 та не містить необхідності відступу від висновків Верховного Суду;

- ТОВ "Оператор ГТС" не довело, що суд першої інстанції в повній мірі не врахував, що позов задоволено частково, не врахував принцип пропорційності, не врахував співмірність між сумою стягнення витрат та сумою задоволених позовних вимог, обсяг наданих послуг та виконаних адвокатом робіт, відсутність складності справи та шаблонності спору, а цей спір не відноситься до категорії високої або середньої складності;

- щодо зазначення у детальних описах робіт представників позивача, які включили внутрішньоофісні наради, обговорення з клієнтом питань "WhatsApp", зустрічі з клієнтом, витрати на дорогу; тобто, були включені послуги, які не є юридичними та не є правничою допомогою та суди не надали оцінки цим обставинам; суд першої інстанції у рішенні від 03.03.2025 надав відповідь на ці доводи;

- щодо тверджень ТОВ "Оператор ГТС" сторона зобов`язана документально підтвердити витрати на правничу допомогу (аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 28.09.2023 у справі №686/31892/19); варто звернути увагу, що суди попередніх інстанцій дослідили та надали оцінку доказам;

- оскаржувані рішення містять послідовну та ґрунтовну оцінку позиції позивача, відповідача та наданих сторонами доказів; суди попередніх інстанцій повністю дотримались норм матеріального та процесуального права, клопотання відповідача про зменшення суми витрат на правничу допомогу задоволено.

Надходження касаційної скарги на розгляд Верховного Суду

20. Верховний Суд ухвалою від 07.07.2025 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Оператор ГТС", розгляд касаційної скарги призначив у відкритому судовому засіданні на 06.08.2025.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо застосування ст.221 ГПК

21. ТОВ "Оператор ГТС" у касаційній скарзі зазначає, що суди попередніх інстанцій застосували ст.221 ГПК без врахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 25.07.2023 у справі №340/4492/22, від 28.01.2025 у цій справі №910/5810/24, Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22.04.2024 у справі №346/2744/21 (у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат).

22. Верховний Суд щодо цих доводів скаржника зазначає таке.

23. Згідно з частинами 1, 2 ст.124 ГПК разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

24. Частиною 8 ст.129 ГПК передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

25. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч.1 ст.221 ГПК).

26. Скаржник зауважує, що при новому розгляді цієї справи ТОВ "Індустріальне обладнання" не надало доказів, які підтверджують понесення витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів, а також не надало доказів, які підтверджують наявність поважних причин неможливості подання документів, які підтверджують витрати на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів, що свідчить про недотримання вимог ст.221 ГПК.

27. При цьому, скаржник вважає, що суди попередніх інстанцій застосували ст.221 ГПК без врахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 28.01.2025 у цій справі №910/5810/24, від 25.07.2023 у справі №340/4492/22, Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22.04.2024 у справі №346/2744/21.

28. Верховний Суд враховує, що ТОВ "Оператор ГТС", оскаржуючи додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2024, вже посилався на неврахування судами висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 25.07.2023 у справі №340/4492/22, від 22.04.2024 у справі №346/2744/21, а Верховний Суд у постанові від 28.01.2025 у цій справі надав відповідь на ці доводи скаржника.

29. Так, Верховний Суд у постанові від 28.01.2025 у цій справі №910/5810/24, на яку посилається скаржник, вказав, що хоча постанови Верховного Суду від 25.07.2023 у справі №340/4492/22 та від 22.04.2024 у справі №346/2744/21 ухвалені в порядку адміністративного та цивільного судочинства, проте положення законодавства однаково регулюють порядок подання доказів розміру понесених судових витрат, зокрема, в разі пропуску встановленого строку (до закінчення судових дебатів у справі). Втім, Верховний Суд вважав, що правовідносини в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, які виникли у справах №340/4492/22 та №910/5810/24, не є подібними.

