ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2025 р. м. Київ Справа № 911/1680/25

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс будівельників України» (01054, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 17/52, поверх 4, код: 37354345)

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Алюмхолдинг» (07301, Київська обл., Вишгородський р-н, місто Вишгород, вул. Лугова, будинок 36-А, офіс 109/1, код: 44781453)

про стягнення 1086048,00 гривень,

Засобами підсистеми «Електронний суд» 19.05.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс будівельників України» (надалі позивач) було сформовано позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Алюмхолдинг» (надалі відповідач) заборгованості за договором поставки № 251124-1 від 25.11.2024 в загальному розмірі 1086048,00 гривень, що складається з: 905040,00 гривень вартість поставленого неякісного Товару та 181008,00 гривень штраф.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що стягувана сума виникла у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов вищезгаданого договору в частині поставки товару неналежної якості.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/1680/25. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання. Цією ж ухвалою: встановлено відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та відзиву на позовну заяву із додержанням вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали.

На адресу суду 05.06.2025 від відповідача надійшов відзив на позов.

Враховуючи те, що наявних у матеріалах справи доказів достатньо для правильного вирішення спору, справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

25.11.2024 позивачем (Покупець) та відповідачем (Постачальник) був укладений договір поставки № 251124-1 (надалі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується поставляти Покупцю, а Покупець, приймати та оплачувати будівельні матеріали, надалі Товар. Вид, одиниця виміру, ціна, умови та строки поставки яких визначені Сторонами у Специфікаціях, Рахунках та/або Видаткових накладних, що мають силу Специфікацій, які є невід`ємною частиною даного Договору.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що якість Товару, що постачається, повинна відповідати державним стандартам та технічним умовам, у відповідності до норм діючого законодавства України та цього Договору.

За умовами п. 3.2. Договору, поставка Товару здійснюється Постачальником на умовах самовивозу з заводу за адресою: с. Крюківщина, вул. Балукова 1-а, якщо інше не визначено у Специфікації до договору.

Відвантаження Товару здійснюється партіями на підставі заявок Покупця (п. 4.1. Договору).

Відповідно до п. 4.2. Договору приймання Товару за кількістю і якістю здійснюється на умовах даного договору. Не узгоджені даним договором питання приймання товару по кількості та якості регулюються нормами чинного законодавства України, Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості (затверджена Постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 р. № П-6 із змінами та доповненнями) та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості (затверджена Постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 р. № П-7 із змінами та доповненнями) в частині, що не суперечить умовам даного Договору.

Пунктом 4.3. Договору визначено, що якщо при прийманні Товару, буде виявлена нестача, невідповідність якості Товару вимогам стандартів - виклик представника Постачальника є обов`язковим. Представник Постачальника повинен прибути до Покупця протягом трьох днів, з моменту направлення повідомлення. За наслідками приймання-передачі, в такому випадку, має складатись Акт розбіжностей.

Згідно п. 7.3. Договору у випадку не виконання Постачальником розділу 2 цього Договору, Постачальник несе відповідальність, встановлену главою 25 Господарського кодексу України, а також відшкодовує Покупцю повну вартість партії поставленого Товару на протязі 3-х (трьох) днів з дня отримання відповідної вимоги та додатково сплачує штраф у розмірі 20% від вартості такої поставки. За порушення строків поставки Постачальник сплачує Покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Одночасно з Договором поставки сторонами 25.11.2024 підписана Специфікація № 1 від 25.11.2024, в якій узгоджено поставку Товару, а саме: Касета для стелі ОЦ. 0,6х0,6м, біла tegular 0,43 (0,6х0,6) в кількості 8380 шт. на загальну суму 905040 гривень.

Відповідно до пункту 3 Специфікації оплата Товару здійснюється наступним чином: 1) Перший етап - передплата у розмірі 50% від загальної вартості Товару, згідно рахунку на оплату №701 від 25 листопада 2024 року. 2) Другий етап доплата 50% на протязі 3 робочих днів від дати отримання письмового підтвердження готовності Товару до відвантаження.

На виконання п. 3 Специфікації № 1 Позивачем була сплачена сума в розмірі 852520 гривень, про що свідчать наступні платіжні інструкції: № 185 від 25.11.2024 50000 гривень. № 198 від 27.11.2024 402520 гривень, № 181 від 03.12.2024 400000 гривень. Тобто позивачем фактично було сплачено суму меншу ніж було визначено умовами договору.

На виконання умов Договору відповідачем в період грудень 2024-січень 2025 років був поставлений Товар у наступній кількості і наступними партіями, а саме:

1) Видаткова накладна № 413 від 18.12.2024 Касета для стелі ОЦ. 0,6х0,6м, біла tegular (0,6х0,6) 900 шт 97200 гривень.

