СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року м. Харків Справа № 917/338/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Лакіза В.В., суддя Мартюхіна Н.О.,

за участі секретаря судового засідання Борсук В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Луценко» (вх. №1491П) на рішення Господарського суду Полтавської області від 20.05.2025 (рішення ухвалене суддею Кльоповим І.Г. в приміщені Господарського суду Полтавської області 20.05.2025 о 09:52 год, повне рішення складено 10.06.2025) у справі №917/338/22

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Луценко», с. Свічкареве, Кобеляцький район, Полтавська область, 39211 (адреса для листування вул. Котляревського,6, оф.1, м. Полтава, 36020)

до 1. Білицької селищної ради, вул. Кобеляцька, 53-б, смт. Білики, Полтавський район, Полтавська область,39220

2. Комунального підприємства «Білики-Агро» Білицької селищної ради, вул.Кобеляцька,53а, смт. Білики, Полтавський район, Полтавська область, 39220

третя особа Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул.Уютна,23, м. Полтава, 36000).

про визнання права постійного користування та витребування у постійне користування

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2022 року ПАТ «Луценко» звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою, в якій просить суд визнати за ПАТ «Луценко» право постійного користування земельною ділянкою, площею 24,9998 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :00:011:0849, яка була сформована в результаті поділу земельної ділянки площею 25,9999 га з кадастровим номером :00:011:0791 та розташована на території Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області; усунути перешкоди у здійсненні Публічним акціонерним товариством «Луценко» права постійного користування земельною ділянкою площею 24,9998 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :00:011:0849, розташованої на території Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області, які здійснюються з боку відповідачів.

В подальшому, позивачем до місцевого господарського суду подано заяву про зміну предмету позову, в якій він просить вважати поданими до судового розгляду наступні позовні вимоги:

- визнати за Публічним акціонерним товариством «Луценко» (, юридична адреса: 39211, Полтавська обл., Кобеляцький район, с. Свічкареве) право постійного користування земельною ділянкою, площею 24.9998 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :00:011:0849, яка була сформована в результаті поділу земельної ділянки площею 25,9999 га з кадастровим номером :00:011:0791 та розташована на території Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області;

- витребувати у постійне користування Публічного акціонерного товариства «Луценко» (, юридична адреса: 39211, Полтавська обл., Кобеляцький район, с. Свічкареве) з незаконного володіння Комунального підприємства «Білики-Агро» (, юридична адреса: 39210, Полтавська обл., Полтавський район, смт. Білики, вул. Кобеляцька, 53а) земельну ділянку площею 24.9998 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :00:011:0849, розташовану на території Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області.

Судом першої інстанції прийнято подану позивачем заяву про зміну предмету позову.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 20.05.2025 у справі №917/338/22 відмовлено у задоволенні позову.

ПАТ «Луценко» звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 20.05.2025 у справі №917/338/22 за позовом ПАТ «Луценко» до Білицької селищної ради, КП «Білики-Агро» Білицької селищної ради, третя особа - Головне управління Держгеокадасту у Полтавській області, про визнання права постійного користування та витребування у постійне користування, та прийняти нове рішення, яким позов ПАТ «Луценко» задовольнити повністю та:

- визнати за Публічним акціонерним товариством «Луценко» право постійного користування земельною ділянкою, площею 24,9998 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :00:011:0849, яка була сформована в результаті поділу земельної ділянки площею 25,9999 га з кадастровим номером :00:011:0791 та розташована на території Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області;

- витребувати у постійне користування Публічного акціонерного товариства «Луценко» з незаконного володіння Комунального підприємства «Білики-Агро» земельну ділянку площею 24.9998 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :00:011:0849, розташовану на території Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області. Стягнути з відповідача понесені ПАТ «Луценко» судові витрати, а саме сплачений судовий збір та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає таке:

- судом першої інстанції не обґрунтовано та не спростовано обставини того, що саме ПАТ «Луценко» є належним користувачем спірної земельної ділянки, що доводиться нормами матеріального права та наданими доказами у справі. Право ПАТ «Луценко» на користування (постійне користування) земельною ділянкою площею 24.9998 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :00:011:0849, яка була сформована в результаті поділу земельної ділянки площею 25,9999 га з кадастровим номером :00:011:0791 та розташована на території Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області підтверджується чинним державним актом на право постійного користування землею серії І-ПЛ № 000394 від 05.09.2000, дійсність та чинність якого підтверджується, як нормами матеріального права так і рішеннями судів: рішенням Господарського суду Полтавської області від 10.05.2023 (справа №917/1480/22); постановою Східного апеляційного Господарського суду від 05.08.2024 (справа №917/2035/23). Вказаний Державний акт є правовстановлюючим документом для ПАТ «Луценко», що підтверджується також нормами матеріального права. Державний акт був виданий згідно чинного земельного законодавства, яке діяло на час правовідносин та є дійсним;

