ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" серпня 2025 р. м. Рівне Справа № 918/434/25
Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Н. Церковної за участю секретаря судового засідання І.Хролець, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Контейнери України" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Хавест-агро" про стягнення 1 602 770,68 грн
від відповідача - Перепечай К.В.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Контейнери України" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Хавест-агро" про стягнення 1 602 770,68 грн.
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
23 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хавест-агро" (Орендар - відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Контейнери України" (Орендодавець - позивач) було укладено договір оренди контейнерів № ОК-23/11-21 (надалі договір оренди) . На виконання договору оренди контейнерів № ОК-23/11-21 від 23 листопада 2021 року позивач передав , а відповідач прийняв в оренду 40 - ка футовий рефрижераторний контейнер ALLU8243811 що підтверджується актом приймання-передачі контейнера від 23 листопада 2021 року (договір оренди та акт додаються до позову). 07.02.2025 року 40 - ка футовий рефрижераторний контейнер ALLU8243811 повернуто з оренди, що підтверджується актом приймання-передачі від 07.02.2025 року (додається до позову) . Зазначає, що відповідач не здійснював жодних оплат за вказаним договором . Орендна плата за весь період оренди з 23.11.2021 року по 07.02.2025 року склала 20 000,00 гривень (розрахунок додається). Пеня за прострочення сплати орендної плати склала 1 578 805,00 гривень (розрахунки додаються). Інфляційні втрати становлять 3965,68 гривень (розрахунки додаються) . Ціна позову становить 1586736, 36 гривень (розрахунок додається ).На підставі викладеного позивач звернувся до суду із даним позовом просив суд позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву зокрема зазначив, що наявність договірних відносин позивача з відповідачем не підтверджена. Позивач обґрунтовує наявність договірних відносин між сторонами нібито укладеними договором оренди контейнерів № ОК-23/11-21, Додатком №1 до вказаного договору, Специфікацією №1 від 23.11.2021 року до нього та Актом приймання-передачі контейнера від 23.11.2021 року.
Водночас, відповідач звертає увагу суду на те, що відповідач не підтверджує достовірність підписів уповноваженої особи ТОВ "ХАВЕСТ-АГРО" Маркусом Шютте на копіях вказаних документах (арк.справи 8-12). Також зазначив, що візуальна несхожість може бути чітко прослідкована за рядом інших документів, підписаних Генеральним директором ТОВ "ХАВЕСТ-АГРО" Маркусом Шютте, які долучаються до цього відзиву (в тому числі, долучено документи, справжність підпису на яких засвідчувалась нотаріально, що додатково підтверджує його достовірність). ( арк. справи 114-115, 121).
Відтак просив суд відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.
Прийняті у справі судові рішення та інші процесуальні дії.
Ухвалою суду від 19 травня 2025 року позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви - 5 днів з дня вручення вказаної ухвали шляхом подання до суду доказів сплати судового збору.
26 травня 2025 року заявником надано суду докази усунення недоліків визначених ухвалою суду від 19 травня 2025 року.
Ухвалою суду від 27.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 11 червня 2025 року.
09 червня 2025 року через електронну систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
11 червня 2025 року через електронну систему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позовні вимоги не визнає.
Ухвалою суду від 11.06.2025 розгляд справи судом відкладено до 09.07.2025.
04 липня 2025 року через електронну систему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив та заява про розгляд справи за відсутності позивача.
09 липня 2025 року від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення.
Ухвалою суду від 09.07.2025 розгляд справи судом відкладено до 23.07.2025 та витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Контейнери України" оригінали: Договору оренди контейнерів №ОК-23/11-21 від 23.11.2021 ; Додатку №А до Договору оренди контейнерів №ОК-23/11-21 від 23.11.2021 від 23.11.2021 ; Специфікації №1 до Договору оренди контейнерів №ОК-23/11-21 від 23.11.2021 від 23.11.2021; Акт приймання-передачі контейнера до Договору оренди контейнерів №ОК-23/11-21 від 23.11.2021 від 23.11.2021 ; обґрунтований розрахунок пені (із зазначенням періоду виникнення).
Також, протокольною ухвалою від 09.07.2025 залишено відповідь на відзив без розгляду в порядку ст. 118 ГПК України.
21 липня 2025 року через електронну систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про часткове виконання вимог ухвали суду від 09.07.2025 року.
