РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.08.2025Справа № 910/6243/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Блажівської О.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу №910/6243/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» (02094, місто Київ, вул. Г. Хоткевича, 20; )

до відповідача Громадської організації «КИЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ ФІЗКУЛЬТУРНО-СПОРТИВНИЙ КЛУБ ІНВАЛІДІВ «КИЇВСЬКІ ЛЕВИ» (04201, місто Київ, вул. Рокосовського, буд. 6-Б, кв. 37; )

про стягнення 13 165 грн 09 коп.,

без виклику представників сторін,

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Стислий виклад позовних вимог.

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» (далі - Позивач) з позовом до Громадської організації «КИЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ ФІЗКУЛЬТУРНО-СПОРТИВНИЙ КЛУБ ІНВАЛІДІВ «КИЇВСЬКІ ЛЕВИ» (далі - Відповідач) про стягнення суми заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії/централізованого опалення та абонентського обслуговування у розмірі 12 840 грн 51 коп., інфляційних втрат у розмірі 259 грн 90 коп, три відсотки річних у розмірі 64 грн 68 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 №1198-VII, з 01.07.2014 року, виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для споживачів встановленої зони теплопостачання Дніпровського та Дарницького районів міста Києва. Надання послуг з постачання теплової енергії/централізованого опалення до будівлі 16 по вул. Пасхаліна Юрія в місті Києві здійснюється Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ) на підставі ліцензії від 01.06.2021 №198.

Відповідно до Розпорядження Дарницької районної у міста Києві державної адміністрації від 30.01.2015 №33 «Про закріплення на праві господарського відання об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва», відповідно до якого, з 30.01.2015 за Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», закріплено дане майно, яке перебуває у нього на праві володіння, користування та розпорядження.

01.05.2015 між Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» укладено Договір №35 про співпрацю Виконавця послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з Балансоутримувачем та розмежування їх відповідальності (далі - Договір про співпрацю).

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва» як балансоутримувач будинку по вул. Ревуцького, 13Б у місті Києві, відповідно до Правил утримання житлових будинків і прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу від 17.05.2005 376 має технічні паспорти на квартирні (багатоповерхові) жилі будинки.

Згідно наданої Позивачу інформації нежитлові приміщення №13, №14 загальною площею 59, 60 кв. м в будинку №16 по вул. Пасхаліна Юрія у місті Києві на підставі укладеного Договору оренди нерухомого майна №449/2021 від 17.02.2021, перебували в Оренді Громадської організації «Київський міський фізкультурно-спортивний клуб інвалідів «Київські леви» та 26.02.2025 повернуто орендарем балансоутримувачу Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва», а відповідно, у період з серпня 2024 по 25 лютого 2025 приміщення перебувало у розпорядженні Відповідача, що підтверджується Актом про повернення з оренди нерухомого майна від 26.02.2025.

Однак, Договір про надання послуг з постачання теплової енергії між Позивачем та Відповідачем не укладався, заява-приєднання до умов індивідуальних типових договір про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води Споживачем послуг до Товариства с обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» не надавалися.

Відтак, кошти за опалення нежитлових приміщень розміром 59,60 кв.м в будинку 16 по вул. Пасхаліна Юрія у місті Києві не сплачувалися у період з листопада 2024 по 25 лютого 2025 року включно, знаходилося у користуванні Відповідача, останній має сплатити кошти за надані Позивачем послуги з постачання теплової енергії/централізованого опалення до даного приміщення, а також кошти за абонентське обслуговування в період з 01.08.2024 по 25.02.2025.

Загальна сума позовних вимог становить: сума заборгованості за поставлену теплову енергію та абонентське обслуговування у розмірі 12 840 грн 51 коп, інфляційна складова боргу у розмірі 259 грн 90 коп, 3 % річних у розмірі 64 грн 68 коп.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву у відповідності до приписів ст. 178 ГПК України не скористався та не надав.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2025 залишено позов без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня вручення ухвали.

19.05.2025 через відділ автоматизованого документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала суду від 03.06.2025 року була направлена відповідачу 09.06.2025 рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, - 04201, місто Київ, вул. Рокосовського, 6-Б, кв. 37; . Конверт з ухвалою суду від 03.06.2025 було повернуто до суду 26.06.2025 року відділенням поштового зв`язку з зазначенням про те, що поштове відправлення не було вручено відповідачу, з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

В силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою відповідача, вважається днем вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Також судом враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою суду по справі № 910/6243/25 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

На підставі ліцензії, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 198 від 01.06.2012, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії за адресою: місто Київ, вул. Юрія Пасхаліна, буд. 16.