- земельна ділянка є сформованою та перебуває у постійному користуванні ПАТ «Луценко» згідно державного акту від 05.09.2000 серії I-ПЛ №000394. Вона не може передаватися в оренду іншим особам або відчужуватися іншим шляхом. Законність та право на користування землями, які входять до складу державного акту від 05.09.2000 серії I-ПЛ №000394 ПАТ «Луценка» крім норм матеріального права підтверджується також: рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.05.2018 (справа №816/1194/18); листом ГУ Держгеокадастру від 05.04.2018 №3087/0/26-18, відповідно до якого попередній розпорядник землі підтверджує, що у нього немає підстав для розподілу земель, які перебувають у користуванні ВАТ «Луценко», іншим особам; рішенням Господарського суду Полтавської області від 10.05.2023, справа №917/1480/22, яким у задоволенні позову Білицькій селищній раді про визнання недійсним та скасування державного акту відмовлено; постановою Східного апеляційного господарського суду від 05.08.2024, справа №917/2035/23, якою визнано недійсним рішення тридцять сьомої сесії восьмого скликання Білицької селищної ради від 30.08.2023 №92 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою ПАТ «Луценко»;

- суд першої інстанції не вірно встановив, що рішення Марківської сільської ради від 05 квітня 2000 року №18 «Про видачу державного акту на право колективної власності на землю та на право постійного користування землею відкритому акціонерному товариству «Луценко» на території Марківської сільської ради» в частині видачі державного акта на право постійного користування землею площею 101,5 га прийняте без наявних на те підстав. При цьому не вказав, з яких саме підстав, чому неправомірне лише щодо державного акту на право постійного користування, а не повністю.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.07.2025 (колегія суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Лакіза В.В., суддя Тарасова І.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Луценко» (вх. №1491П) на рішення Господарського суду Полтавської області від 20.05.2025 у справі №917/338/22; встановлено учасникам справи строк по 18.07.2025 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання іншим учасникам провадження; повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 29.07.2025.

15.07.2025 від Білицької селищної ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому перший відповідач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін.

28.07.2025 від представника ПАТ «Луценко» надійшло клопотання про приєднання до матеріалів господарської справи копій договору про надання правничої допомоги №88 від 26.06.2025 та квитанції про оплату правничих послуг від 27.06.2025.

Відзив на апеляційну скаргу, заяви, клопотання та письмові пояснення від Комунального підприємства «Білики-Агро» Білицької селищної ради та Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області до суду не надходили.

Розпорядженням керівника апарату суду від 28.07.2025 у зв`язку з відпусткою судді Тарасової І.В. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №917/338/22. Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2025 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Лакіза В.В., суддя Мартюхіна Н.О.

У судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги апеляційної скарги та просила їх задовольнити, а представник Білицької селищної ради заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Представники Комунального підприємства «Білики-Агро» Білицької селищної ради та Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області у судове засідання не з`явились, хоча були належним чином та завчасно повідомлені про час, дату та місце судового засідання.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення з урахуванням повноважень, визначених в ст.269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила таке.

Марківською сільською радою Кобеляцького району Полтавської області видано Відкритому акціонерному товариству «Луценко» (далі - ВАТ «Луценко») державний акт на право постійного користування землею серії І-ПЛ-№ 000394 від 05.09.2000, який був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №42.

Відповідно до зазначеного акту ВАТ «Луценко» надано у постійне користування 101,5 гектарів землі в межах згідно з планом землекористування, а саме в межах Марківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно з планом зовнішніх меж землекористування, що є додатком до Державного акта, до 101,5 гектарів землі, переданої у постійне користування ВАТ «Луценко», входило п`ять окремих земельних ділянок площею відповідно 70,8, 8,1, 6,0, 7,5, 9,1 га. При цьому, кадастрові номери земельних ділянок в Державному акті не були визначені.