30. В іншій постанові від 22.04.2024 у справі №346/2744/21 Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, пославшись на постанову Верховного Суду від 10.01.2024 у справі №285/5547/21, наголосила:

- якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, вона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі;

- у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

31. При цьому, з обставин справи №346/2744/21 вбачається, що ні до відзиву, ні до закінчення судових дебатів, ні протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду першої інстанції відповідач доказів понесення відповідних судових витрат не надав.

32. У цій же справі (№910/5810/24) на підтвердження витрат у розмірі 448 335,10 грн представник ТОВ "Індустріальне обладнання" 13.09.2024, тобто протягом п`яти днів з моменту ухвалення рішення судом першої інстанції, подав до суду заяву про долучення доказів понесених судових витрат та копії документів:

- ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АА №1442177;

- договору про надання правової допомоги від 10.04.2024 №3125-1306 та умов надання юридичних послуг Юридичною фірмою "Ілляшев та Партнери";

- рахунку від 15.05.2024 №42414 із деталізацією на суму 109 346,27 грн, рахунку від 14.06.2024 №42649 із деталізацією на суму 71 093,70 грн, рахунку від 11.07.2024 №42860 із деталізацією на суму 88 834,00 грн, рахунку від 14.08.2024 №43066 із деталізацією на суму 111 994,94 грн, рахунку від 10.09.2024 №43250 із деталізацією на суму 67 066,19 грн;

- акта виконаних робіт (наданих послуг) від 20.05.2024 №247, акта виконаних робіт (наданих послуг) від 18.07.2024 №345, акта виконаних робіт (наданих послуг) від 26.07.2024 №359, акта виконаних робіт (наданих послуг) від 27.08.2024 №393, акта виконаних робіт (наданих послуг) від 10.09.2024 №406;

- платіжних інструкцій від 20.05.2024 №1884, від 18.07.2024 №1998, від 26.07.2024 №2020, від 27.08.2024 №2093, від 11.09.2024 №2138.

33. Усі документи, окрім рахунку від 10.09.2024 №43250 з деталізацією на суму 67 066,19 грн, акта виконаних робіт (наданих послуг) від 10.09.2024 №406 та платіжної інструкції від 11.09.2024 №2138, датовані до моменту ухвалення Господарським судом міста Києва рішення від 09.09.2024.

34. Суди попередніх інстанцій встановили, що з Умов надання послуг (які визначають засади співробітництва між Юридичною фірмою "Ілляшев та Партнери" та ТОВ "Індустріальне обладнання") вбачається, що:

- вартість послуг юридичної фірми, якщо інше не обумовлено з клієнтом або не визначено фіксованим тарифом, розраховується, виходячи з почасової ставки (пп.5.1);

- юридична фірма, як правило, виставляє рахунки щомісячно; разом із рахунком може надаватись деталізація, яка, як правило, містить номер та дату рахунку, до якого вона додається, період, за який виставляється рахунок, вид виконаних робіт із зазначенням дати виконання, виконавця, витраченого часу (у випадку розрахунку гонорару в залежності від витраченого часу), розміру премії, загальної вартості послуг за період, найменування витрат, їх розмір, загальний розмір витрат за період; при цьому така деталізація не є бухгалтерським документом (пункти 8.1, 8.2);

35. Отже, Юридична фірма "Ілляшев та Партнери" та ТОВ "Індустріальне обладнання" погодили погодинну обрахунок вартості послуг адвоката, а також порядок виставлення рахунків на оплату послуг разом із деталізацією наданих послуг.

36. Суди попередніх інстанцій під час нового розгляду на виконання вказівок Верховного Суду, викладених у постанові від 28.01.2025 у цій справі №910/5810/24, вказали, що попри те, що позивач не зазначав причини неподання доказів розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів, такі докази він подав протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду першої інстанції, а об`єктивна неможливість подання позивачем доказів до закінчення судових дебатів полягала у тому, що частина з них була створена після ухвалення судового рішення.