Розпорядженням Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 30.01.2015 №33 «Про закріплення за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва» об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва», яким закріплено на праві господарського відання за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва» об`єкти комунальної власності територіальної громади міста Києва, що перебувають у сфері управління Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, зокрема, за адресою: місто Київ, вул. Пасхаліна Юрія (Ілліча), 16.

01.05.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" (виконавець) та Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" (балансоутримувач) було укладено договір № 35 про співпрацю Виконавця послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з Балансоутримувачем та розмежування їх відповідальності (далі - договір про співпрацю), предметом якого є, зокрема, відповідно до п. 1. Балансоутримувач зобов`язується забезпечити належні умови для передачі (транзиту) теплової енергії та гарячої води внутрішньо будинковими мережами, що знаходяться у його власності або на його балансі при наданні Виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води споживачем цих послуг, в будинках відповідно до Додатку №1 Договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору, Балансоутримувач зобов`язується утримувати внутрішньо будинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, забезпечувати підготовку житлових будинків до опалювального періоду, зокрема, утеплення місць загального користування.

Відповідно до п. 1.3 Договору, Балансоутримувач виконує роботи відповідно до затвердженого (погодженого) рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Відповідно до п. 1.4 Договору, Виконавцеь зобов`язаний забезпечити постачання теплової енергії та гарячої води належної якості та встановлених параметрів до межі експлуатаційної відповідальності, встановленої цим Договором.

Пунктом 2.1, п. 2.1.8 Договору, Виконавець має право отримувати від Балансоутримувача інформацію, яка впливає на визначення обсягів та вартості наданих у розрахунковому періоді послуг централізованого опалення та постачання гарячої води: перевищення встановлених строків проведення ремонтно-профілактичних та аварійно-відбудовних робіт; графік проведення ремонтно-профілактичних та аварійно-відбудовних робіт на наступний місяць; зміни орендарів нежитлових приміщень; належним чином оформлені копії або відповідні екземпляри актів про витоки та актів про залиття,аварій, що трапились в системі централізованого опалення, гарячого водопостачання із додержанням вимоги п. 2.1.5 цього Договору.

Відповідно до п. 2.4, п. 2.4.22, п. 2.4.23 Договору, Балансоутримувач зобов`язаний у місячний термін повідомляти Виконавця послуг про розірвання договору оренди з орендарем. Укласти з Виконавцем послуг договори про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до нежитлових приміщень та суб`єктам господарювання на нежитлові приміщення житлового фонду, що є їх власністю (в тому числі на тимчасово вільні приміщення будинку комунальної форми власності).

Згідно наданої позивачу балансоутримувачем будинку інформації, 15.07.2021 між Дарницькою районною в місті Києві державною адміністрацією (орендодавець), Комунальним підприємством "КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ ДАРНИЦЬКОГО РАЙОНУ М. КИЄВА" (балансоутримувач) та Громадською організацією «Київський міський фізкультурно-спорвтиний клуб інвалідів «Київські леви» (Орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва № 449/2021, відповідно до п. 4, п. 4.1 якого Відповідачу було передано в оренду нежитлові приміщення №13, №14 (групи приміщень №11), літ. «А», загальною площею 59,60 кв.м, розташовані за адресою: вул. Пасхаліна Юрія, 16, м. Київ, 02096 (далі - Майно).

Відповідно до п. 2.1 Договору, Орендар вступає у строкове платне користування Майном у денб підписання акта приймання-передачі Майна. Акт приймання-передачі підписується між Орендарем і Балансоутримувачем одночасно з підписанням цього договору. Акт приймання-передачі Майна в оренду та акт повернення майна з оренди складаються за формою, що розробляється Фондом державного майна і оприлюднюється на його офіційному веб-сайті.

Актом приймання-передачі в оренду нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності від 17.11.2021, який є Додатком №4 до Договору №449/021 від 17.11.2021, підтверджено, що на виконання Договору оренди нерухомого майна від 17.11.2021 №449/2021 Балансоутримувач передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, що належить до комунальної власності, а саме: нежитлові приміщення №13, №14 (групи приміщень №11) літ. «А» за адресою: 02096, місто Київ, вул. Пасхаліна Юрія, 16.

13.10.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" на офіційному веб-сайті опублікувало Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії та Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання і укладаються з урахуванням статтей 633, 634, 641, 642 ЦК України.

Однак, Відповідач до Позивача про укладання Договору про надання послуг з постачання теплової енергії не звертався, заява-приєднання до умов індивідуальних типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води не надавалася.