Відповідно до пункту 1.1 статуту Публічного акціонерного товариства «Луценко», зареєстрованого 04.04.2012, Публічне акціонерне товариство «Луценко» є правонаступником всіх прав та обов`язків Відкритого акціонерного товариства «Луценко», яке засновано рішенням регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області від 05.03.1997 № 78-АТ шляхом перетворення державного радгоспу ім. Луценка Полтавського об`єднання по садівництву, розсадництву та виноробній промисловості «Полтавасадвинпром», у Відкрите акціонерне товариство відповідно до Закону України від 10.07.1996 «Про особливості приватизації в агропромисловому комплексі» та перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Луценко» на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008.

Отже, ПАТ «Луценко» є правонаступником всіх прав та обов`язків ВАТ «Луценко».

Листом, від 22.01.2018 №504/0/26-18 ГУ Держгеокадастр у Полтавській області повідомив ПАТ «Луценко» про те, що згідно державного акта на право постійного користування землею серії І-ПЛ №000394 від 05.09.2000 за ВАТ «Луценко» рахується 101,5 га земель, з них: 70,0 га - рілля, 3,4 га - пасовища, 1,1 га - під господарськими шляхами, 25,0 га - ліси та лісовкриті площі, 1,0 га - відкриті землі, 1,0 га під водою (том 1 а.с.36).

Цим же листом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області повідомив ПАТ «Луценко», що земельна ділянка площею 70,0 га ріллі розподілена так: 25,9999 га - передані в користування на умовах оренди СФГ «Анкор», 44,0 га - розподілені між громадянами для ведення особистого селянського господарства.

З урахуванням наданої ГУ Держгеокадастру в Полтавській області інформації, 23.02.2018 позивач звернувся до нього з клопотанням про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) щодо частини земельної ділянки площею 25,9999 га, що належить ПАТ «Луценко» як правонаступнику ВАТ «Луценко» на підставі Державного акта на право постійного користування землею серії І-ПЛ № 000394 від 05.09.2000.

За результатами розгляду вищевказаного звернення ГУ Дежгеокадастру в Полтавській області листом від 15.03.2018 №28-16-0.3-1503/2-18 фактично залишив клопотання ПАТ «Луценко» від 23.02.2018 №23 без задоволення з тих підстав, що Державний акт ВАТ «Луценко» на право постійного користування землею серії І-ПЛ №000394 від 05.09.2000 не несе інформації щодо складу земель та виду угідь, якими представлені зазначені земельні ділянки. З метою вирішення порушеного позивачем питання рекомендовано долучити до клопотання матеріали (за наявності документацію із землеустрою на земельні ділянки), на підставі яких передано ВАТ «Луценко» у користування земельні ділянки загальною площею 101,5 га та видано Державний акт на право постійного користування землею.

Вказана відмова ГУ Держгеокадастру у Полтавській області була оскаржена ПАТ «Луценко» до Полтавського окружного адміністративного суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.05.2018 у справі №816/1194/18 адміністративний позов ПАТ «Луценко» задоволено частково, визнано протиправною відмову ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 15.03.2018 №28-16-0.3-1503/2-18 у надані дозволу ПАТ «Луценко» на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на частину земельної ділянки, яка була надана Публічному акціонерному товариству «Луценко» відповідно до Державного акта на право постійного користування землею від 05.09.2000 серії І-ПЛ № 000394, зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути заяву Публічного акціонерного товариства «Луценко» від 23.02.2018 № 23 з урахуванням висновків суду.

На виконання рішення суду ГУ Держгеокадастр підготовлено відповідь від 09.08.2018 №32-16-0.331-4789/2-18, якою ПАТ «Луценко» було «запропоновано здійснити відповідні заходи із землеустрою, а саме проведення інвентаризації земель».

З метою проведення даної інвентаризації ПАТ «Луценко» звернулося до ГУ Держгеокадастру з листом №24 від 24.12.2019, на який отримало відповідь від 15.01.2020 №28-16-0.6-266/2-20, відповідно до якої наказ про інвентаризацію так і не був виданий, при цьому зазначалося, що ПАТ «Луценко» «не надав графічні матеріали із зазначенням земельних ділянок та не вказана площа...».

