ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

12.08.2025м. Дніпро№ 904/4388/25

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Дичко В.О., розглянувши заяву

Комунальної установи "Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) № 1 в Інгулецькому районі" Криворізької міської ради (50026, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Панаса Мирного, буд. 19, )

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" (49600, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, офіс 206/2, )

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 54 600 гривень

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області 07.08.2025 надійшла заява Комунальної установи "Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) № 1 в Інгулецькому районі" Криворізької міської ради про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" заборгованості за договором поставки № СК12/183 від 13.12.2022 у сумі 54 600 грн та витрат зі сплати судового збору в сумі 302,80 гривень.

Судом перевірено зазначене в заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. За результатами такої перевірки встановлено, що заява про видачу судового наказу підсудна Господарському суду Дніпропетровської області.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями розділу ІІ "Наказне провадження" Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно зі ст. 76 Господарського процесального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З аналізу вищенаведених норм права випливає, що судовий наказ може бути видано за наявності відповідних письмових доказів, що підтверджують виконання договору. При цьому заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків.

Судом установлено, що заявник у заяві зазначає, що скретч-картки в кількості 65 штук (40 штук номіналом 20 л та 25 штук номіналом 10 л) на 1 050 л бензину А-95 на суму 54600грн залишились непогашеними у зв`язку з неможливістю отримати бензин.

Однак, копії вказаних скретч-карток, отриманих за специфікацією № 0012/0000337-С до договору поставки № СК12/183 від 13.12.2022 до заяви не долучено.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 21, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ "Наказне провадження" Господарського процесуального кодексу України, після усунення її недоліків.

При поданні заяви про видачу судового наказу заявник сплатив судовий збір у сумі 302,80 гривень. Згідно з ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статтями 150-154, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. У видачі судового наказу за заявою Комунальної установи "Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) № 1 в Інгулецькому районі" Криворізької міської ради про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" заборгованості за договором поставки №СК12/183 від 13.12.2022 у сумі 54 600 грн та витрат зі сплати судового збору в сумі 302,80грн - відмовити.

2. Роз`яснити Комунальній установі "Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) № 1 в Інгулецькому районі" Криворізької міської ради, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ "Наказне провадження" цього Кодексу, після усунення її недоліків.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена у строк та в порядку, визначені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.О. Дичко