РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.07.2025Справа № 910/11456/24

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого судді Блажівської О.Є. за участю секретаря судового засідання Глиняної А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №910/11456/24

за позовом

позивача Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45; )

до

відповідача Spolecnost s rucenim omezenэm "ImpulsEnergo s.r.o." (Opletalova 1418/23, NoveMesto (Praha 1), 110 00 Praha, CzechRepublik (Оплеталова 1418/23, Нове Место, 110 00 Прага, Чеська Республіка)

про стягнення 21 136 102, 00 грн.,

за участю представників:

від позивача: Пащенко М.В.,

від відповідача: Шевченко К.Ю.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

1. Стислий виклад позовних вимог.

До Господарського суду міста Києва звернувся Антимонопольний комітет України (надалі - «Комітет, АМК») з позовом до Spolecnost s rucenimomezenэm "ImpulsEnergo s.r.o." (надалі - «Компанія») про стягнення штрафу у розмірі 10 568 051,00 грн. та пені у розмірі 10 568 051,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що пунктом 1 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» №351-р від 14.12.2023 визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «САВВАТ» та Компанія вчинили порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді анти конкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю щитового устаткування (ДК 021:2015:31680000-6: «Електричне приладдя та супутні товари до електричного обладнання»), проведених ВП «ЗАПОРІЗЬКА АТОМНА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ» ДП «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» (ідентифікатор у системі закупівель UA-2021-09-30-001297-a).

За вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції, вказане в пункті 1 резолютивної частини рішення №351-р від 14.12.2023, на Компанію накладено штраф у розмірі 10 568 051,00 грн.

У зв`язку з невиконанням відповідачем рішення Антимонопольного комітету України про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу №351-р від 14.12.2023, позивачем також заявлено про стягнення з відповідача пені у розмірі 10 568 051,00 грн.

2. Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач звернувся до суду із відзивом на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує з наступних підстав.

Згідно протоколу розгляду тендерних пропозицій від 05.11.2021, пропозицію відповідача було відхилено на етапі розгляду таких пропозицій, що само по собі унеможливлює спотворення ним результатів торгів.

У рішенні №351-р від 14.12.2023 позивач посилається на домовленості між ТОВ «САВВАТ» та ТОВ «КЕМБЕЛЛ» про підготовку для участі в торгах, що не підтверджується жодними доказами.

Так, Компанія ставить під сумнів, кого саме позивач в зазначеному рішення визначає відповідачами та вважає недоведеним його участь у кваліфікованому порушенні.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 позовну заяву Антимонопольного комітету України - залишено без руху. Встановлено Антимонопольного комітету України строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подачі до суду: заяви про усунення недоліків, в якій уточнити склад учасників справи та/або уточнити зміст позовних вимог щодо кожного з зазначених у позовній заяві відповідачів; доказів надсилання копії заяви про усунення недоліків позовної заяви з доданими документами відповідачу.

24.08.2024 в системі "Електронний суд" представником Антимонопольного комітету України було сформовано заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій зазначено, що в статусі відповідача по даній справі є лише Spolecnost s rucenimomezenэm "ImpulsEnergos.r.o.".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання на 25.01.2025.

Судом визначено, що справа підсудна Господарському суду міста Києва та підлягає одноособовому розгляду в порядку загального позовного провадження, враховуючи характер спірних правовідносин, з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідач по справі є нерезидентом.

Як вбачається з позовної заяви, місцезнаходженням Spolecnost s rucenim omezenэm "Impuls Energo s.r.o." є Opletalova 1418/23, Nove Mesto (Praha 1), 110 00 Praha, Czech Republik (Оплеталова 1418/23, Нове Место, 110 00 Прага, Чеська Республіка).

Відповідно до ст. 365 Господарського процесуального кодексу України, іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 367 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно, зокрема, вручити документи на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами (ч. 2 ст. 367 Господарського процесуального кодексу України).

Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном регулюється Гаазькою Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року, до якої Україна приєдналася 19.10.2000 року, прийнявши відповідний нормативний акт - Закон України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах".

Згідно з даним актом, центральним органом, уповноваженим складати підтвердження про вручення документів, отримувати документи, які передаються консульськими каналами тощо, є Міністерство юстиції України та його територіальні управління юстиції.

Якщо документ має бути вручений відповідно до частини першої ст. 5 вказаної Конвенції, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної держави.