37. Тобто, на момент прийняття рішення суду першої інстанції всі документи, що підтверджують розмір наданої правничої допомоги, не могли бути складені з огляду, зокрема, з огляду на погодинний обрахунок вартості послуг адвоката, а ТОВ "Індустріальне обладнання" не могло подати їх раніше.

38. Отже, суди попередніх інстанцій врахували вказівки Верховного Суду, викладені у постанові від 28.01.2025 у цій справі, та надали оцінку причинам, з яких ТОВ "Індустріальне обладнання" не подало докази, що підтверджують розмір понесених ним судових витрат, до закінчення судових дебатів у справі.

39. Верховний Суд звертає увагу скаржника, що Верховний Суд неодноразово розглядав питання можливості розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, якщо докази понесення витрат на правничу допомогу були подані після ухвалення остаточного рішення та за відсутності обґрунтування причин неможливості подання таких доказів до моменту ухвалення рішення (постанови від 25.09.2024 у справі №910/1007/22, від 01.07.2025 у справі №911/2191/24, від 01.07.2025 у справі №911/2192/24, від 24.06.2025 у справі №911/1623/24).

40. Верховний Суд у наведених вище справах враховував, що деякі докази понесення витрат на правничу допомогу були складені після ухвалення остаточного рішення, а тому вважав за можливе здійснити перевірку цих доказів і надати їм відповідну оцінку.

41. Так, наприклад, у постанові від 25.09.2024 у справі №910/1007/22 Верховний Суд вирішував питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених ТОВ "Оператор ГТС" (яке є скаржником у цій справі) у суді касаційної інстанції. За обставинами справи №910/1007/22 ТОВ "Оператор ГТС" протягом п`яти днів з моменту ухвалення постанови звернулося із заявою про стягнення витрат, до якої надало докази понесення таких витрат. Верховний Суд врахував, що сторони погодили обрахунок вартості послуг адвоката, а також те, що акти приймання-передачі адвокатських послуг та звіти про надані послуги не могли бути подані раніше. За результатом розгляду заяви ТОВ "Оператор ГТС" про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи №910/1007/22 у суді касаційної інстанції, Верховний Суд дійшов висновку про її часткове задоволення.

42. З огляду на це, Верховний Суд вважає, що суд першої інстанції правильно вважав за можливе здійснити перевірку наданих ТОВ "Індустріальне обладнання" доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції та надати їм оцінку.

Щодо співмірності витрат на правничу допомогу та доказів, поданих на їх підтвердження

43. ТОВ "Оператор ГТС" у касаційній скарзі зазначає, що суди попередніх інстанцій не врахували висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 (щодо застосування ст.126 ГПК в частині неспівмірності витрат на правничу допомогу), Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 (щодо реальності витрат), Верховного Суду від 28.09.2023 у справі №686/31892/19 (сторона зобов`язана документально підтвердити витрати на правничу допомогу).

44. Скаржник вказує, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).

45. На переконання ТОВ "Оператор ГТС" суди неправильно застосували ст.126 ГПК, оскільки не врахували його заперечення проти стягнення витрат на правничу допомогу, неспівмірність витрат на правничу допомогу зі складністю справи та обсягом матеріалів у справі, а також те, що фактично позовні вимоги у справі №910/5810/24 були задоволені лише частково. Скаржник вказує, що спір не відноситься до категорії високої або середньої складності, у позивача була відсутня необхідність у пошуку та збиранні доказів, позовна заява є стандартною та шаблонною.

46. У відзиві ТОВ "Індустріальне обладнання" зазначає, що доводи скаржника є необґрунтованими та отримали свою оцінку судами попередніх інстанцій; оскаржувані рішення містять послідовну та ґрунтовну оцінку позиції позивача, відповідача та наданих сторонами доказів; суди попередніх інстанцій повністю дотримались норм матеріального та процесуального права, клопотання відповідача про зменшення суми витрат на правничу допомогу задоволено.

