ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2025 р. Справа №926/1683/24

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

суддів: Бонк Т.Б.,

Якімець Г.Г.,

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянув апеляційну скаргу обласного комунального некомерційного підприємства "Чернівецький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" б/н від 10.06.2025,

на рішення Господарського Чернівецької області від 16.05.2025, суддя Гончарук О.В. м. Чернівці, повний текст рішення складено 22.05.2025

у справі № 926/1683/24

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Чернівецька обласна енергопостачальна компанія, м. Чернівці

до відповідача обласного комунального некомерційного підприємства "Чернівецький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф", м. Чернівці

про стягнення заборгованості 210 351,25 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю Чернівецька обласна енергопостачальна компанія звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до обласного комунального некомерційного підприємства Чернівецький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 210 351,25 грн.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач неналежно виконав свої зобов`язання за Договором про постачання/закупівлю електричної енергії споживачу №27 від 11.01.2023, а саме не здійснив оплату за спожиту електричну енергію за період з жовтеня 2023 року по грудень 2023 року, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 16.05.2025 позов товариства з обмеженою відповідальністю Чернівецька обласна енергопостачальна компанія до обласного комунального некомерційного підприємства "Чернівецький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф " про стягнення заборгованості у сумі 210 351,25 грн. задоволено. Стягнуто з обласного комунального некомерційного підприємства "Чернівецький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" на користь товариства з обмеженою відповідальністю Чернівецька обласна енергопостачальна компанія заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 210 351,25 грн та судовий збір у сумі 3 155,27 грн.

Рішення обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення умов Договору №27 від 11.01.2023 про постачання електричної енергії, укладеного між ТОВ «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» та обласним комунальним некомерційним підприємством «Чернівецький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», не здійснив повну оплату за спожиту електроенергію за жовтеньгрудень 2023 року.

Позивач виставив відповідачу рахунки №32517 від 31.10.2023 (на суму 65?285,77 грн), №39296 від 30.11.2023 (на суму 96?576,36 грн) та №42309 від 31.12.2023 (на суму 98?643,17 грн), на підставі яких були складені акти приймання-передачі електроенергії. Відповідач не надав заперечень щодо обсягів або вартості спожитої електроенергії. Факт споживання підтверджено листом АТ «Чернівціобленерго» №17/3-02/570 від 06.03.2024.

За період жовтеньгрудень 2023 року відповідачем було сплачено лише 51?815,03 грн, при загальній сумі нарахувань 260?505,30 грн. Таким чином, розмір непогашеної заборгованості становить 208?690,27 грн.

З огляду на прострочення виконання грошового зобов`язання, позивач правомірно нарахував інфляційні втрати у розмірі 534,87 грн та 1126,11 грн 3% річних за період з 21.11.2023 по 08.03.2024 відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та аргументи учасників справи

11.06.2025 до Західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга обласного комунального некомерційного підприємства "Чернівецький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" б/н від 10.06.2025 на рішення Господарського Чернівецької області від 16.05.2025 в справі №926/1683/24.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ТОВ "Чернівецька обласна енергопостачальна компанія" безпідставно стверджує про неналежне виконання обласним комунальним некомерційним підприємством "Чернівецький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" зобов`язань за Договором № 27 від 11.01.2023, оскільки відповідач сплатив повну вартість фактично спожитої електричної енергії в обсязі 115?392,00 кВт·год на загальну суму 543?289,50 грн, що підтверджується платіжними дорученнями та платіжними інструкціями долученими до відзиву на позовну заяву. Загальна сума оплати відповідає сумі, визначеній у пункті 5.1 договору, з урахуванням укладених додаткових угод, які встановлюють обсяг спожитої електроенергії.

Сформована заборгованість за спожиту електричну енергію у 2023 році у сумі 208?690,27 грн, а також додаткові інфляційні втрати в розмірі 534,87 грн і 3% річних у сумі 1?126,11 грн є необґрунтованими. Вказані суми не мають законних підстав для стягнення, оскільки обсяг та сума, на які посилається позивач, перевищують договірні умови.

Враховуючи викладене, дії ТОВ "Чернівецька обласна енергопостачальна компанія", спрямовані на стягнення коштів понад договірні зобов`язання, є неправомірними. Рішення суду першої інстанції, яке ґрунтується на необґрунтованих висновках, підлягає скасуванню.