Водночас статтею 10 Конвенції передбачено, що якщо запитувана Держава не заперечує, то ця Конвенція не обмежує: a) можливості надсилати судові документи безпосередньо поштою особам, які перебувають за кордоном, b) можливості для судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуючої Держави здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави, c) можливості для будь-якої заінтересованої в судовому процесі особи здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави.

Порядок здійснення вручення врегульовано в Україні Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 р. № 1092/5/54.

Відповідно до п.6.7 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2008 №1092/5/54, суд чи інший компетентний орган України надсилає доручення на підставі Конвенції про вручення до Центрального органу іноземної держави, визначеного запитуваною державою відповідно до статті 2 цієї Конвенції, напряму.

Відповідно до ч. 2 п. b) ст. 15 Конвенції кожна договірна держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті, може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови, зокрема, з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців.

Враховуючи вищевикладені обставини, з огляду на положення Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року, з метою повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи, належного повідомлення відповідач про дату, час та місце судового засідання, господарський суд вважав за необхідне направити процесуальні документи відповідачу в порядку, передбаченому Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року (Гаазькою конвенцію 1965 року).

Ухвалою від 26.09.2024 зобов`язано позивача надати у 15-денний строк з дня отримання цієї ухвали суду надати до суду належним чином (нотаріально) засвідчені переклади на чеську мову копії ухвали Господарського суду міста Києва від 26.09.2024 року про відкриття провадження у даній справі у трьох примірниках та позовну заяву з додатками в трьох примірниках.

29.10.2024 представник Антимонопольного комітету України звернувся до суду з заявою про продовження встановлених ухвалами Господарського суду міста Києва 26.09.2024 процесуальних строків для подання процесуальних документів, перекладених на англійську мову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2024 заяву Антимонопольного комітету України продовження встановлених судом процесуальних строків у справі №910/11456/24 - задоволено та продовжено Антимонопольному комітету України встановлені ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2024 у справі № 910/11456/24 процесуальні строки для подання до суду належним чином (нотаріально) засвідчених перекладів на чеську мову копії ухвали Господарського суду міста Києва від 26.09.2024 року про відкриття провадження у даній справі у трьох примірниках та позовну заяву з додатками в трьох примірниках, до 15.11.2024 включно.

14.11.2024 представником Антимонопольного комітету України повторно звернувся до суду з заявою про продовження встановлених ухвалами Господарського суду міста Києва 26.09.2024 процесуальних строків для подання процесуальних документів, перекладених на чеську мову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2024 заяву Антимонопольного комітету України продовження встановлених судом процесуальних строків у справі №910/11456/24 - задоволено та продовжено Антимонопольному комітету України встановлені ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2024 у справі № 910/11456/24 процесуальні строки для подання до суду належним чином (нотаріально) засвідчених перекладів на чеську мову копії ухвали Господарського суду міста Києва від 26.09.2024 року про відкриття провадження у даній справі у трьох примірниках та позовну заяву з додатками в трьох примірниках, до 29.11.2024 включно.

29.11.2024 через відділ автоматизованого документообігу суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів належним чином (нотаріально) засвідчених перекладів на чеську мову копії ухвали Господарського суду міста Києва від 26.09.2024 року про відкриття провадження у даній справі у трьох примірниках та позовну заяву з додатками в трьох примірниках.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2024 направлено судове доручення про вручення судових документів через через Центральний орган запитуваної Держави: MinistryofJusticeoftheCzechRepublicInternationalDepartmentforCivilMatters, який знаходиться за адресою:Vysehradskб 16, 128 00 PRAHA 2 для їх подальшого вручення відповідачу - Spolecnost s rucenimomezenэm "ImpulsEnergos.r.o." (Opletalova 1418/23, NoveMesto (Praha 1), 110 00 Praha, CzechRepublik) та зупинено провадження у справі №910/11456/24 до надходження відповіді від компетентного органу іноземної держави на судового доручення Господарського суду міста Києва про вручення судових документів у справі №910/11456/24 від 06.12.2024.

14.01.2025 до канцелярії Господарського суду міста Києва повернулись матеріали поштового відправлення судового доручення у справі №910/11456/24 від 06.12.2024.

У зв`язку з перебуванням судді Блажівської О.Є. у відпустці, призначене на 29.01.2025 судове засідання, не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2025 призначено підготовче засідання у справі на 26.02.2025.