Разом з тим, в позовній заяві зазначено, що Позивач надсилав на адресу Відповідача супровідний лист разом з додатками від 23.08.2024 за №20.5/1959 щодо укладення договору, однак відповіді отримано не було.

Позивач в позовній заяві зазначає, що з листопада 2024 по лютий 2025 Позивачем надавалися Відповідачу послуги з постачання теплової енергії/централізованого опалення до нежитлових приміщень за адресою: місто Київ, вул. Пасхаліна Юрія, 16 на загальну суму 12 840 грн 51 коп.

На підтвердження надання послуг з централізованого опалення Позивачем надані: акт № 580 про готовність вузла комерційного обліку Споживача до роботи в опалювальний період 2024-2025 (адреса: місто Київ, вул. Ю. Пасхаліна, 16), відомості показників комерційного (будинкового) засобу обліку теплової енергії за період з 01.11.2024 по 26.11.2024, 01.12.2024-23.12.2024, 01.01.2025-24.01.2025, 01.02.2025-19.02.2025, наряд на підключення централізованого опалення у будинку за адресою вул. Ю. Пасхаліна, 16, акт постановки на облік приладів комерційного засобу обліку споживання теплової енергії.

При цьому, позивач зазначає, що облік теплової енергії на потреби централізованого опалення та гарячого водопостачання по вул. Пасхаліна Юрія, буд. 16 у місті Києві здійснюється приладом комерційного (будинкового) засобу обліку теплової енергії МВТ-2М заводський номер 22088.

Крім того встановлено, що 26.02.2025 сторони підписали акт про повернення оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва №449/2021 від 17.11.2021, за яким Орендар передав, а Балансоутримувач прийняв із строкового платного користування нерухоме майно, що належить до комунальної власності; дата припинення договору оренди 26.02.2025.

У позовній заяві Позивачем зазначено, що показники будинкового засобу обліку теплової енергії (опалення) розподіляються між користувачами приміщень пропорційно до площі займаних приміщень.

Відтак, у Відповідача, як орендаря нежитлових приміщень №13, №14 загальною площею 59,60 кв.м, за адресою місто Київ, вул. Ю. Пасхаліна, 16 заборгованості за поставлену теплову енергію/централізоване опалення до нежитлових приміщень за період з листопада 2024 по лютий 2025 включно становить 12 570 грн 31 коп, що підтверджується розрахунком фактичного споживання теплової енергії та за абонентське обслуговування по особовому рахунку з постачання теплової енергії/централізованого опалення до нежитлових приміщень за період з серпня 2024 по лютий 202 становить 270 грн 20 коп, що підтверджується розрахунком заборгованості за абонентське обслуговування по нежитловому приміщенню, а всього 12 840 грн 51 коп.

Також, у зв`язку із простроченням Відповідачем грошового зобов`язання Позивач нарахував та заявив до стягнення 259 грн 90 коп. інфляційних втрат та 64 грн 68 коп. 3% річних.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Судом під час розгляду справи по суті було досліджено докази, якими позивач обґрунтовував свої доводи, а саме копії: розрахунку фактичного споживання теплової енергії отриманої від ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» за період листопад 2024 по лютий 2025; розрахунку заборгованості за абонентське обслуговування по нежитловому приміщенню за період серпень 2024-лютий 2025; розрахунку заборгованості з урахуванням інфляційної складової боргу та 3 % річних; Розпорядження Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 30.01.2015 №33 та переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва, які перебувають у сфері управління Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації та передаються комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва»; Договору від 01.05.2015 №35 про співпрацю Виконавця послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з Балансоутримувачем та розмежування їх відповідальності; Договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва №449/2021 від 17.11.2021; Акту приймання-передачі в оренду нерухомого майна або іншого окремого індивідуального визначеного майна, що належить до державної власності від 17.11.2021; Акту від 26.02.2025 повернення з оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва №449/2021 від 17.11.2021; Акту обстеження приміщення від 05.08.2024; супровідного листа від 23.08.2024 №20.5/1959 щодо укладення договору разом з додатками; Акту постановки на облік приладів комерційного засобу обліку споживання теплової енергії; Акту №580 про готовність вузла комерційного обілку Споживача до роботи в опалюваний період 2024-2025; відомості показників комерційного (будинкового) засобу обліку теплової енергії за період з 01.11.2024 по 26.11.2024, 01.12.2024-23.12.2024, 01.01.2025-24.01.2025, 01.02.2025-19.02.2025; наряду на підключення централізованого опалення у будинку за адресою вул. Ю. Пасхаліна, 16; витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» станом на 01.11.2024; статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція»; ліцензії №198 від 01.06.2012; витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ГО «Київський міський фізкультурно-спортивний клуб інвалідів «Київські леви», судом надано оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

Закон України "Про житлово-комунальні послуги" визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Згідно з пунктами 5, 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

При цьому, обов`язку споживача укласти договір відповідає зустрічному обов`язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 Цивільного кодексу України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у статтях 642, 643 Цивільного кодексу України.