З метою проведення інвентаризації ПАТ «Луценко» повторно звернулося до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області з листом від 12.02.2020 №12, до якого додало графічні матеріали та детально вказало на неправомірність дій ГУ Держгеокадастру у зв`язку із затягуванням вирішення порушеного питання. Не зважаючи на неможливість проведення інвентаризації без письмового рішення ГУ Держгеокадастру у Полтавській області з цього питання, останнім було видано наказ від 16.03.2020 №7493-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою».

Такі дії ГУ Держгеокадастру у Полтавській області та його наказ про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою були оскаржені ПАТ «Луценко» до суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.08.2020 у справі №440/2110/20 адміністративний позов ПАТ «Луценко» про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 16.03.2020 №7493-СГ, зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Полтавській області надати дозвіл ПАТ «Луценко» на розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель згідно заяви від 12.02.2020.

В подальшому, земельна ділянка площею 25,9999 га, кадастровий номер :00:011:0791 була поділена ГУ Держгеокадастром у Полтавській області на дві земельні ділянки: площею 24,9998 га, кадастровий номер :00:011:0849, форма власності - державна; площею 1,0000 га, кадастровий номер :00:011:0850, форма власності - приватна.

Вказане підтверджується листом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області №433/432-22-0.164 від 27.06.2022 (том 1 а.с.126).

Цим же листом повідомлено суд, що земельна ділянка з кадастровим номером :00:011:0849 (площа 24,9998 га) на момент поділу залишалась землями державної власності.

Разом із цим, ГУ Держгеокадастру у Полтавській області до матеріалів справи долучено:

- копію наказу №8915-СГ від 14.11.2016, яким надано дозвіл громадянину ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Марківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області за межами населених пунктів;

- копію наказу №829-УБД від 16.03.2021, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства на території Марківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області за межами населених пунктів; надано у власність громадянину ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1,0000 га ріллі кадастровий номер :00:011:0850 із земель сільськогосподарського призначення державної власності із зміною цільового призначення для ведення особистого селянського господарства на території Марківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області за межами населених пунктів.

Поділ та передання на праві приватної власності частини земельної ділянки (1 га) оскаржено ПАТ «Луценко» до Кобеляцького районного суду Полтавської області .

На виконання пункту 58 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021 № 1423-ІХ земельна ділянка площею 24,9998 га, кадастровий номер :00:011:0849, передана у комунальну власність Білицькій селищній раді. Тобто, з грудня 2021 року розпорядником вказаної земельної ділянки став відповідач - Білицька селищна рада.

Вказане підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якого право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:011:0849 (площа 24,9998 га) належить Білицькій селищній раді (том 2 а.с. 164).

У березні 2022 року вказана земельна ділянка вибула з фактичного користування ПАТ «Луценко», що підтверджується листами від 01.04.2022 №П-03.3-11/548 та від 01.04.2022 №П-03.3-11/550, відповідно до яких Білицькою селищною радою було повідомлено, що дану земельну ділянку передано на праві постійного користування КП «Білики-Агро» Білицької селищної ради, яке «буде здійснювати весняно-польові роботи» на земельній ділянці (том 1 а.с. 67-68).

Таким чином, колегією суддів встановлено, що ПАТ «Луценко» згідно державного акту на право постійного користування землею серії І-ПЛ № 000394 від 05.09.2000 є землекористувачем 101,5 гектарів землі в межах згідно з планом землекористування (план зовнішніх меж додається до акту), а спірна земельна ділянка, на яку позивач просить визнати право постійного користування та витребувати у постійне користування площею 24,9998 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :00:011:0849 входить до складу земель за Державним актом серії І-ПЛ № 000394 від 05.09.2000.

Вказане також підтверджується:

- рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.05.2018 у справі №816/1194/18;

- рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.08.2020 у справі №440/2110/20;

- рішенням Господарського суду Полтавської області від 10.05.2023 у справі №917/1480/22, яким Білицькій селищній раді відмовлено у задоволенні позову до Публічного акціонерного товариства «Луценко» про визнання недійсним та скасування Державного акта на право постійного користування землею, серії І-ПЛ № 000394 від 05.09.2000, який був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 42. Вказане рішення залишене без змін постановою Східного апеляційного гоподарського суду від 30.08.2023;

- постановою Східного апеляційного господарського суду від 05.08.2024 у справі №917/2035/23, якою рішення Господарського суду Полтавської області від 07.05.2024 у справі №917/2035/23 скасовано та прийнято нове судове рішення, яким позов задоволено, визнано недійсним рішення тридцять сьомої сесії восьмого скликання Білицької селищної ради від 30.08.2023 року №92 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою ПАТ «Луценко».