Ухвалою суду від 25.02.2025 року поновлено провадження у справі №910/11456/24 за позовом Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45; ідентифікаційний код 00032767) до Spolecnost s rucenimomezenэm "ImpulsEnergos.r.o." про стягнення з Spolecnost s rucenimomezenэm "ImpulsEnergos.r.o." (Opletalova 1418/23, NoveMesto (Praha 1), 110 00 Praha, CzechRepublik) штраф у розмірі 10 568 051 (десять мільйонів п`ятсот шістдесят вісім тисяч п`ятдесят одна) гривню та пеню у розмірі 10 568 051 (десять мільйонів п`ятсот шістдесят вісім тисяч п`ятдесят одна) гривню і зарахувати зазначені суми у дохід загального фонду Державного бюджету України, отримувач: ГУК у м. Києві / Соломян. р-н, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0026010, код класифікації доходів бюджету: 21081100.

26.02.2025 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшло клопотання про перенесення судового засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2025 відкладено підготовче засідання у даній справі на 19.03.2025.

17.03.2025 до канцелярії суду від представника відповідача надійшло клопотання про перенесення судового засідання. До даного клопотання додано, як додаток, копію листка непрацездатності.

У судове засідання 19.03.2025 з`явився представник позивача. Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2025 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Відкладено підготовче засідання у даній справі на 23.04.2025. Явку представника Spolecnost s rucenim omezenэm «ImpulsEnergo s.r.o» визнано обов`язковою.

У судове засідання 23.04.2025 з`явився представник позивача. Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Представник відповідача у судове засідання 23.04.2025 не з`явився. Ухвала Господарського суду міста Києва від 19.03.2025 направлена представнику відповідачу рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу робочого місця адвоката - 14000, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, м. Чернігів, вул. Гонча, буд. 51, оф. 3.Конверт з ухвалою суду від 19.03.2025 було повернуто до суду відділенням поштового зв`язку з зазначенням про те, що поштове відправлення не було вручено представнику відповідачу, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2025 відкладено підготовче засідання у даній справі на 21.05.2025.

07.05.2025 через систему "Електронний суд" від Антимонопольного комітету України надійшли пояснення.

21.05.2025 у судове засідання з`явились представник позивача та представник відповідача.

Представник відповідача заявила усне клопотання про застосування розумного строку, відповідно до приписів ст. 114 ГПК України та поновлення строку на подання відзиву. Представник просила надати таку можливість в зв`язку з перенесеною хворобою та не можливістю ознайомлення з матеріалами справи та надання відзиву у строк.

Представник позивача не заперечував щодо заявленого усного клопотання представником відповідача.

Заслухавши позиції сторін, суд, застосувавши принцип розумності процесуальних строків, відповідно до приписів ст. 114 ГПК України, усне клопотання представника відповідача задовольнив.

22.05.2025 від представника відповідача надійшло клопотання про надання матеріалів справи на ознайомлення та відкладення судового засідання.

22.05.2025 учасників повідомлено про наступне: у судовому засіданні 21.05.25 о 15:45 по справі № 910/11456/24 судом на підставі ч.5 ст.183 ГПК України оголошено перерву на 28.05.25 о 12:45 год.

27.05.2025 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшла заява про вступ у справу як представника та відзив на позовну заяву.

28.05.2025 у судове засідання з`явився представник позивача та відповідача.

28.05.2025 представник відповідача з`явилась у судове засідання, заявила усне клопотання про поновлення строку на подання відзиву з зазначенням підстав поважності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.06.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2025 розгляд справи по суті перенесено на 23.07.2025.

У судове засідання 23.07.2025 з`явилися представник позивача та відповідача. У судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено скорочену (вступна та резолютивна частина) рішення суду.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

Щодо належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи суд відзначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону "Про міжнародне приватне право" якщо у приватноправових відносинах беруть участь іноземні юридичні особи, то такі відносини є відносинами з іноземним елементом.

Згідно зі статтею 80 цього Закону у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Зі змісту статті 25 Закону "Про міжнародне приватне право" вбачається, що іноземною юридичною особою є особа, яка має місцезнаходження в іншій державі. Для цілей цього Закону місцезнаходженням юридичної особи є держава, у якій юридична особа зареєстрована або іншим чином створена згідно з правом цієї держави. За відсутності таких умов або якщо їх неможливо встановити, застосовується право держави, у якій знаходиться виконавчий орган управління юридичної особи.