47. Верховний Суд щодо цих доводів скаржника зазначає таке.

48. За змістом ч.4 ст.126 ГПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

49. Відповідно до усталеної практики Верховного Суду у разі недотримання вимог ч.4 ст.126 ГПК суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони (ч.5 ст.126 ГПК, постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

50. Верховний Суд з посиланням на ч.6 ст.126 ГПК неодноразово зазначав, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, постанови Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №826/2689/15; від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

51. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, на яку посилається скаржник, зазначено, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

52. Однак, як вже було зазначено та встановлено судами попередніх інстанцій, у цій справі Юридична фірма "Ілляшев та Партнери" та ТОВ "Індустріальне обладнання" погодили не фіксовану ціну за надання правничої допомоги, а погодинний обрахунок вартості послуг адвоката.

53. Верховний Суд враховує, що предметом спору у цій справі були вимоги ТОВ "Індустріальне обладнання" до ТОВ "Оператор ГТС" про стягнення 9 415 746,24 грн, з яких: 9 373 656,00 грн - заборгованість за поставлений товар, 41 950,40 грн - 3% річних, 139,84 грн - пеня.

54. Після відкриття провадження у цій справі ТОВ "Оператор ГТС" сплатило на користь ТОВ "Індустріальне обладнання" 9 373 656 грн основного боргу, фактично погодившись із його наявністю та розміром (що вказано у постанові Верховного Суду від 28.01.2025 у цій справі). Щодо інших позовних вимог: позов був задоволений частково шляхом стягнення з ТОВ "Оператор ГТС" на користь ТОВ "Індустріальне обладнання" 33 320,85 грн 3% річних, 111,06 грн пені.

55. За результатами розгляду справи ТОВ "Індустріальне обладнання" просило стягнути з ТОВ "Оператор ГТС" витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 448 335,10 грн.

56. За результатами нового розгляду справи суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, стягнув з ТОВ "Оператор ГТС" на користь ТОВ "Індустріальне обладнання" 40 000 грн витрат на правничу допомогу, що складає менше 10% від суми витрат, яку просило стягнути ТОВ "Індустріальне обладнання" та 0,43% від суми позову, вказаній у позовній заяві.

57. При цьому, суд першої інстанції врахував подані ТОВ "Оператор ГТС" проти стягнення судових витрат, дійшовши висновку про їх часткову обґрунтованість, що прямо вбачається з додаткового рішення суду.

58. Суд апеляційної інстанції вважав вмотивованими висновки про співмірність та розумність судових витрат у цій справі з урахуванням предмета спору, об`єму відповідної роботи, що є підставою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанцій у сумі 40 000 грн.

59. Отже, під час розгляду заяви ТОВ "Індустріальне обладнання" про стягнення витрат на правничу допомогу суди попередніх інстанцій як надали оцінку запереченням ТОВ "Оператор ГТС", так і врахували засаду співмірності розміру адвокатських витрат, закріплену у ч.4 ст.126 ГПК.

60. Крім того, Верховний Суд вважає необґрунтованими доводи ТОВ "Оператор ГТС" про відсутність доказів понесення витрат на правничу допомогу.

61. Так, Верховний Суд у постанові від 28.09.2023 у справі №686/31892/19, на яку посилається скаржник, вказав:

"Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення".

62. У цій же справі ТОВ "Індустріальне обладнання" надало докази понесення витрат, яким суди попередніх інстанцій надали оцінку, що вбачається з оскаржуваних рішень.

63. Скаржник також вважає, що суди попередніх інстанцій не врахували висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, а саме: "Звертаємо увагу суду на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої доцільності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04)".

64. Втім, скаржник не наводить аргументів щодо того, що понесені ТОВ "Індустріальне обладнання" витрати не були фактичними і неминучими.