Одночасно, у заявах по суті, наданих до суду під час розгляду даної справи, Білицька селищна рада також не заперечує входження вказаної земельної ділянки площею 24,9998 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :00:011:0849 до земель Державного акта на право постійного користування землею від 05.09.2000 серії І-ПЛ № 000394.

Вказані обставини сторони визнали і під час судового засідання апеляційного господарського суду 29.07.2025.

Звертаючись із позовом до суду, ПАТ «Луценко» зазначає, що він є єдиним та законним користувачем земельних ділянок, які розміщені за адресою с. Свічкареве, Кобеляцького району Полтавської області в загальному розмірі 101,5 га, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею серії І-ПЛ №000394 від 05.09.2000. На його думку, ГУ Держгеокадастру у Полтавській області вчинило незаконні дії з розподілу (поділу) земель, які належать ПАТ «Луценко» та поділило земельну ділянку площею 25,9999 га, кадастровий номер :00:011:0791, яка перебуває у фактичному користуванні ПАТ «Луценко».

Позивач зазначає, що не зважаючи на зміну форми власності земельної ділянки, право постійного користування ПАТ «Луценко» не змінилося, держаний акт на право постійного користування не припинив своєї дії.

Одночасно, позивач вважає незаконним факт передачі Білицькою селищною радою земельної ділянки на праві постійного користування Комунальному підприємству «Білики-Агро» Білицької селищної ради.

З такими діями відповідача ПАТ «Луценко» не погоджується, вважає їх незаконними, зазначає, що земельна ділянка, яка не є вільною не може бути передана в користування третім особам.

Вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача з позовом до Господарського суду Полтавської області.

Приймаючи оскаржуване рішення про відмову у позові, суд першої інстанції дійшов висновку, що право, посвідчене державними актами, є похідним відповідно до рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи в користування.

Місцевий господарський суд зазначив, що надані відповідачем архівні копії документів Марківської сільської ради, Кобеляцької районної ради, Кобеляцької районної державної адміністрації свідчать про те, що рішення ради або розпорядження державного органу про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, затвердження проекту землеустрою та надання в постійне користування ВАТ «Луценко» земельної ділянки площею 101,5 га не приймалися.

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення Марківської сільської ради від 05 квітня 2000 року №18 «Про видачу державного акту на право колективної власності на землю та на право постійного користування землею відкритому акціонерному товариству «Луценко» на території Марківської сільської ради» в частині видачі державного акта на право постійного користування землею площею 101,5 га прийняте без наявних на те підстав, а саме, за відсутності юридичного факту прийняття рішення Марківською сільською радою, або ж Кобеляцькою районною радою, чи розпорядження Кобеляцької районної державної адміністрації, про надання земельної ділянки в постійне користування ВАТ «Луценко».

Надаючи власну правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 6. Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», територіальні громади в порядку, встановленому законом, можуть об`єднуватися в одну сільську, селищну, міську територіальну громаду, утворювати єдині органи місцевого самоврядування та обирати відповідно сільського, селищного, міського голову.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.05.2020 року №571-р «Про затвердження перспективного плану формування територій громад Полтавської області», сформовано Білицьку селищну територіальну громаду, до якої увійшли Білицька селищна, Жуківська, Червоноквітівська, Чорбівська, Бутенківська, Дрижиногреблянська та Марківська сільські ради, з адміністративним центром в селищі Білики Полтавського (Кобеляцького) району Полтавської області.

Відповідно до ч.3 ст.8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» об`єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об`єднаною територіальною громадою.

Рішенням сесії від 06.11.2020 року №18.3 Білицької селищної ради, обраної об`єднаною територіальною громадою, та яка набула повноважень, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» за результатами місцевих виборів 25.10.2020 року, реорганізовано Марківську сільську раду та її виконавчий комітет, шляхом приєднання до Білицької селищної ради та її виконавчого комітету. Пунктом 2 цього рішення, правонаступником всього майна, прав та обов`язків Марківської сільської ради визнано Білицьку селищну раду.