У даній справі визначений позивачем відповідач - Компанія «IMPULS ENERGO s.r.o.», є нерезидентом, відтак у значенні Закону України "Про міжнародне приватне право" та ГПК України є іноземною юридичною особою.

Порядок вручення викликів, повідомлень та судових рішень іноземним юридичним особам регулюється ГПК України, двосторонніми та багатосторонніми міжнародними договорами, ратифікованими Україною.

Відповідно до частини другої статті 367 ГПК України у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно зі статтею 19 Закону "Про міжнародні договори" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Як зазначалось, з метою належного повідомлення відповідача про розгляд справи, господарський суд ухвалою від 26.09.2024 зобов`язано позивача надати у 15-денний строк з дня отримання цієї ухвали суду надати до суду належним чином (нотаріально) засвідчені переклади на чеську мову копії ухвали Господарського суду міста Києва від 26.09.2024 року про відкриття провадження у даній справі у трьох примірниках та позовну заяву з додатками в трьох примірниках для їх вручення.

Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном та повідомлення у належній формі іноземних учасників судового процесу про час і місце розгляду справи регулюється Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 (надалі - Конвенція), яка є чинною в Україні згідно з Законом України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" від 19.10.2000, із заявами та застереженнями.

Конвенція застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном (стаття 1 Конвенції).

Разом з цим Конвенція не визначає, які саме документи підлягають врученню. Питання про те, чи повинен певний документ підлягати врученню вирішується законодавством тієї країни, в якій розглядається справа. Конвенція не застосовується, якщо закон передбачає відправлення повідомлення, але не вимагає його вручення (пункт 47 Практичного керівництва із застосування Конвенції, яке розміщене на сайті Гаазької конференції (далі - Практичне керівництво)).

Відповідно до норм ГПК України всі судові рішення (ухвали, постанови суду) підлягають врученню учасникам процесу.

Згідно зі статтею 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Відповідно до статті 242 ГПК України судові рішення вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень (частина 10). У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (частина 11).

Відповідно до статті 365 ГПК України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Зазначене стосується також і права іноземного суб`єкта господарської діяльності (іноземної юридичної особи) бути повідомленим про судовий розгляд.

У Практичному керівництві зазначається, що суд кожної країни відповідно до національного законодавства визначає, чи підлягає документ відправленню за кордон. Звертається увага на те, що національна належність, місцезнаходження юридичної особи - нерезидента не є вирішальним для застосування Конвенції.

Тобто національне законодавство та судова практика можуть передбачати випадки, коли суд не направляє відповідачам-нерезидентам судові документи за кордон.

Як вбачається із матеріалів справи, оскільки порядок передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном регулюється Гаазькою Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року, суд прийняв рішення про повідомлення відповідача про розгляд даної справи саме у такому порядку.

Поштове відправлення із переліком документів та перекладів було повернуто на адресу Господарського суду міста Києва без підтвердження про вручення таких документів відповідачу.

В той же час, 13.01.2025 від представника відповідача Шевченко К.Ю. на електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання у справі та повідомлення про дату наступного засідання представника відповідача на його офіційну електронну адресу.

Так, в Україні існує усталена судова практика (зокрема постанова Верховного Суду від 18.01.2022 у справі №910/5257/21), відповідно до якої судові документи можуть не відправлятися за кордон для вручення у разі, якщо іноземна юридична особа має представника на території України, призначеного відповідно до вимог ГПК України, або має офіційне представництво на території України.

Судом встановлено, що представник відповідача мав належний обсяг повноважень діяти від імені та в інтересах Компанії, реалізував своє право на участь в судових засіданнях, ознайомлення з матеріалами справи та подання відзиву на позовну заяву. До того ж, представник відповідача Шевченко К.Ю. діяла від імені та в інтересах Компанії ще з початку 2024 року, оскільки безпосередньо вона отримувала під розписку рішення Комітету №351-р від 14.12.2023.

Відтак, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач як іноземна особа був належно та у встановлений чинним законодавством України спосіб повідомлений та обізнаний про розгляд даної справи та через свого уповноваженого представника реалізував свої процесуальні права, в тому числі, щодо ознайомлення з матеріалами справи, подання відзиву на позовну заяву та участь в судових засіданнях.

