ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2025 м. Дніпро Справа № 904/4132/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),

суддів Верхогляд Т.А., Іванова О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2024 (суддя Ліпинський О.В., повне рішення складено 16.12.2024) у справі № 904/4132/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги», м. Дніпро

до Придніпровської геофізичної розвідувальної експедиції державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика», м. Новомосковськ, Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» в особі відокремленого підрозділу Придніпровська геофізична розвідувальна експедиція державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» 429168,36 грн основної суми боргу, 5909,86 грн трьох процентів річних і 16499,47 грн інфляційних втрат.

Позов мотивований порушенням зобов`язань з оплати вартості електроенергії, отриманої на підставі публічного договору про постачання електричної енергії.

Господарський суд Дніпропетровської області рішенням від 10.12.2024 у справі № 904/4132/24 позов задовольнив стягнувши з Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» (03057, м. Київ, вул. Мірошниченко Євгенії, буд. 10, код ЄДРПОУ 0143276) в особі відокремленого підрозділу Придніпровська геофізична розвідувальна експедиції державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» 429168,36 грн основного боргу, 5909,86 грн трьох процентів річних, 16499, 47 грн інфляційних втрат і 5418,93 грн витрат зі сплати судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване порушенням відповідачем зобов`язань з оплати вартості отриманої за публічним договором електричної енергії, внаслідок чого задовольнив позовні вимоги про стягнення основної суми боргу з урахуванням міри відповідальності, встановленої положеннями статті 625 Цивільного кодексу України.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Державне геофізичне підприємство «Укргеофізика» звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2024 і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову у справі № 904/4132/24.

Скаржник зазначив, що на момент виникнення заборгованості за отриману ним від позивача електричну енергію у країні діяв режим воєнного стану, що є форс-мажорною обставиною, яка звільняє його від виконання зобов`язань за публічним договором про постачання електричної енергії.

З огляду на положення пункту 12.1 публічного договору про постачання електричної енергії, яким погоджено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин), скаржник вважає безпідставними вимоги позивача про стягнення вартості поставленої електроенергії, заборгованість за яку виникла під час дії воєнного стану, який є форс-мажорною обставиною.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укргеофізика» відзив на апеляційну скаргу, у встановлені апеляційним господарським судом строки, не надало.

4. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Центральний апеляційний господарський суд ухвалою від 18.02.2025 відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2024 у справі № 904/4132/24.

У судовому засіданні 10.07.2025 колегія суддів оголосила вступну та резолютивну частини постанови.

5. Встановлені судом першої та апеляційної інстанції обставини справи.

Загальні збору учасників Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпро-білогір`я» вирішили придбати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Агроальянс» обприскувач Саsе ІН Рatriot 4430, що підтверджується протоколом від 05.03.2020.

Державне геофізичне підприємство «Укргеофізика» в особі відокремленого підрозділу Придніпровська геофізична розвідувальна експедиція державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» приєдналось до публічного договору про постачання електричної енергії споживачу за особовим рахунком № 45 на умовах комерційної пропозиції «Базова-Б» постачальника електричної енергії ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги».

Відповідно до умов пункту 2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Умови договору відповідають вимогам Закону та ПРРЕЕ.

Відповідно до пункту 5.7 договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем.

Відповідно до пункту 5.1 Комерційної пропозиції, оплата обсягів споживання електричної енергії здійснюється наступними етапами:

- 100% вартості прогнозованих (заявлених) обсягів споживання електричної енергії у розрахунковому періоді оплачується не пізніше, ніж за 6 календарних днів до дати початку розрахункового періоду;

- остаточний розрахунок за фактичним обсягом споживання не пізніше, ніж на 5 робочий день після закінчення розрахункового періоду.

Пунктом 6.1 Комерційної пропозиції передбачено, розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має здійснюватися споживачем у строк не більше 5 робочих днів після закінчення розрахункового періоду, не залежно від отримання рахунку. Споживач самостійно формує розрахункові документи в сервісі «Особовий кабінет» не пізніше 24 годин після закінчення розрахункового періоду.