2) Видаткова накладна № 423 від 20.12.2024 Касета для стелі ОЦ. 0,6х0,6м, біла tegular (0,6х0,6) 763 шт 82404 гривень.

3) Видаткова накладна № 435 від 25.12.2024 Касета для стелі ОЦ. 0,6х0,6м, біла tegular (0,6х0,6) 1800 шт 194400 гривень.

4) Видаткова накладна № 6 від 08.01.2025 Касета для стелі ОЦ. 0,6х0,6м, біла tegular (0,6х0,6) 1800 шт 194400 гривень.

5) Видаткова накладна № 22 від 14.01.2025 Касета для стелі ОЦ. 0,6х0,6м, біла tegular (0,6х0,6) 960 шт 103680 гривень.

6) Видаткова накладна № 30 від 22.01.2025 Касета для стелі ОЦ. 0,6х0,6м, біла tegular (0,6х0,6) 330 шт 35640 гривень.

7) Видаткова накладна № 40 від 25.01.2025 Касета для стелі ОЦ. 0,6х0,6м, біла tegular (0,6х0,6) 1 169 шт 126252 гривень.

8) Видаткова накладна № 51 від 31.01.2025 Касета для стелі ОЦ. 0,6х0,6м, біла tegular (0,6х0,6) 658 шт 71064 гривень, а всього 8380 шт. на суму 905040 гривень.

Як зазначає позивач, під час монтажу Касет для стелі ним було виявлено, що поставлений товар не відповідає зазначеній якості.

14.02.2025 листом № 8 позивач повідомив відповідача про невідповідність отриманого товару вимогам щодо якості (не відповідає кольору та товщині, заявленим у Специфікації) та з посиланням на п. 4.3. Договору вимагав направити представника відповідача за місцезнаходженням позивача та місцеперебуванням товару.

Відповідач у своїй відповіді (лист № 1802 від 18.02.2025), зазначив, що «щодо якості Товару ми погоджувались з Вашим представником щодо неякісного фарбування в одній із партій Товару. Та відразу запропонували повернути Товар на перефарбування. Ця пропозиція в силі, тому просимо Вас привезти нам не профарбовану продукцію». Щодо невідповідності товару в частині товщини плит, яка згідно змісту специфікації мала становити 0,43мм, а за твердженням позивача становить 0,42мм, відповідач у згаданому листі посилався на те, що допустима похибка будь-якого мікрометру становить +/-0,01мм.

З огляду на текст вказаного листа позивач вважає, що відповідачем фактично визнано факт поставки товару неналежної якості, проте позивач зазначає, що відповідач не зробив жодної дії ані для забезпечення прибуття свого представника, ані для заміни неякісного Товару.

Своїм листом від 27.02.2025 (№27-02/25) позивач звернувся до відповідача із вимогою відшкодувати вартість неякісного товару, а саме у строк до 05.03.2025 відшкодувати 905040 гривень вартість поставленого неякісного товару та сплатити 181008 гривень штрафу, що становить 20%, обґрунтувавши вказані вимоги п. 7.3. Договору.

Оскільки відповідач проігнорував усі вимоги позивача, не вчинив жодних дій з метою заміни неякісного Товару або відшкодування вартості неякісного Товару, позивач звернувся до суду із розглядуваним позовом

Заперечуючи проти задоволення позову, в своєму відзиві на позовну заяву відповідач посилався на те, що повністю виконав умови договору, поставив обумовлений у специфікації товар. Позивач власними силами отримав товар, тим самим взяв на себе ризики прийняти продукцію за кількістю та якістю.

Договором передбачений тільки один варіант щодо прийняття товару за якістю, а саме товар приймається за якістю в момент прийому-передачі, адже після переходу права власності на товар, коли продукція вибула із розпорядження Продавця, відповідач не може контролювати умови зберігання та використання товару.

Договором не передбачено особливих умов щодо якості товару. Мета використання товару також не була зазначена Покупцем.

Товар не продавався за зразками або за описом. Законодавством не встановлено вимоги щодо якості товару. Сторони не домовлялись про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом.

Як вбачається із видаткових накладних, товар передавався позивачу партіями протягом грудня 2024-січня 2025 років 8 (вісім) разів.

При цьому претензії щодо якості товару заявлені позивачем після отримання ним всього передбаченого договором товару.

З огляду на це, усі ризики знищення або пошкодження товару з моменту прийняття товару перейшли до позивача.

