ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.08.2025м. СумиСправа № 920/670/25

Господарський суд Сумської області у складі

судді Резніченко О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Бублик Т.Д.

розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріалами справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОКЛААС КОМПАНІ (вул. Філатова, буд. 10а, оф. 2/12, м. Київ, 01042, )

до відповідача: Державного підприємства Дослідне господарство Правдинське Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України (вул. Іванівська, буд. 1, с. Іванівка, Великописарівський район, Сумська область, 42839, )

про стягнення 1430813,60 грн

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача 1430813,60 грн, у тому числі: 907699,50 грн основного боргу, 36705,88 грн 3% річних, 144723,74 грн інфляційне збільшення, 341684, 48 штрафних санкцій, нарахованих у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору №21/09-23-суб суборенди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем від 21.09.2023, а також судові витрати по справі.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що між сторонами було укладено Договір суборенди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем. Позивач передав у користування відповідачу техніку з екіпажем, відповідач послуги спожив, акти підписав без заперечень, проте відповідач має несплачену заборгованість по договору. Тому позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості з орендної плати, пені, інфляційних збитків та 3% річних.

Ухвалою суду від 26.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначене на 07.07.2025.

04.07.2025 від відповідача до суду надійшло клопотання (вх. №3256) про розгляд справи за відсутності його представника, у вирішенні спору по суті покладається на розсуд суду.

У судовому засіданні 07.07.2025 суд постановив закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду по суті на 06.08.2025.

06.08.2025 від представника позивача надійшла заява (вх. №3717) про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

21 вересня 2023 р. між Позивачем та Відповідачем був укладений Договір №21/09-23-суб суборенди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем (далі за текстом договір, а.с. 18-19).

Відповідно до п. 1.1. Договору, у порядку та на умовах, визначених цим Договором та згідно статтей 798 та 805 ЦК України, Орендар зобов`язується передати Суборендареві в строкове платне користування транспортні засоби та самохідні машини та механізми разом із обслуговуючим персоналом, а Суборендар зобов`язується прийняти Техніку Орендаря та сплачувати Орендарю орендну плату за її використання.

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що ознаки техніки, її характеристики тощо, в розрізі кожної одиниці відображаються сторонами в Акті приймання-передачі техніки до цього Договору.

Відповідно до п. 4.1. договору техніка вважається переданою в оренду з дати підписання сторонами акту приймання-передачі техніки до цього Договору.

Згідно з п.5.2. Договору загальна ціна договору обчислюється, виходячи з усіх актів наданих послуг, в яких зазначається об`єм виконаних робіт Технікою, що підписані Сторонами та скріплені печатками.

Відповідно до п. 5.3. Договору, розрахунок за даним договором здійснюється з моменту підписаних сторонами фінального акту наданих послуг з оренди Техніки.

21 вересня 2023 року між сторонами було укладено Додаткову угоду до Договору №21/09-23-суб (а.с. 21).

Згідно предмету додаткової угоди сторони дійшли згоди, що орендна плата визначається за один гектар оренди комбайна 1350 грн/га з ПДВ відповідно.

21 вересня 2023 року між сторонами було підписано Акт приймання-передачі Техніки по договору суборенди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем №21/09-23 від 21 вересня 2023 року.

Згідно даного акту Орендар передав, а Суборендар прийняв комбайн зернозбиральний CLAAS LEXION 480, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Також 21 вересня 2023 року між сторонами було підписано Акт приймання-передачі GPS-обладнання до договору суборенди транспортних засобів та самохідних механізмів з екіпажем №21/09-23 від 21 вересня 2023 року.

Згідно даного акту Орендар передав, а Суборендар прийняв Трекер ВІ 530 R TREK.

В подальшому між Орендарем та Суборендарем було підписано Акт приймання-передачі Техніки (повернення) до договору суборенди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем №21/09-23-суд від 21 вересня 2023 року.

Згідно даного Акту Суборендар повернув, Орендар прийняв наступну Техніку: Комбайн зернозбиральний CLAAS LEXION 480, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно Акту наданих послуг від 01 листопада 2023 року Відповідач мав сплатити на рахунок Позивача 907 699, 50 грн (а.с.17).

Зазначений акт підписаний належним чином представниками сторін та скріплений їх печатками. У акті також зазначено, що відповідач претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має.

Відповідно до п. 5.3. договору розрахунок за даним договором здійснюється з моменту підписання сторонами фінального акту наданих послуг з оренди техніки. Суборендар здійснює оплату наданих послуг з оренди техніки до 31.12.2023.