Частина перша статті 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 181 Господарського кодексу України проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 затверджені Правила користування тепловою енергією (далі - Правила), пунктом 2 яких встановлено, що правила є обов`язковими для виконання усіма теплопостачальними організаціями незалежно від форми власності, споживачами, організаціями, що виконують проектування, пуск, налагодження та експлуатацію обладнання для виробництва, транспортування, постачання та використання теплової енергії.

Відповідно до пункту 13 Правил послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що всупереч покладеному на Відповідача діючим законодавством обов`язку укладання договору про надання житлово-комунальних послуг між сторонами письмовий правочин про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води відсутній.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання комунальних послуг здійснюються безперервно, крім часу перерв на міжопалювальний період для мереж (систем) опалення (теплопостачання) виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами.

Пунктом 29 Правил користування тепловою енергією передбачено, що теплова енергія постачається безперервно, якщо договором не передбачено інше.

Згідно зі статтею 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Як встановлено ч. 1 ст. 9 вказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про теплопостачання" балансоутримувач (будинку, групи будинків, житлового комплексу) - це власник відповідного майна або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно і уклала договір купівлі-продажу теплової енергії з теплогенеруючою або теплопостачальною організацією, а також договори на надання житлово-комунальних послуг з кінцевими споживачами; постачання теплової енергії (теплопостачання) - це господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору; споживач теплової енергії - це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору; суб`єкти відносин у сфері теплопостачання - це фізичні та юридичні особи незалежно від організаційно-правових форм та форми власності, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, теплосервісні організації, споживачі, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказана позиція є усталеною та викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №922/4239/16, Верховного Суду від 09.06.2021 у справі №303/7554/16-ц, від 21.08.2019 у справі №922/4239/16, 25.09.2019 у справі №522/401/15-ц та 10.12.2018 у справі №638/11034/15-ц, від 26.04.2018 у справі №904/6293/17, від 10.05.2018 у справі №922/2790/17.

Так, факт перебування в оренді відповідача приміщення №13, №14 загальною площею 59,60 кв.м, за адресою вул. Ю. Пасхаліна, 16 у спірний період підтверджується актом приймання-передачі в оренду нерухомого або іншого майна, що належить до державної власності від 17.11.2021.

Матеріалами справи підтверджено факт надання Позивачем послуг з постачання теплової енергії/централізованого опалення до нежитлових приміщень по вул. Пасхаліна Юрія, 16 у місті Києві за період з листопада 2024 по лютий 2025.

За розрахунком Позивача розмір заборгованості Відповідача за фактичне споживання теплової енергії за період з листопада 2024 по лютий 2025 становить 12 570 грн 31 коп.

За розрахунком Позивача розмір заборгованості Відповідача за абонентське обслуговування по нежитловому приміщенню за період серпень 2024 по лютий 2025 становить 270 грн 20 коп.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд встановив, що він є обґрунтованим та арифметично вірним.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань, оплату за спожиті послуги з постачання теплової енергії/централізованого опалення та абонентського обслуговування у розмірі 12 840 грн 51 коп. не здійснив.

Відповідачем не надано заперечень щодо здійсненого Позивачем розрахунку заборгованості, як і не надано заперечень щодо факту отримання послуг з постачання теплової енергії/централізованого опалення та абонентського обслуговування.

Матеріли справи не містять доказів відключення у спірний період від постачання теплової енергії/централізованого опалення спірних нежитлових приміщень.

Ураховуючи викладене вище, оскільки заборгованість Відповідача перед Позивачем у розмірі 12 840 грн 51 коп. належним чином доведена, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.

Оскільки Відповідачем не сплачено плату за абонентське обслуговування за період з серпня 2024 по лютий 2025 включно та послуг з постачання теплової енергії/централізованого опалення за період з листопада 2024 по лютий 2025 включно, утворилась заборгованість у розмірі 12 840 грн 51 коп., підтвердження сплати Відповідачем не надано, тому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за вказані періоди є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При зверненні до суду позивач просив стягнути з відповідача на його користь 3% річних у розмірі 64 грн 68 коп та інфляційні втрати у розмірі 259 грн 90 коп.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням унаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

Кредитору, у свою чергу, згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України належить право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу.