65. Крім того, посилаючись додаткові постанови Верховного Суду від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18 та зазначаючи, що відшкодуванню підлягають витрати, які мають розумний розмір, ТОВ "Оператор ГТС" не обґрунтовує, в чому саме, на його думку, полягає нерозумність стягнутих судами витрат на правничу допомогу.

66. Таким чином, доводи ТОВ "Оператор ГТС" про порушення судами попередніх інстанцій ст.126 ГПК та неврахування висновків Верховного Суду не знайшли свого підтвердження.

Щодо інших доводів скаржника

67. У касаційній скарзі ТОВ "Оператор ГТС" вказує, що за результатами розгляду справи позов задоволено частково; суди попередніх інстанцій не врахували ці обставини та принцип пропорційності; у детальних описах робіт представники позивача включили внутрішньоофісні наради, обговорення з клієнтом питань "WhatsApp", зустрічі з клієнтом, витрати на дорогу; тобто, були включені послуги, які не є юридичними та не є правничою допомогою; про ці обставини ТОВ "Оператор ГТС" детально вказувало у запереченнях проти витрат на правничу допомогу та апеляційній скарзі на додаткове рішення; суди не надали оцінки цим обставинам.

68. У відзиві ТОВ "Індустріальне обладнання" зазначає, що суди попередніх інстанцій надали відповідь на ці доводи скаржника.

69. Верховний Суд щодо доводів в цій частині вказує таке.

70. Звертаючись до Верховного Суду з касаційною скаргою на оскаржувані рішення, ТОВ "Оператор ГТС" посилається на підставу касаційного оскарження, передбачену п.1 ч.2 ст.287 ГПК, а, отже, він має мотивувати неправильне застосування норм матеріального права та/або недотримання вимог процесуального права судами попередніх інстанцій посиланням на відповідні висновки Верховного Суду щодо застосування конкретних норм права у подібних правовідносинах, а не наводити власні міркування.

71. Втім, скаржник в частині доводів про непропорційність витрат, ненадання оцінки обставинам включення до обсягу правничої допомоги витрат на внутрішньоофісні наради, обговорення з клієнтом питань "WhatsApp", зустрічі з клієнтом, на дорогу не посилається на неврахування висновків Верховного Суду, а його доводи в цілому підпадають під підставу касаційного оскарження, визначену п.4 ч.2 ст.287 ГПК.

72. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 ч.1 ст.287 ГПК, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 ст.310 цього Кодексу (п.4 ч.2 ст.287 ГПК).

73. Відповідно до п.1 ч.3 ст.310 ГПК підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 ч.2 ст.287 ГПК.

74. За змістом п.1 ч.3 ст.310 ГПК достатньою підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є не саме по собі порушення норм процесуального права у вигляді не дослідження судом зібраних у справі доказів, а зазначене процесуальне порушення у сукупності з належним обґрунтуванням скаржником заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 ч.2 ст.287 цього Кодексу.

75. Така правова позиція є послідовною та сталою і викладена у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постановах від 12.10.2021 у справі №905/1750/19, 20.05.2021 у справі №905/1751/19, від 12.10.2021 у справі №905/1750/19, від 20.05.2021 у справі №905/1751/19, від 02.12.2021 у справі №922/3363/20, від 16.12.2021 у справі №910/18264/20 та від 13.01.2022 у справі №922/2447/21 тощо.

76. Як зазначалося вище, під час здійснення касаційного провадження у цій справі, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість підстави касаційного оскарження, передбаченої п.1 ч.2 ст.287 ГПК, тому посилання скаржника на те, що суди попередніх не надали оцінки всім доказам у справі (що підпадає під підставу касаційного оскарження, передбачену п.4 ч.2 ст.287 ГПК), є необґрунтованим.

Щодо заяви ТОВ "Індустріальне обладнання" про розподіл витрат, понесених у суді касаційної інстанції

77. У відзиві ТОВ "Індустріальне обладнання" заявило клопотання про стягнення з ТОВ "Оператор ГТС" 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді касаційної інстанції.