В ухвалі ЄСПЛ у справі KRUPNYK v. Ukraine (№ 16505/23) від 20.03.2025 зазначено, що принципи, що випливають з практики ЄСПЛ щодо права на доступ до суду, узагальнені, зокрема, в рішенні у справі Zubac v. Croatia ([ВП], № 40160/12, §§ 76- 99, від 5 квітня 2018 року).

ЄСПЛ нагадав, що норми, які регулюють порядок дій, що має бути виконаний, та строки, яких слід дотримуватися, мають на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і, зокрема, дотримання принципу правової визначеності (див., наприклад, рішення у справах Miragall Escolano and Others v. Spain, № 38366/97, §§ 33 та 36, ECHR 2000-I, та Bмleљ and Others v. the Czech Republic, № 47273/99, § 49, ECHR 2002-IX).

ЄСПЛ також наголосив, що зацікавлені сторони зобов`язані проявляти особливу сумлінність у захисті своїх інтересів та вживати необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (див. рішення у справі Karakutsya v. Ukraine, № 18986/06, §§ 53- 60, від 16 лютого 2017 року).

У судове засідання 23.07.2025 з`явилися представник позивача та відповідача.

23.07.2025 у судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі.

23.07.2025 у судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні.

У судовому засіданні 23.07.2025 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено скорочену (вступну та резолютивну частини) рішення суду.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Рішенням Комітету №351-р від 14.12.2023 встановлено, що Компанія та ТОВ «САВВАТ» брали участь у торгах на закупівлю - «щитове устаткування (ДК 021:2015:31680000-6: «Електричне приладдя та супутні товари до електричного обладнання»)» (ідентифікатор у системі закупівель UA-2021-09-30-001297-a), проведених ВП «ЗАПОРІЗЬКА АЕС» ДП «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ». При цьому зазначені суб`єкти господарювання спільно готувалися до участі в Торгах, тобто узгоджували свою поведінку з метою усунення змагання під час підготовки й участі в торгах.

За результатами розгляду справи № 145-26.13/22-22 такі дії Компанії «IMPULS ENERGO s.r.o.» і ТОВ «САВВАТ» визнано антиконкурентними узгодженими діями, які стосуються спотворення результатів торгів, що є порушенням пункту 1 статті 50 та пункту 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Пунктом 1 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» №351-р від 14.12.2023 визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «САВВАТ» та Компанія вчинили порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді анти конкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю щитового устаткування (ДК 021:2015:31680000-6: «Електричне приладдя та супутні товари до електричного обладнання»), проведених ВП «ЗАПОРІЗЬКА АТОМНА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ» ДП «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» (ідентифікатор у системі закупівель UA-2021-09-30-001297-a).

За вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції, вказане в пункті 1 резолютивної частини рішення №351-р від 14.12.2023, на Компанію накладено штраф у розмірі 10 568 051,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема, внаслідок: відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Відповідно до матеріалів справи 12.01.2024 представником відповідача було отримано копію рішення №351-р від 14.12.2023 у Комітету, про що свідчить підпис уповноваженого представника на заві про видачу копії рішення від 10.01.2024 та розписці в одержанні пакета від 12.01.2024.

У зв`язку з невиконанням відповідачем рішення Антимонопольного комітету України про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу №351-р від 14.12.2023, позивачем заявлено про стягнення з відповідача пені у розмірі 10 568 051,00 грн.

Позивач у позовній заяві зазначає, що станом на дату звернення з цим позовом, жодних документів на підтвердження виконання рішення до Відділення від відповідача не надходило.

Під час розгляду справи по суті судом з`ясовувалося у представника позивача та відповідача, чи було отримано та виконано рішення, та чи не оскаржувалося рішення Антимонопольного комітету України віл 14.12.2023 №351-6 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» у справі №145-26.13/22-22 у судовому порядку.

Представником позивача повідомлено, що станом на час розгляду справи, рішення Антимонопольного комітету України не виконано. Докази оскарження відповідачем рішення Антимонопольного комітету України віл 14.12.2023 №351-6 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» у справі №145-26.13/22-22 відсутні, рішення суб`єктом не оскаржувалося та набрало законної сили.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Судом під час розгляду справи по суті було досліджено наступні докази, якими учасники справи обґрунтовували свої доводи та заперечення, а саме копії: витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо позивача; рішення Комітету №351-р від 14.12.2023; листа позивача №145-26.13/03-62е від 03.01.2024; заяви про видачу рішення від 10.01.2024; розписки в одержанні пакета від 12.01.2024; претензії №300-20.3/02-6662е від 08.07.2024; листа №6-02/10155 від 05.08.2024.