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 02.07.2025 у справі №903/602/24 зазначила, що три проценти річних є законодавчо встановленим розміром процентів річних, які боржник повинен сплатити у разі неналежного виконання грошового зобов`язання. Три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) є мінімальним розміром процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником. Інфляція це знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується ростом цін на товари і послуги (Методологічні положення щодо організації статистичного спостереження за змінами цін (тарифів) на спожиті товари (послуги) і розрахунку індексу споживчих цін, затверджені наказом Державного комітету статистики України від 14.11.2006 №519. Інфляційні втрати є наслідком інфляційних процесів в економіці, вони об`єктивно виникають унаслідок знецінення грошових коштів, а їх стягнення є компенсацією за понесені втрати. Компенсація кредитору інфляційних втрат згідно з положеннями частини другої статті 625 Цивільного кодексу України є мінімальною гарантією захисту його інтересів, яка забезпечує збереження цінності грошових коштів протягом прострочення оплати боржником відповідних товарів, робіт чи послуг. Інфляційні втрати не є штрафними санкціями чи платою боржника за користування коштами кредитора, вони, як уже зазначалося в даній постанові, входять до складу грошового зобов`язання і є способом захисту майнового права та інтересу.

Цивільним кодексом України, як основним актом цивільного законодавства, не передбачено механізму здійснення розрахунку інфляційних втрат кредитора у зв`язку із простроченням боржника у виконанні грошового зобов`язання.

Водночас, частиною першою статті 8 Цивільного кодексу України визначено, що якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Частиною п`ятою статті 4 Цивільного кодексу України передбачено, що інші органи державної влади України у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, можуть видавати нормативно-правові акти, що регулюють цивільні відносини.

Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено індексацію грошових доходів населення як встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону). Статтею 2 цього Закону передбачено як об`єкти індексації грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, що не мають разового характеру, перелік яких визначено у частині першій цієї статті; водночас, частиною другою статті 2 цього Закону законодавець передбачив право Кабінету Міністрів України встановлювати інші об`єкти індексації, поряд з тими, що зазначені у частині першій цієї статті.

З метою реалізації Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» Кабінет Міністрів України постановою №1078 від 17.07.2003 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок), пунктом 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (пункти 1-1, 4 Порядку).

Отже, при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007.

Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 Цивільного кодексу України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови КМУ №1078).

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено право особи отримати компенсацію інфляційних збитків за весь період прострочення. Якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - «дефляція», то це не змінює його правової природи і не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ №1078 від 17.07.2003.

Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 роз`яснено, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Таким чином, враховуючи наявний факт порушення Відповідачем грошового зобов`язання та положення Цивільного кодексу України, вимоги про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат є правомірними.

Відповідачем заперечення щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат подано не було.

Здійснивши перевірку наведеного Позивачем розрахунку, суд дійшов висновку, що останній є арифметично вірним, а тому з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню інфляційні втрати у сумі 259 грн 90 коп, 3 % річних у сумі 64 грн 68 коп.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УБМ-ГРУП» підлягають задоволенню повністю.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237, 238, 240, 241, 242, 247, 248, 250, 252, 254, 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до Громадської організації «КИЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ ФІЗКУЛЬТУРНО-СПОРТИВНИЙ КЛУБ ІНВАЛІДІВ «КИЇВСЬКІ ЛЕВИ» - задовольнити.

2. Стягнути з Громадської організації «КИЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ ФІЗКУЛЬТУРНО-СПОРТИВНИЙ КЛУБ ІНВАЛІДІВ «КИЇВСЬКІ ЛЕВИ» (04201, місто Київ, вул. Рокосовського, буд. 6-Б, кв. 37; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» (02094, місто Київ, вул. Г. Хоткевича, 20; ) суму заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії/централізованого опалення та абонентського обслуговування у розмірі 12 840 грн 51 коп, інфляційні втрати у розмірі 259 грн 90 коп., 3 % річних у розмірі 64 грн 68 коп.

3. Стягнути з Громадської організації «КИЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ ФІЗКУЛЬТУРНО-СПОРТИВНИЙ КЛУБ ІНВАЛІДІВ «КИЇВСЬКІ ЛЕВИ» (04201, місто Київ, вул. Рокосовського, буд. 6-Б, кв. 37; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» (02094, місто Київ, вул. Г. Хоткевича, 20; ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки відповідно до приписів статей 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення складено та підписано 04.08.2025, з урахуванням ч. 4 ст. 116 ГПК України.

Суддя Оксана БЛАЖІВСЬКА