Апелянт також зазначає, що у 2024 році позивач звернувся до Господарського суду Чернівецької області з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за жовтеньгрудень 2023 року, проте 10 квітня 2024 року судовий наказ було скасовано у зв`язку з підтвердженням належного виконання зобов`язань за договором та повної оплати.

Позивач - ТОВ Чернівецька обласна енергопостачальна компанія подало відзив на апеляційну скаргу б/н від 16.06.2025 (вх. № ЗАГС 01-04/5034/25 від 26.06.2025) в якому заперечило доводи апелянта, просило суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Господарського Чернівецької області від 16.05.2025 в справі №926/1683/24 залишити без змін.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2025 справу №926/1683/24 розподілено колегії суддів у складі: головуючого судді Бойко С.М., суддів Бонк Т.Б., Якімець Г.Г..

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 16.06.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою обласного комунального некомерційного підприємства "Чернівецький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" б/н від 10.06.2025 на рішення Господарського Чернівецької області від 16.05.2025 в справі №926/1683/24 та постановлено здійснювати розгляд справи №926/1683/24 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанції

11.01.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю Чернівецька обласна енергопостачальна компанія та обласним комунальним некомерційним підприємством Чернівецький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф укладено Договір №27 про постачання/закупівлю електричної енергії споживачу.

Згідно з пунктом 2.1. та 2.2 Договору, постачальник зобов`язується постачати споживачу у 2023 році електричну енергію за кодом ДК 021:2015:09310000-5 електрична енергія, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити електричну енергію на умовах цього Договору.

Пунктом 5.1. Договору визначено, що загальна сума цього Договору становить 452741,25 грн, крім того, ПДВ 90548,25 грн, разом з ПДВ 548289,50 грн.

Ціна за 1 кВт год електричної енергії визначається та змінюється відповідно до Додатка 2 до цього Договору.

Відповідно до пункту 10.2 Договору, спори та розбіжності, що можуть виникнути під час виконання умов цього Договору, вирішуються у встановленому Договором та законодавством порядку.

Згідно пункту 13.1 Договору, зміни до Договору про закупівлю можуть вноситись у випадках, зазначених у цьому Договорі та оформляються у письмовій формі шляхом укладення додаткової угоди.

Договір набуває чинності з дати підписання сторонами та діє до 31 грудня 2023 року включно, а в частині розрахунків діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором (пункт 14.1 Договору).

Відповідно до пункту 15.1 невід`ємною частиною цього Договору є:

Додаток №1 очікувані договірні обсяги закупівлі електричної енергії на 2023 рік

Додаток №2 порядок визначення та зміни ціни постачання електричної енергії.

Згідно пункту 1 Додатка 2 до Договору ціна за одиницю товару визначається за підсумками розрахункового періоду (місяця) за такою формулою: Ц=(К*Ца+Тосп+Впост)*1,2, де 1,2 урахування ПДВ, Ца ціна закупівлі одиниці товару, Тосп ціна послуг оператора системи передачі, яка встановлена регулятором на відповідний розрахунковий період, Впост вартість послуг постачальника.

Додаток №3 заява приєднання до Договору про постачання електричної енергії споживачу.

Додаток №4 перелік об`єктів споживача, за якими здійснюється постачання електричної енергії : вул. Мусорського 8, м. Чернівці.

28.02.2024 товариство з обмеженою відповідальністю Чернівецька обласна енергопостачальна компанія звернулось до Оператора системи розподілу електричної енергії (на території Чернівецької області - АТ Чернівціобленерго) із запитом №12.5/716 щодо підтвердження інформації про те, що відповідач за період жовтень 2023 року по грудень 2023 року включено до реєстру споживачів товариства з обмеженою відповідальністю Чернівецька обласна енергопостачальна компанія як постачальника електричної енергії універсальної послуги та надання відомостей про обсяги споживання електричної енергії даним Споживачем за вказаний період.

Листом № 17/3 - 02/570 від 06.03.2024 Оператор системи розподілу підтвердив, що за період з жовтня 2023 року по грудень 2023 року відповідача включено до реєстру споживачів товариства з обмеженою відповідальністю Чернівецька обласна енергопостачальна компанія та підтвердив обсяг спожитої електричної енергії помісячно.

Позивачем виставлено до сплати рахунки на оплату за фактично спожиту електричну енергію та Акти прийняття-передавання товарної продукції - електричної енергії: за жовтень 2023 рахунок № 32517 від 31.10.22023 на суму 65 285,77 грн; за листопад 2023 року рахунок № 39296 від 30.11.2023 на суму 96 576,36 грн; за грудень 2023 року № 42309 від 31.12.2023 на суму 98 643,17 грн.