Претензії позивача зводяться до невідповідності кольору та товщини товару, які начебто останнім були виявлені при монтажі, після переходу ризиків, а саме в процесі монтажу, який проводив сам позивач, адже відповідач не приймав участі в процесі монтажу товару.

В зв`язку з тим, що товар який був прийнятий позивачем, а після переходу ризиків від Продавця до Покупця продовжив його використовувати (монтувати) позивач не надав жодного доказу того, що товар який був їм прийнятий був неналежної якості до переходу.

Тобто позивач не надав до позовної заяви жодного доказу, який обґрунтовує предмет доказування, а саме що товар не відповідав заявленої у специфікації якості в момент його передачі позивачу (акт розбіжностей, висновки спеціалістів, фотографії тощо).

Сам по собі факт претензійного листування позивача не може бути доказом неналежної якості товару.

За умовами договору забезпечення прибуття представника щодо претензій по якості товару може бути виключно при передачі товару Покупцю. Прибуття представника Продавця на об`єкт Покупця після передачі товару не передбачений договором.

До того ж, позивач вчасно не розрахувався з відповідачем внаслідок чого у останнього виникла заборгованість у розмірі 52520 гривень.

Позивач правом на подання відповіді на відзив не скористався, тверджень, викладених відповідачем у відзиві на позовну заяву не заперечував.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

За змістом ст.ст. 11, 509, 627 Цивільного кодексу України та ст. 179 Господарського кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений договір за своїм змістом є договором поставки та є належною правовою підставою для виникнення у сторін взаємних прав та обов`язків, обумовлених цим договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Виходячи зі змісту ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Сутність розглядуваного спору полягає в тому, що позивач вимагає відшкодування йому вартості всього товару отриманого ним від відповідача протягом грудня 2024-січня 2025, що було отримано позивачем окремими партіями, що оформлено окремими супровідними документами, що підтверджують передання кожної партії видатковими накладними, про які було зазначено вище.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги посиланням на положення п. 7.3 Договору у взаємозв`язку із положеннями п. 2.1. Договору.

В ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України зазначено, що сторони, відповідно до ст. 6 цього Кодексу, є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу (ч.1 ст. 673 Цивільного кодексу України).

Товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу (ч.1 ст. 675 Цивільного кодексу України).

За умовами ч.ч. 1,2,4 ст. 268 Господарського кодексу України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам (у разі наявності), іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів. Номери та індекси стандартів, технічних умов (у разі наявності) або іншої документації про якість товарів зазначаються в договорі. Якщо вказану документацію не опубліковано у загальнодоступних виданнях, її копії повинні додаватися постачальником до примірника договору покупця на його вимогу. Постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.

Відповідно до статті 678 Цивільного кодексу України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред`явлені до продавця або виготовлювача товару.

При цьому в силу положень ч.1 ст. 679 Цивільного кодексу України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві, або з причин, які існували до цього моменту.

Верховний Суд, зокрема, у справі № 904/8414/21 зазначав, що умова договору щодо якості продукції характеризує предмет купівлі-продажу (поставки) з точки зору придатності до використання за цільовим призначенням. Якість продукції - це сукупність властивостей і характеристик, які відображають рівень новизни, надійність, довговічність, економічність продукції (товарів) і зумовлюють її здатність задовольнити відповідно до свого призначення потреби споживача. Предметом договору купівлі-продажу (поставки) може бути річ тільки належної якості, що обумовлена договором.

Зі змісту наведених норм вбачається, що вимоги щодо якості товару визначаються сторонами в договорі або встановлюються законом. У разі відсутності таких вимог у договорі чи законі на продавця покладається обов`язок передати товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для вимог до відповідача стала невідповідність отриманого позивачем товару умовам договору, що стосується товщини виробів та їх кольору.

З матеріалів справи також вбачається, що товар було отримано позивачем безпосередньо на складі відповідача та позивачем суду не було надано відомостей про те, наскільки виявлені позивачем недоліки не могли бути встановлені під час отримання товару. Адже ч.1 ст. 679 Цивільного кодексу України передбачає, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві, або з причин, які існували до цього моменту.

В своєму листі № 8 від 14.02.2025, в якому було вперше сформульовано претензії до відповідача, позивач повідомив відповідача про невідповідність отриманого товару вимогам щодо якості (не відповідає кольору та товщині, заявленим у Специфікації) та з посиланням на п. 4.3. Договору лише вимагав направити представника відповідача за місцезнаходженням позивача та місцеперебуванням товару. Жодних інших вимог, зокрема про усунення недоліків, про повернення сплачених за товар коштів, відмову від договору в цьому листі сформульовано не було.