На час прийняття рішення про надання у постійне користування ВАТ «Луценко» земельних ділянок загальною площею 101,5 гектарів в межах згідно з планом землекористування, а саме в межах Марківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, діяв Земельний кодекс України в редакції 1992 року.

Статтями 22, 23, 24 Земельного кодексу України, в редакції 1992 року, було передбачено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Постановою Верховної Ради України №2201-ХІІ від 13.03.1992 року «Про форми державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею» було затверджено форми державних актів: на право колективної власності на землю; на право приватної власності на землю; на право постійного користування землею.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 року №449 «Про затвердження форм державного акта на право приватної власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» установлено, що раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю, державні акти на право власності на земельну ділянку та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб.

Абзацом 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр» №3613-VI визначено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» №3613-VI передбачено, що документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

Пунктом б розділу X Перехідні положення Земельного кодексу України (в редакції Закону від 25.10.2001), який діяв з 01.01.2002 (момент набрання чинності Земельним кодексом України) до 22.09.2005 року, встановлено, що громадяни та юридичні особи, які набули земельні ділянки на праві постійного користування до 01 січня 2002 року, але згідно з Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 01.01.2008 року переоформити право постійного користування на право власності або право оренди.

У той же час, Конституційний Суд України Рішенням №5-рп/2005 від 22.09.2005 року визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пункту 6 розділу X Перехідні положення Земельного кодексу України щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення.

Таким чином, громадяни та юридичні особи, які до 01.01.2002 року отримали у постійне користування земельні ділянки, правомочні використовувати отримані раніше земельні ділянки на підставі цього правового титулу без обов`язкового переоформлення права постійного користування на право власності на землю чи на право оренди землі.

Право користування земельною ділянкою може бути припинено лише з певних підстав, закріплених у законодавстві.

Встановленою обставиною у судових рішеннях у справі №917/1480/22 є те, що державний акт на право постійного користування землею серії І-ПЛ №000394 від 05.09.2000 року відповідав формі та змісту формі державного акту на постійне користування землею, яка була затверджена Постановою Верховної Ради України №2201-XII від 13.03.1992 року.

Згідно з ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Відповідно до ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Частиною 1 ст. 141 Земельного кодексу України передбачено підстави припинення права користування земельною ділянкою, до яких належать: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій, крім перетворення державних підприємств у випадках, визначених статтею 120-1 цього Кодексу; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини; ж) передача приватному партнеру, концесіонеру нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці, що перебуває в користуванні державного або комунального підприємства та є об`єктом державно-приватного партнерства або об`єктом концесії; з) припинення права користування надрами у разі закінчення встановленого спеціальним дозволом на користування надрами строку користування надрами (у разі передачі земельної ділянки державної, комунальної власності користувачу надр для здійснення діяльності з користування надрами); и) невиконання акціонерним товариством, товариством з обмеженою відповідальністю, 100 відсотків акцій (часток) у статутному капіталі якого належать державі, яке утворилося шляхом перетворення державного підприємства, вимог, визначених статтею 120-1 цього Кодексу.

Відповідно до статті 143 Земельного кодексу України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі:

а) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

б) не усунення допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, забруднення земель бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту, об`єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання земель способами, які завдають шкоди здоров`ю населення) в строки, встановлені приписами органів, що здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель;

в) конфіскації земельної ділянки;

г) примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності;

ґ) примусового звернення стягнень на земельну ділянку по зобов`язаннях власника цієї земельної ділянки;

ґ-1) примусового звернення стягнень на право емфітевзису, суперфіцію за зобов`язаннями особи, яка використовує земельну ділянку на такому праві.

У постанові від 01.12.2020 у справі №921/99/18 Верховний Суд, проаналізувавши положення статей 141, 143 Земельного кодексу України, наголосив, що правові підстави примусового припинення прав на земельну ділянку саме у судовому порядку є виключними та розширеному тлумаченню не підлягають.

Аналогічну правову позицію щодо застосування положень статей 141, 143 Земельного кодексу України викладено Верховним Судом у постановах від 04.05.2018 у справі №922/3334/16, від 16.01.2019 у справі № 926/1150/17 та від 20.02.2020 у справі №909/108/19.