Заперечень щодо загального обсягу фактично спожитої електричної енергії за жовтень-грудень 2023 року в кількості, який визначений на підставі даних комерційного обліку оператора системи розподілу на об`єктах споживача (відповідача), а також її вартості за вказаним актом, обґрунтованої відмови від підписання акту приймання-передачі електричної енергії, а також претензій щодо повного та належного виконання позивачем умов Договору в частині, зазначеній у вказаному акті, з боку споживача не надано.

Відповідачем частково сплачувалась вартість електричної енергії за вказаний період у сумі 51 815,03 грн.

За таких обставин, позивачем як постачальником виконано прийняті на себе зобов`язання з продажу електричної енергії у відповідності до умов Договору в обсягах та на суму, зазначену в акті приймання-передачі електричної енергії, а відповідачем, у свою чергу, придбано у позивача вироблену електричну енергію у вказаних обсягах без будь - яких зауважень.

Норми права та висновки, якими суд апеляційної інстанції керувався при прийнятті постанови.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Рішення Господарського Чернівецької області від 16.05.2025 у цій справі оскаржується відповідачем в повному обсязі.

Предметом позову є стягнення заборгованості за спожиту електроенергію та компенсаційних втрат за ч.2 ст.625 ЦК У (інфляційні втрати та 3% річних) за період жовтень грудень 2023 року на загальну суму 210?351,25 грн за договором №27 від 11.01.2023.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судами, відповідач, всупереч умовам Договору, не здійснив оплату за поставлену позивачем електричну енергію за жовтеньлистопад 2023 року, незважаючи на отримання акта приймання-передачі та рахунку, а оплата за грудень 2023 року була здійснена лише частково в сумі 51 815,03, що підтверджується платіжною інструкцією №1648 від 22.12.2023.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 Цивільного кодексу України).

Не може вважатись неукладеним договір, який виконувався.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відносини пов`язані із поставкою електричної енергії є відносинами у сфері електроенергетики та регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України та нормативно-правовим актами у сфері електроенергетики.

За приписами частин першої та другої статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються Законом України Про ринок електричної енергії. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до частини першої статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначає Закон України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 № 2019-VIII.

Частинами 1 - 6 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

У разі покладення на електропостачальника зобов`язань з надання універсальних послуг або виконання функцій постачальника "останньої надії" ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника "останньої надії" визначаються відповідно до цього Закону.

Покладення зобов`язань з надання універсальних послуг та/або постачання "останньої надії" не обмежує права електропостачальника здійснювати постачання електричної енергії за вільними цінами.

Для забезпечення постачання електричної енергії споживачам електропостачальники здійснюють купівлю-продаж електричної енергії за двосторонніми договорами та/або на ринку "на добу наперед", внутрішньодобовому ринку і на балансуючому ринку, а також шляхом імпорту.

Постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку.

Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу (ч. 7 ст. 56 Закону України Про ринок електричної енергії).

Регулятор затверджує примірний договір постачання електричної енергії споживачу, типовий договір постачання електричної енергії споживачу на умовах надання універсальної послуги та типовий договір постачання електричної енергії споживачу постачальником останньої надії (ч.11 ст. 56 Закону України Про ринок електричної енергії).

У п.п. 72 ч. 1 ст. 1 Закону України Про ринок електричної енергії визначено, що регулятор - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Умовами ч. 2 ст. 2 Закону України Про ринок електричної енергії визначено, що основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема правилами роздрібного ринку, які затверджуються Регулятором.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Апеляційний суд встановив, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання щодо постачання електричної енергії, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі електричної енергії за жовтеньгрудень 2023 року.

Згідно з листом АТ «Чернівціобленерго» №17/3-02/570 від 06 березня 2024 року, обсяг фактично спожитої відповідачем електричної енергії склав: за жовтень 2023 року 10 645 кВт·год; за листопад 2023 року 15 747 кВт·год; за грудень 2023 року 16 084 кВт·год.

При цьому відповідач не заперечував фактичне споживання зазначених обсягів електричної енергії у вказаний період, що свідчить про прийняття ним поставленого товару без зауважень.