Також під час розгляду справи судом з`ясовано у представника позивача, чи не було сплачено відповідачем штраф та пеню та чи не оскаржувалося рішення Комітету №351-р від 14.12.2023, «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» у судовому порядку.

Представником позивача повідомлено, що станом на час розгляду справи, штраф та пеня відповідачем не сплачені. Докази оскарження відповідачем рішення Комітету №351-р від 14.12.2023 відсутні.

Відповідно до ст. 238 Господарського кодексу України, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Статтею 239 Господарського кодексу України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції: вилучення прибутку (доходу); адміністративно-господарський штраф; стягнення зборів (обов`язкових платежів); застосування антидемпінгових заходів; припинення експортно-імпортних операцій; застосування індивідуального режиму ліцензування на умовах та в порядку, визначених законом; зупинення дії ліцензії (патенту) на здійснення суб`єктом господарювання певних видів господарської діяльності; анулювання ліцензії (патенту) на здійснення суб`єктом господарювання окремих видів господарської діяльності; обмеження або зупинення діяльності суб`єкта господарювання; ліквідація суб`єкта господарювання; інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.

Згідно положень ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель. Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, визначаються цимЗаконом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, уповноважених з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.

Відповідно до ст. 3 цього Закону основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: 1) здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; 2) контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій; 3) сприяння розвитку добросовісної конкуренції; 4) методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; 5) здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель; 6) проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції.

Відповідно до п. 7 ч. 5 ст. 14 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" адміністративна колегія територіального відділення Антимонопольного комітету України має, зокрема, повноваження проводити дослідження ринку, визначати межі товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), суб`єктів господарювання на цьому ринку та приймати відповідні рішення (розпорядження).

За змістом ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України"розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

Згідно зі ст. 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

Положеннями ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, зокрема, про накладення штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

З матеріалів справи вбачається, що копія рішення Комітету №351-р від 14.12.2023 вручена 12.01.2024 безпосередньо під розписку уповноваженому представнику Компанії, що не заперечувалося протягом розгляду даної справи не у поясненнях представника відповідача, ні у його відзиві на позовну заяву.

Отже, кінцевим терміном сплати відповідачем штрафу є 12.03.2024.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Отже, накладений на відповідача штраф підлягав оплаті у двомісячний строк з дня отримання рішення, а документи, що підтверджують оплату штрафу, протягом п`яти днів з дня оплати штрафу мали бути надіслані до територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

У поданому відзиві на позовну заяву відповідач виклав свої заперечення щодо стягнення з нього накладеного штрафу, які по своїй суті зводяться виключно до його незгоди із прийнятим рішенням Комітету №351-р від 14.12.2023.

В той же час, у встановлений ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" строк зазначене рішення Комітету №351-р від 14.12.2023 не було оскаржено Компанією до господарського суду, а відтак судом не приймаються до уваги заперечення відповідача у даній справі, викладені у відзиві на позовну заяву щодо недоведеності Комітетом існування підстав для накладення штрафу.

Відсутність оскарження відповідачем рішення №351-р від 14.12.2023 також підтверджується даними веб-сайту Судова влада України.

Відтак, вищевказане рішення є чинним, а тому відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" є обов`язковим до виконання.

Матеріалами справи встановлено, що накладений на відповідача штраф останнім в добровільному порядку не сплачено. Вказані обставини відповідачем не спростовано, відповідні докази сплати штрафу в матеріалах справи відсутні.

З огляду на вказане та враховуючи відсутність доказів оскарження відповідачем рішення Комітету №351-р від 14.12.2023 та сплив строку на таке оскарження, а також нездійснення відповідачем оплати штрафу, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 10 568 051,00 грн., зарахувавши зазначену суму до Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України.

Також, у зв`язку з порушенням відповідачем строків сплати штрафу, позивач просить суд стягнути з відповідача 10 568 051,00 грн. пені, нарахованої за період з 13.03.2024 по 04.07.2024 на підставі ч.5 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Так, господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання у ГК України визнаються штрафними санкціями (частина 1 статті 230 ГК України).