Таким чином, судом першої інстанції помилково не враховано ті обставини, що ПАТ «Луценко» є належним землекористувачем спірної земельної ділянки на підставі державного акта від 05.09.2000 серії I-ПЛ № 000394. Вирішуючи справу №917/1480/22 суди двох інстанцій підтвердили відсутність будь-яких підстав для визнання державного акту, виданого ПАТ «Луценко», недійсним та його скасування.

При винесенні оскаржуваного рішення, суд першої інстанції посилаючись на пункти 90, 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №469/1044/17 зазначив, що право, яке посвідчене державними актами, є похідним відповідно рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи в користування.

Колегія суддів зазначає, що державний акт на право постійного користування земельною ділянкою лише посвідчує факт надання такого права конкретній юридичній особі, в той час, як порядок отримання, виникнення та оформлення такого права визначений нормами Земельного кодексу України, зокрема, у статті 123 Земельного кодексу України (постанова КГС ВС від 21.11.2019 у справі № 918/194/19).

Проте, місцевим господарським судом не враховано, що рішення Марківської сільської ради від 05.04.2000 року №18 «Про видачу державного акту на право колективної власності на землю та на право постійного користування землею відкритому акціонерному товариству «Луценко» на території Марківської сільської ради» є чинним.

На підставі вказаного рішення був виданий державний акт від 05.09.2000 серії I-ПЛ №000394, який є правовстановлюючим документом для ПАТ «Луценко» щодо користування (як встановлено судом), зокрема, земельною ділянкою площею 24,9998 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :00:011:0849, розташованою на території Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області.

Передача вказаної земельної ділянки в постійне користування КП «Білики-Агро» Білицької селищної ради відбулася на підставі рішення 17 позачергової сесії 8 скликання Білицької селищної ради №42 від 28.01.2022 року.

Проте, оскільки ця земельна ділянка перебуває у постійному користуванні ПАТ «Луценко» згідно державного акту від 05.09.2000 серії I-ПЛ № 000394 та наразі є сформованою, враховуючи положення ч.5 ст.116 Земельного Кодексу України вона не могла передаватися в користування іншим особам або відчужуватися іншим шляхом.

Статтею 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Колегія суддів Східного апеляційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Прийняте судом першої інстанції рішення не відповідає приписам ст. 236 Господарського процесуального кодексу України щодо його обґрунтованості і відповідності висновків обставинам справи, зокрема щодо відсутності у позивача права користування спірною земельною ділянкою.

З огляду на викладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, Східний апеляційний господарський суд прийшов до висновку про задоволення апеляційної скарги позивача, скасування такого рішення суду першої інстанції згідно приписів ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, з прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягають перерозподілу судові витрати.

Керуючись ст. 129, 269, 270, п. 2 ст. 275, ст. 277, ст. 282 - 284 Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Луценко» задовольнити.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 20.05.2025 у справі №917/338/22 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити повністю.

Визнати за Публічним акціонерним товариством «Луценко» (39211, Полтавська обл., Кобеляцький район, с. Свічкареве; ) право постійного користування земельною ділянкою, площею 24,9998 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :00:011:0849, яка була сформована в результаті поділу земельної ділянки площею 25,9999 га з кадастровим номером :00:011:0791 та розташована на території Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області.

Витребувати у постійне користування Публічного акціонерного товариства «Луценко» (39211, Полтавська обл., Кобеляцький район, с. Свічкареве; ) з незаконного володіння Комунального підприємства «Білики-Агро» Білицької селищної ради (39230, Полтавська обл., Кобеляцький р-н, с. Чорбівка(з), вул. Центральна, буд. 16; ) земельну ділянку площею 24,9998 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :00:011:0849, розташовану на території Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області.

Стягнути з Білицької селищної ради (39220, Полтавська обл., Полтавський р-н, смт Білики(з), вул. Кобеляцька, буд. 53а; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Луценко» (39211, Полтавська обл., Кобеляцький район, с. Свічкареве; ) судовий збір за подання позову у розмірі 2481,00 грн та 3721,50 грн за подання апеляційної скарги.

Стягнути з Комунального підприємства «Білики-Агро» Білицької селищної ради (39230, Полтавська обл., Кобеляцький р-н, с. Чорбівка(з), вул. Центральна, буд. 16; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Луценко» (39211, Полтавська обл., Кобеляцький район, с. Свічкареве; ) судовий збір за подання позову у розмірі 2481,00 грн та 3721,50 грн за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 05.08.2025.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя В.В. Лакіза

Суддя Н.О. Мартюхіна