78. Розрахункові судові витрати позивача під час підготовки, відзивів на касаційні скарги та розгляду справи в Верховному Суді складаються з витрат на професійну правову допомогу в сумі 10 000,00 грн, які підтверджуються копіями Договору №29/06-2023/Ін/2 від 29.06.2023 (далі - Договір), додаткової угоди №08/07-25 від 08.07.2025 до Договору, платіжної інструкції №2764 від 08.07.2025, копією акта №14/07-25 від 14.07.2025 та іншими доказами, які будуть надані відповідно до норм ГПК.

79. Так, 29.06.2023 ТОВ "Індустріальне обладнання" та Адвокатське бюро "Леоніда Тамазликар" (далі - Бюро) уклали Договір, за умовами якого:

- безпосереднє представництво інтересів клієнта від імені Бюро за цим договором здійснює адвокат Тамазликар Леонід Йосипович; Бюро може залучати до виконання укладених ним договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних, засадах, при цьому, зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності (п.1.5);

- визначений цим Договором об`єм правової допомоги може бути змінений (збільшений/зменшений) виключно за згодою сторін, шляхом укладення додаткової письмової угоди (п.1.6);

- правнича допомога за цим Договором надається Бюро за письмовими та/або усними дорученнями клієнта протягом строку дії Договору (п.2.1);

- загальна вартість правової допомоги за цим Договором дорівнює загальній вартості наданої правової допомоги, відображеної в актах про приймання-передавання наданої правової допомоги (п.4.1);

- Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими особами обох сторін та діє до повного виконання сторонами без обмеження строку (п.9.1).

80. 08.07.2025 ТОВ "Індустріальне обладнання" та Бюро уклали додаткову угоду №08/07-25 від 08.07.2025 до Договору про таке:

1) Сторони Договору досягли обопільної згоди про внесення змін у ч.4 Договору (вартість правової допомоги та порядок її оплати) доповнивши його п.4.25. такого змісту: "4.25. Вартість правової допомоги щодо захисту прав та інтересів клієнта у Верховному Суді Касаційному господарському суді в ході розгляду касаційної скарги ТОВ "Оператор ГТС" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2025, постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2025 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з ТОВ "Оператор ГТС" на користь ТОВ "Індустріальне обладнання" витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/5810/24, узгодження правової позиції з клієнтом, підготовка та подання до Верховного Суду відзиву на касаційну скаргу, участь в судовому засіданні, підготовка та подання до суду заяв, клопотань, заперечень, визначена сторонами Договору у фіксованій сумі, незалежно від кількості підготовлених документів та витраченого Бюро часу та складає 10 000,00 (десять тисяч) грн".

2) Визначена в п.1 цієї додаткової угоди сума вартості правової допомоги сплачується клієнтом на рахунок Бюро протягом 3-х днів.

81. 08.07.2025 ТОВ "Індустріальне обладнання" сплатило на користь Бюро 10 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №2764.

82. 14.07.2025 ТОВ "Індустріальне обладнання" та Бюро склали акт №14/07-25 приймання-передачі наданої правничої допомоги, в якому вказали, зокрема, таке:

- відповідно до умов Договору та додаткової угоди №13/01-25 Бюро надало, а клієнт прийняв надану правничу допомогу: захист прав та інтересів клієнта у Верховному Суді в ході розгляду касаційної скарги ТОВ "Оператор ГТС" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2025 та додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2025 у справі №910/5810/24 шляхом: аналізу та вивчення касаційних скарг та ухвали Верховного Суду від 07.01.2025 у справі №910/5810/24; узгодження правової позиції з клієнтом; підготовки та подання до Верховного Суду відзиву на касаційну скаргу; участь в судовому засіданні, призначеному на 06.08.2025 о 14:45 год. в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів, вартістю 10 000,00 грн;

- вартість наданої правничої допомоги сплачується клієнтом в строк визначений п.4.4. Договору;

- сторони погоджують, що професійна правнича допомога вважається отриманою, клієнт підтверджує факт і дату отримання правничої допомоги в зазначеному обсязі та заявляє про відсутність будь-яких претензій чи застережень щодо, якості правничої допомоги та її вартості;

- клієнт претензій до адвокатського Бюро не має.