Виставлення рахунку здійснюється шляхом його формування в програмному комплексі Постачальника з можливістю перегляду в сервісі «Особистий кабінет». За умовами цієї комерційної пропозиції споживач має обов`язок зареєструватись в сервісі «Особистий кабінет» та користуватись відповідним сервісом.

Розрахункові документи можуть бути роздруковані постачальником та отримані споживачем у відповідному енергоофісі постачальника.

У разі не отримання споживачем рахунку, споживач здійснює оплату за спожиту електричну енергію, в установлені даним розділом строки, за платіжним документом, самостійно оформленим споживачем.

Згідно з підпунктом 1 пункту 6.2 договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» протягом січня 2024 року поставило Придніпровській геофізичній розвідувальній експедиції державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» електричну енергію в обсязі 98940 кВт*год на суму 689871,42 грн, про що 31.01.2024 надало рахунок про сплату 689871,42 грн.

Придніпровська геофізична розвідувальна експедиція державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» за споживання електричної енергії сплатила 260703,06 грн, у зв`язку з чим заборгованість складає 429168,36 грн.

6. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Об`єктом апеляційного оскарження є рішення місцевого господарського суду, яким з відповідача стягнена заборгованість за поставлену позивачем електричну енергію на підставі публічного договору.

Предметом апеляційного оскарження є встановлення наявності або відсутності підстав для звільнення споживача електричної енергії від обов`язку зі сплату вартості спожитих послуг через введення на території країни воєнного стану.

Апеляційний господарський суд зазначає, що скаржник не заперечує отримання ним від позивача електричної енергії у січні 2024 року, заборгованість зі сплати якої становить 429168,36 грн, водночас не погоджується з рішенням місцевого господарського суду про стягнення з нього цієї суми, з урахуванням встановленої положеннями статті 625 Цивільного кодексу України міри відповідальності, через виникнення заборгованості під час дії форс-мажорних обставин, якими позивач вважає воєнний стан, що звільняє його від відповідальності за виконання зобов`язань за публічним договором про постачання електричної енергії.

З огляду на встановлені положеннями статті 269 Господарського процесуального кодексу України межі апеляційного перегляду, апеляційний господарський суд досліджує оскаржуване рішення місцевого господарського суду на предмет наявності або відсутності підстав щодо звільнення скаржника від виконання обов`язку зі сплати вартості отриманого від позивача товару.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини першої статті 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Таким чином, вищенаведеними положеннями Цивільного кодексу України та умовами пункту 12.1 Публічного договору про постачання електричної енергії встановлені випадки за яких особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за його невиконання чи неналежне виконання, а не від обов`язку його виконання.

Верховний Суд у постанові від 25.01.2022 по справі № 904/3886/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд і у постанові від 16.07.2019 по справі №917/1053/18, зазначивши, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

Відповідач не надав належних та допустимих у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України доказів існування форс-мажорних обставин у взаємовідносинах із позивачем, як і не обґрунтував причинно-наслідковий зв`язок між введенням в Україні воєнного стану та неможливістю виконання своїх зобов`язань за Публічним договором про постачання електричної енергії. Водночас воєнний стан як обставина непереборної сили звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із ним обставин юридична чи фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання. Скаржник не довів наявності причинно-наслідкового зв`язку між порушенням зобов`язань з оплати вартості отриманої від позивача електричної енергії із введенням на території країни воєнного стану.

Таким чином, місцевий господарський суд правомірно ухвалив рішення про стягнення з відповідача вартості поставленої позивачем електроенергії із застосування встановленої умовами договору і Цивільним кодексом України відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Апеляційний господарський суд зауважує, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2024 у справі № 904/4132/24 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2024 у справі № 904/4132/24 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Державне геофізичне підприємство «Укргеофізика».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 05.08.2025

Головуючий суддя Ю ПАРУСНІКОВ

Суддя Т. ВЕРХОГЛЯД

Суддя О. ІВАНОВ