23 липня 2025 року через електронну систему "Електронний суд" від відповідача надійшли письмові пояснення щодо неврахування певних доказів на які посилається позивач.
Ухвалою суду від 23.07.2025 закрито підготовче провадження у справі № 918/434/25 та призначено справу до судового розгляду по суті на 30 липня 2025 року. В судовому засіданні 30.07.2025 оголошено перерву до 06.08.2025 року.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Заслухавши у судовому засіданні представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.
Як вбачається з матеріалів справи 23 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хавест-агро" (Орендар - відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Контейнери України" (Орендодавець - позивач) було укладено договір оренди контейнерів № ОК-23/11-21 (надалі договір оренди) . На виконання договору оренди контейнерів № ОК-23/11-21 від 23 листопада 2021 року позивач передав , а відповідач прийняв в оренду 40 - ка футовий рефрижераторний контейнер ALLU8243811 що підтверджується актом приймання-передачі контейнера від 23 листопада 2021 року (договір оренди та акт додаються до позову).
07.02.2025 року 40- ка футовий рефрижераторний контейнер ALLU8243811 повернуто з оренди, що підтверджується актом приймання-передачі від 07.02.2025 року (додається до позову) .
Відповідач не здійснив жодних оплат за вказаним договором . Претензії про необхідність сплати орендної плати відповідач проігнорував (копія претензії та докази направлення додаються до позову).
Відповідно до п. 1.1 договору оренди Орендодавець надає Орендарю в тимчасове володіння і користування власне Майно, а Орендар зобов`язується сплачувати Орендодавцю орендну плату, а після закінчення терміну дії дійсного Договору повернути йому вказане Майно. Згідно п. 5.1 договору оренди ставка орендної плати визначається даними Специфікації.
Згідно п.2 Специфікації № 1 вартість оренди одного контейнера становить 500 гривень з ПДВ в місяць.
Відповідно до п. 5.2. договору орендна плата нараховується і оплачується Орендарем до моменту поворотної передачі контейнерів Орендодавцю.
Згідно пункту 7.5. договору оренди : За затримку оплати оренди за п.п.5.1-5.7. цього Договору Орендар сплачує Орендодавцю пеню в розмірі: - Затримка оплати на строк не більше 30 днів - 1% за кожен день затримки від ставки орендної плати, встановленої п.5.1 цього договору; - Затримка оплати на термін більше 30 днів, але не більше 60 днів 10% за кожен день затримки від ставки орендної плати, встановленої п.5.1 цього договору; - Затримка оплати на термін більше 60 днів - 50% за кожен день затримки від ставки орендної плати, встановленої п.5.1.дійсного Договору.
Орендна плата за весь період оренди з 23.11.2021 року по 07.02.2025 року склала 20 000,00 гривень (розрахунок додається) . Пеня за прострочення сплати орендної плати склала 1 578 805, 00 гривень (розрахунки додаються) . Інфляційні втрати становлять 3965, 68 гривень (розрахунки додаються) . Ціна позову становить 1 586 736, 36 гривень (розрахунок додається ).
В порядку ст. ст. 11, 15, 16, 202, 207, 509, 526, 530, 546, 547, 599, 611, 625, 626,627,628 ЦК України позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Як зазначено вище по тексту відповідач у своєму відзиві на позовну заяву зокрема зазначив, що наявність договірних відносин позивача з відповідачем не підтверджена. Позивач обґрунтовує наявність договірних відносин між сторонами нібито укладеними договором оренди контейнерів № ОК-23/11-21, Додатком №1 до вказаного договору, Специфікацією №1 від 23.11.2021 року до нього та Актом приймання-передачі контейнера від 23.11.2021 року. Водночас, відповідач звертає увагу суду на те, що відповідач заперечує достовірність підписів уповноваженої особи ТОВ "ХАВЕСТ-АГРО" Маркусом Шютте на копіях вказаних документах (арк.справи 8-12). Також зазначив, що візуальна несхожість може бути чітко прослідкована за рядом інших документів, підписаних Генеральним директором ТОВ "ХАВЕСТ-АГРО" Маркусом Шютте, які долучаються до цього відзиву (в тому числі, долучено документи, справжність підпису на яких засвідчувалась нотаріально, що додатково підтверджує його достовірність). ( арк. справи 114-115, 121).