83. Заперечення ТОВ "Оператор ГТС" щодо стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді касаційної інстанції, не надходили.

84. Розглянувши клопотання ТОВ "Індустріальне обладнання" про стягнення з ТОВ "Оператор ГТС" витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді касаційної інстанції, Верховний Суд вважає, що воно підлягає задоволенню з огляду на таке.

85. Згідно положень ч.3 ст.126 ГПК для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

86. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 с.126 ГПК).

87. Відповідно до усталеної практики Верховного Суду у разі недотримання вимог ч.4 ст.126 ГПК суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони (ч.5 ст.126 ГПК, постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

88. Верховний Суд з посиланням на ч.6 ст.126 ГПК неодноразово зазначав, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, постанови Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №826/2689/15; від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

89. ТОВ "Оператор ГТС" не скористалося своїм правом подати клопотання про зменшення розміру понесених ТОВ "Індустріальне обладнання" витрат на правничу допомогу.

90. З огляду на відсутність клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, Верховний Суд при розгляді клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу керується критеріями, викладеними у ст.129 ГПК.

91. Згідно з ч.5 ст.129 ГПК під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

92. При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

93. Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п.21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

94. Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах відомості щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

95. Такі докази відповідно до ч.1 ст.86 ГПК суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

96. Верховний Суд враховує, що звернення ТОВ "Оператор ГТС" до Верховного Суду із касаційною скаргою було визнано необґрунтованим; за наслідком розгляду такої скарги Верховний Суд дійшов висновку про залишення оскаржуваних рішень без змін.

97. Крім того, представник ТОВ "Індустріальне обладнання" адвокат Тамазликар Л.Й. взяв участь у судовому засіданні у Верховному Суді, яке відбулося 06.08.2025, у режимі відеоконференції.

98. Дослідивши зміст заяви ТОВ "Індустріальне обладнання" про відшкодування судових витрат у зв`язку із розглядом справи у суді касаційної інстанції, Верховний Суд встановив, що заявлені витрати були безпосередньо пов`язані із розглядом справи.

99. В матеріалах справи наявні докази вчинення представником ТОВ "Індустріальне обладнання" дій, вказаних в акті №14/07-25 приймання-передачі наданої правничої допомоги від 14.07.2025 за Договором (підготовка відзиву на касаційну скаргу, участь у судовому засіданні Верховного Суду 06.08.2025).

100. Враховуючи зазначене, оцінивши подані заявником докази на підтвердження понесених ним витрат, доводи заявника про розподіл витрат на професійну правничу допомогу та відсутність заперечення щодо них, виходячи обставин справи, та керуючись ст.129 ГПК, Верховний Суд дійшов висновку, що заява ТОВ "Індустріальне обладнання" про відшкодування судових витрат у зв`язку із розглядом справи у суді касаційної інстанцій підлягає задоволенню.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

101. Відповідно до ч.1 ст.300 ГПК, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

102. Згідно із ч.1 ст.309 ГПК суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених ст.300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

103. Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновків про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішень судів попередніх інстанцій - без змін.

Судові витрати

104. Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, то витрати ТОВ "Індустріальне обладнання" на професійну правничу допомогу покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2025 у справі №910/5810/24 залишити без змін.

3. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріальне обладнання" про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи №910/5810/24 у суді касаційної інстанції, задовольнити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м. Київ, проспект Любомира Гузара, 4, Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріальне обладнання" (65029, Одеська область, м. Одеса, вул. Князівська, буд. 3, Код ) 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді касаційної інстанції.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді О. Кролевець

О. Мамалуй