Апеляційний суд встановив, що відповідачем, всупереч вимогам пункту 2.1 глави 2 Договору, не було здійснено своєчасну та повну оплату за спожиту електричну енергію відповідно до умов зазначеного Договору, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 208 690,27 грн, яка є обґрунтованою та підлягає стягненню.

Доводи апеляційної скарги про повну оплату вартості поставленої електричної енергії не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.

Як встановлено судами, за жовтеньлистопад 2023 року відповідач не здійснив оплату, а за грудень 2023 року така була проведена лише частково, що підтверджується платіжною інструкцією на суму 51 815,03 грн. Вказаний платіж не покриває повну вартість поставленої електричної енергії за відповідний період.

Крім того, між сторонами були укладені додаткові угоди №2 від 28 квітня 2023 року, №3 від 3 липня 2023 року, №4 від 18 серпня 2023 року та №5 від 25 вересня 2023 року, якими було змінено вартість одиниці товару (1 кВт·год). Вказані додаткові угоди підписані сторонами, скріплені печатками, є чинними та не визнані недійсними, що свідчить про те, що відповідач погодився з умовами договору.

Вартість електричної енергії визначалась відповідно до формули, встановленої в договорі, з урахуванням обсягу споживання, ціни закупівлі, тарифів на передачу та вартості послуг постачальника, із подальшим включенням податку на додану вартість. Таким чином, нарахування позивача здійснено на підставі дійсних договірних умов, які враховували актуальні ціни на електроенергію та реальні обсяги споживання.

У зв`язку з наведеним твердження апелянта про повне виконання зобов`язань є безпідставним, а вимоги позивача щодо стягнення заборгованості ґрунтуються на чинному договорі та погоджених між сторонами умовах.

Щодо доводів апеляційної скарги про скасування судового наказу, то посилання апелянта на скасування судового наказу від 10 квітня 2024 року не може свідчити про належне або повне виконання відповідачем договірних зобов`язань. Апеляційний суд зазначає, що наказне провадження має спрощену та односторонню процесуальну природу, у межах якої суд не досліджує наявність або відсутність спору між сторонами по суті.

Скасування судового наказу не є підтвердженням виконання зобов`язання, а лише вказує на наявність заперечень відповідача, що в свою чергу обумовлює необхідність вирішення спору в позовному провадженні. Отже, сам факт скасування наказу не спростовує обґрунтованості позовних вимог і не доводить відсутність заборгованості.

З приводу стягнення інфляційних витрат та 3% річних апеляційний суд зазначає наступне.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає безпідставними доводи апеляційної скарги в частині оскарження нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Апеляційний суд, перевіривши наведені позивачем розрахунки інфляційних витрат у сумі 534,87 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 1 126,11 грн. за період з 21.11.2023 по 08.03.2024, дійшов висновку про їх правильність та відповідність вимогам чинного законодавства.

З урахуванням встановлених судами обставин щодо порушення відповідачем строків виконання грошового зобов`язання, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність нарахування позивачем зазначених сум.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу рішення Господарського Чернівецької області від 16.05.2025 в справі №926/1683/24.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського Чернівецької області від 16.05.2025 у цій справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства, прийняте з дотриманням норм процесуального та правильним застосуванням норм матеріального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення немає.

Апелянтом не спростовано висновки суду першої інстанції, які тягнуть за собою наслідки у вигляді скасування прийнятого судового рішення, оскільки не доведено неправильного застосування норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

За змістом статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як письмові, речові та електронні докази.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дана норма кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Згідно зі ст. ст. 73,74,77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безсторонньому дослідженні наявних у справі доказів.

Скаржником всупереч вищенаведеним нормам права, не подано доказів, які б підтвердили доводи, викладені в апеляційній скарзі, та спростували правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції виходить з того, що Європейським судом з прав людини у рішенні Суду у справі «Трофимчук проти України» № 4241/03 від 28.10.2010 зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Судові витрати

У зв`язку з залишенням апеляційної скарги без задоволення, апеляційний господарський суд на підставі ст. 129 ГПК України дійшов до висновку про покладення на апелянта витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу обласного комунального некомерційного підприємства "Чернівецький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" б/н від 10.06.2025 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського Чернівецької області від 16.05.2025 в справі №926/1683/24 залишити без змін.

Судовий збір за розгляд справи в апеляційному порядку покласти на апелянта.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до касаційної інстанції визначені ст. 287-289 ГПК України.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий суддя Бойко С. М.

Судді Бонк Т.Б.

Якімець Г.Г.