Відповідач опосередковано, у своєму листі № 1802 від 18.02.2025 визнав наявність попередніх телефонних перемовин щодо певної невідповідності окремої партії товару вимогам щодо кольору та пропонував усунення цих недоліків шляхом перефарбування, якщо такий товар буде доставлений відповідачу. Щодо невідповідності товару в частині товщини плит, яка згідно змісту специфікації мала становити 0,43мм, а за твердженням позивача становить 0,42мм, відповідач у згаданому листі посилався на те, що допустима похибка будь-якого мікрометру становить +/-0,01мм.

У відповідь на вказаний лист посилаючись на те, що відповідач відмовився направити свого представника для встановлення недоліків, а також на те, що умовами договору не передбачено повернення товару неналежної якості з метою усунення недоліків, позивач у листі від 27.02.2025 сформулював вимогу про сплату вартості всього товару, поставленого в межах договору та вимогу про сплату штрафних санкцій.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Позивачем не доведено належним чином факт виявлення недоліків отриманого ним товару. Матеріали справи містять суперечливі відомості з цього приводу.

Відповідач в листуванні лише опосередковано підтверджував факт недоліків щодо фарбування частини товару, що було поставлено окремою партією.

При цьому, за умовами п. 7.3. Договору відповідальність постачальника полягає у обов`язку відшкодувати вартість саме партії товару, щодо якої було виявлено поставку товару неналежної якості.

Як вже зазначалося, поставка товару відбувалася у спосіб поставки окремими партіями (8 видаткових накладних) та відповідач лише частково визнавав наявність недоліків щодо однієї із партій товару, а позивачем належним чином не доведено, щодо товару якої кількості ним було встановлено наявність недоліків, чи стосуються ці претензії щодо всього обсягу отриманого товару чи його частини, як про це зазначав відповідач.

До того ж, згідно приписів ч. 1 ст. 678 Цивільного кодексу України покупець у разі отримання товару неналежної якості має право 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Правом на відшкодування всієї вартості товару покупець наділений лише у випадках передбачених ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу України, а саме у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення). Існування вказаних обставин позивачем належним чином також доведено не було.

Як вбачається з листування сторін, відповідач не заперечував проти усунення виявлених недоліків, зокрема щодо перефарбування товару але позивач не погодився із вказаною пропозицією, зважаючи лише на відсутність в умовах договору положень, що передбачають необхідність доставляння товару продавцю з метою усунення таких недоліків.

Менше з тим, позивач наполягав на прибутті представника відповідача, хоча за умовами п. 4.3. Договору такий обов`язок у відповідача виникає лише на стадії прийняття товару, хоча, як вбачається, відповідні недоліки було виявлено позивачем вже після прийняття товару, а саме під час його використання за призначенням.

Проте, як вже зазначалося, в момент прийняття товару вказані недоліки позивачем виявлено не було, а тому врегулювання претензій щодо недоліків товару, що було виявлено пізніше мало відбуватися не в порядку, що передбачає виклик представника продавця, а у спосіб повернення товару з метою усунення його недоліків.

Позивач не скористався жодним іншим засобом доказування факту невідповідності товару вимогам щодо якості, посилаючись лише на лист відповідача від 18.02.2025, в якому, як помилково вважав позивач, викладено визнання відповідачем факту поставки товару неналежної якості.

Як вже зазначалося судом вище, у вказаному листі відповідач лише опосередковано та лише в певній невизначеній частині визнав факт існування недоліків товару в частині фарбування та висловив свою готовність усунути такі недоліки, що не могло бути сприйняте позивачем, як визнання факту поставки товару неналежної якості в цілому та, відповідно, цей лист відповідача не міг розглядатися позивачем, як обставина, що звільняє його від необхідності доведення як самого факту невідповідності отриманого ним товару вимогам щодо якості, сутності такої невідповідності, можливості/неможливості усунення недоліків, а також кількості товару, щодо якої така невідповідність встановлена.

Встановлення судом та доведення вказаних обставин позивачем є необхідною передумовою для застосування до відповідача заходів, передбачених п. 7.3. Договору.

Не довівши вказані обставини належними та допустимим доказами позивач звернувся до суду із позовом, який не може бути задоволений з огляду на обставини, що викладені вище, що зумовлює висновок суду про відмову у його задоволенні.

Інші доводи та аргументи сторін судом враховано але на висновки суду вони не впливають, а тому окремо судом не коментуються.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати на оплату судового збору за подання позову покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 73-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс будівельників України» відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення у відповідності до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 14.08.2025.

Суддя Р.М. Колесник