Відповідно до п. 1 ст. 231 Господарського кодексу України, законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції, за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Сума штрафу, накладеного рішенням 10 568 051,00 грн., складає 10 568 051,00 грн. Розмір пені за один день складає 158 520,77 грн. (10 568 051,00 грн.*1,5 %).

За період з 13.03.2024 по 04.07.2024 прострочено 114 днів сплати штрафу.

За вказаний період сума пені за прострочення сплати штрафу складає 18 071 367,78 грн. (158 520,77 грн.*114).

Тож, сума пені, що підлягає стягненню з урахуванням встановлених обмежень (ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції") становить 10 568 051,00 грн., оскільки сума штрафу, накладеного рішенням, складає 10 568 051,00 грн.

Суд перевірив розрахунок суми пені, наданий позивачем, та встановив, що останній відповідає вимогам чинного законодавства.

Таким чином, враховуючи, що розрахунок пені, наявний в матеріалах справи, є вірним, суд приходить до висновку про задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача 110 568 051,00 грн. пені.

Частиною 7 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Приписами ч. 9 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

За таких обставин, враховуючи, що станом на день вирішення спору в суді штраф відповідачем не сплачений, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу у сукупному розмірі 10 568 051,00 грн. та 10 568 051,00 грн. пені є правомірними, обґрунтованими, документально підтвердженими, відповідачем належним чином не спростованими, а отже, такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за заявою особи, на яку накладено штраф, органи Антимонопольного комітету України своїм рішенням мають право відстрочити або розстрочити сплату накладеного ним штрафу.

Накладений на Компанію штраф є видом відповідальності за вчинення правопорушення, а нарахована пеня - способом забезпечення сплати цього штрафу. Нарахування пені в даному випадку не є видом відповідальності за вчинене порушення антиконкурентного законодавства; вказані нарахування застосовані Антимонопольним комітетом України на підставі Закону № 2210 та не пов`язані з невиконанням чи неналежним виконанням грошового зобов`язання або зобов`язання щодо сплати податків і зборів, а тому не належать до цивільних правовідносин.

Вказана правова позиція висловлена в постановах КГС ВС від 17.12.2019 у справі № 910/1548/19, від 23.01.2020 у справі № 910/4585/19).

Також необхідно враховувати, що Закон України "Про захист економічної конкуренції" не містить норм, які надавали б господарському суду право зменшувати розмір (а відтак і суму) стягуваних штрафу та/або пені (у разі їх правомірного нарахування) (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.02.2018 у справі № 910/20661/16, від 22.01.2019 у справі 915/304/18).

Відповідно до п. 1ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Пунктами 1 та 3статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зазначені норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України, згідно змісту якої судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Станом на день розгляду спору штраф та пеня не сплачені, доказів на підтвердження їх оплати відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими у відповідності до вимог чинного законодавства, підтвердженими належними доказами, які є в матеріалах справи, та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 1ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, витрати на оплату позову судовим збором, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-242, 254, 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Антимонопольного комітету України задовольнити повністю.

2. Стягнути з Компанії Spolecnost s rucenim omezenэm "Impuls Energo s.r.o." (Opletalova 1418/23, Nove Mesto (Praha 1), 110 00 Praha, Czech Republik) штраф у розмірі 10 568 051 (десять мільйонів п`ятсот шістдесят вісім тисяч п`ятдесят одна) гривню та пеню у розмірі 10 568 051 (десять мільйонів п`ятсот шістдесят вісім тисяч п`ятдесят одна) гривню і зарахувати зазначені суми у дохід загального фонду Державного бюджету України, отримувач: ГУК у м. Києві / Соломян. р-н, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0026010, код класифікації доходів бюджету: 21081100.

3. Стягнути з Компанії Spolecnost s rucenim omezenэm "Impuls Energo s.r.o." (Opletalova 1418/23, Nove Mesto (Praha 1), 110 00 Praha, Czech Republik) на користь Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45; ) судовий збір у розмірі 253 633 (двісті п`ятдесят три тисячі шістсот тридцять три) грн. 22 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 04.08.2025, з урахуванням з урахуванням ч. 4 ст. 116 ГПК України.

Суддя Оксана БЛАЖІВСЬКА