Проте, порушуючи терміни оплати, Відповідач не сплатив грошові кошти в розмірі 907 699, 50 грн.

22 квітня 2024 року позивач надсідав на адресу відповідача претензію №5 з вимогою про сплату заборгованості, проте станом на дату подання даного позову (15.05.2025) заборгованість Відповідача з орендних платежів перед Позивачем складає 907699,50 грн.

Заборгованість відповідач не сплатив, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано доводів позивача. Тому вказані вище обставини доведені позивачем перед судом належними та допустимими доказами, про які зазначено вище та є такими, що встановлені судом.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Щодо стягнення основної суми боргу.

Згідно з ст. 526, ст. 530 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Сторони при виконанні договорів повинні діяти добросовісно і справедливо по відношенню до іншої сторони договору, повинні фактично виконувати умови договору, а не ухилятись від виконання обов`язків з формальних причин.

Відповідно до п.п. 6.2.1. Договорів суборендар зобов`язується своєчасно сплачувати орендну плату.

Позивачем заявлена до стягнення заборгованість у розмірі 907699,50 грн. Як вже зазначалось, вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Враховуючи все вищезазначене, суд дійшов висновку, що відповідачем порушені права позивача, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 907699,50 грн боргу є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення пені.

Згідно зі ст. 230, 231 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 341684 грн 48 коп. пені, нарахованої за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за Договором.

Суспільні відносини щодо укладання та виконання господарських договорів регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Абзацом другим частини першої статті 193 ГК України встановлено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як зазначено в частині сьомій статті 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

За змістом частини другої статті 9 ЦК України законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.

Тож до правовідносин сторін договору щодо забезпечення належного виконання господарського договору штрафними санкціями (неустойка, штраф, пеня) слід застосовувати положення глави 26 ГК України.

Згідно зі статтею 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частина перша статті 173 ГК України містить визначення господарського зобов`язання, яким визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Тобто в розумінні статей 173 та 230 ГК України пеня є різновидом господарської санкції за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, суть якого може полягати як в зобов`язанні сплатити гроші (грошове зобов`язання), так і в зобов`язанні виконати роботу, передати майно, надати послугу (негрошове зобов`язання).

Відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Отже, застосування до боржника, який порушив господарське зобов`язання, штрафних санкцій у вигляді пені або штрафу, передбачених частиною четвертою статті 231 ГК України, є можливим, оскільки суб`єкти господарських відносин наділені законодавцем правом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом встановлення при укладанні договору санкції за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань і пеня застосовується за порушення будь-яких господарських зобов`язань, а не тільки за невиконання грошового зобов`язання.

Враховуючи те, що під час укладення Договору сторони не передбачили такий вид відповідальності у вигляді стягнення пені за порушення грошового зобов`язання з боку відповідача, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 341684 грн 48 коп. пені є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Стосовно вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних збитків.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 144723 грн 74 коп. інфляційних збитків та 36705 грн 88 коп. 3% річних, нарахованих за період з 01.01.2024 по 07.05.2025.

Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень ст. 625 Цивільного кодексу України, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних збитків додано до позовної заяви (а.с. 22, 36).

Враховуючи встановлений судом факт прострочення відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 144723 грн 74 коп. інфляційних збитків та 36705 грн 88 коп. 3% річних, нарахованих за період з 01.01.2024 по 07.05.2025 є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що судом позовні вимоги позивача до відповідача задоволені частково, то на відповідача покладаються витрати із сплати судового збору в розмірі 13069 грн 55 коп., витрати зі сплати судового збору в розмірі 4100 грн 21 коп. покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОКЛААС КОМПАНІ до Державного підприємства Дослідне господарство Правдинське Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України про стягнення 1430813 грн 60 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства Дослідне господарство Правдинське Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України (вул. Іванівська, буд. 1, с. Іванівка, Великописарівський район, Сумська область, 42839, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОКЛААС КОМПАНІ (вул. Філатова, буд. 10а, оф. 2/12, м. Київ, 01042, ) 907699 грн 50 коп. основного боргу, 36705 грн 88 коп. 3% річних, 144723 грн 74 коп. інфляційного збільшення, 13069 грн 55 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. У позові у частині стягнення 341684 грн 48 коп. пені відмовити.

4. Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4100 грн 21 коп. покласти на позивача.

5. Видати Товариству з обмеженою відповідальністю АГРОКЛААС КОМПАНІ наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін зазначені у п. 2 резолютивної частини даного рішення.

Повне судове рішення складено 07.08.2025.

Суддя О.Ю. Резніченко