Мотиви, якими керується суд, та застосоване ним законодавство.
Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1).
За приписами частини першої статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Згідно із частини першої статті 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.
Тобто, згідно із положеннями чинного законодавства України правовою підставою користування певним майном є відповідний договір оренди.
Частинами 1, 3, 5 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.
У відповідності до частини 1 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.
Згідно частини 6 статті 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Статтею 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).
Відповідно до статті 793 Цивільного кодексу України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремих частин) укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню в разі, якщо його укладено строком на три і більше років.
Згідно статті 795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.
Загальними положеннями статті 762 Цивільного кодексу України щодо плати за користування майном визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
Пунктом першим статті 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.
За приписами статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України , є обов`язковим для виконання сторонами.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).
Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Із змісту позовних вимог слідує, що позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати за договором оренди контейнерів № ОК-23/11-21 від 23 листопада 2021 року в сумі 20 000,00 грн , а також інфляційні втрати в сумі 3956,68 грн та пеню в сумі 1 578 805,00 грн.
Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на те, що договір оренди контейнерів № ОК-23/11-21, додаток №1 до вказаного договору, специфікацією №1 від 23.11.2021 до нього та акт приймання-передачі контейнера від 23.11.2021 останнім не підписувався. У зв`язку з чим, відповідачем заявлено клопотання про витребування оригіналів договору оренди контейнерів №ОК-23/11-21 від 23.11.2021 , додатку №А до договору оренди контейнерів №ОК-23/11-21 від 23.11.2021 від 23.11.2021 , специфікацію №1 до договору оренди контейнерів №ОК-23/11-21 від 23.11.2021 від 23.11.2021 , акт приймання-передачі контейнера до договору оренди контейнерів №ОК-23/11-21 від 23.11.2021 від 23.11.2021 для підготовки в подальшому клопотання про призначення почеркознавчої експертизи.
Як зазначено вище по тексту, ухвалою суду від 09.07.2025 витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Контейнери України" оригінали: Договору оренди контейнерів №ОК-23/11-21 від 23.11.2021 ; Додатку №А до Договору оренди контейнерів №ОК-23/11-21 від 23.11.2021 від 23.11.2021; Специфікації №1 до Договору оренди контейнерів №ОК-23/11-21 від 23.11.2021 від 23.11.2021; Акт приймання-передачі контейнера до Договору оренди контейнерів №ОК-23/11-21 від 23.11.2021 від 23.11.2021; обґрунтований розрахунок пені (із зазначенням періоду виникнення).
21 липня 2025 року через електронну систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про часткове виконання вимог ухвали суду від 09.07.2025, а саме надано суду детальний розрахунок пені.
Щодо витребуваних оригіналів, позивач зазначив наступні пояснення.
Таким чином, суд констатує, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду про витребування оригіналів договору оренди та додатків до них, як наслідок останні не враховуються судом як докази у справі.
Згідно ч.ч. 1, 2, 4-5 ст.91 Господарського процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Згідно ч.6 ст.91 Господарського процесуального кодексу України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Тлумачення статті 91 Господарського процесуального кодексу України свідчить, що наведеною нормою визначено загальні вимоги щодо письмових доказів у справі та врегульовано, що якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Такий наслідок неподання для огляду оригіналу письмового доказу є імперативним, а отже, для підтвердження відповідності копії оригіналу документа сторона спору зобов`язана надати суду для огляду оригінал письмового документа або зазначити про наявність в іншої особи оригіналу цього письмового документа (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі №906/1336/19).
Отже, під час оцінки письмових доказів у справі належить врахувати, що у разі сумніву в учасника справи чи суду у відповідності поданих одним із учасників справи копій (електронних копій) письмових доказів оригіналу, суд може витребувати у відповідної особи оригінали цих доказів, неподання яких зумовлює наслідком неврахування їх судом як доказів у справі. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.03.2023 у справі №905/2307/21(905/496/22).
Відповідно до ст.13, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
В ст. 76 Господарського процесуального кодексу України вказано, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.
Позивач належними доказами не довів суду факту існування цивільно-правових відносин з відповідачем, як вказував у позові.
З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні цього позову.
Судові витрати
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача, оскільки у позові суд відмовив повністю.
Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано 12.08.2025 року.

Суддя Н.Церковна