ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.08.2025м. СумиСправа № 920/304/25

Господарський суд Сумської області у складі:

судді Резніченко О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Ляскевич М.О.,

розглянув у загальному позовному провадженні матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії - Сумське обласне управління АТ Ощадбанк (вул. Британська, 32, м. Суми, 40004, код 09337356)

до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОГРЕС КОЛОС (вул. Соборна, буд. 42, кв.6, м. Середина-Буда, Шосткинський район, Сумська область, 41000, код 41741842);

2. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: 1. Міністерство фінансів України

2. Акціонерне товариство Державний експортно-імпортний банк України

про стягнення 2054776 грн 14 коп.

за участю представників сторін:

від позивача: Ющенко А.Ю.

від відповідачів: 1. не прибув

2. не прибув

Від третіх осіб: 1.,2. не прибули

Стислий виклад позицій сторін по справі. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Позивач звернувся до Господарського суду Сумської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОГРЕС-КОЛОС та ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії - Сумського обласного управління АТ Ощадбанк заборгованість перед державою за кредитним договором № 58 від 28.04.2022, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю ПРОГРЕС-КОЛОС та акціонерним товариством Державний ощадний банк України в особі філії - Сумського обласне управління АТ Ощадбанк, та залученим під державну гарантію на портфельній основі, у розмірі 2 054 776,14 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що підставою виникнення позовних вимог є невиконання відповідачем 1 (позичальником) своїх договірних зобов`язань, та як наслідок звернення з вимогою до відповідача 2 (поручителя) щодо погашення заборгованості перед державою, а у поручителя виникнення солідарного з позичальником обов`язку повернути суму заборгованості за кредитним договором № 58 від 28.04.2022, додатковим договором № 1 від 28.04.2022 до Кредитного договору, за державною програмою з «Державною гарантією на портфельній основі на 2021 рік» (до якого внесені зміни від 23.06.2023 (далі - Додатковий договір 1 до Кредитного договору), додатковим договором про реструктуризацію №2 від 27.10.2022 (в т.ч. щодо зміни кінцевого строку повернення кредиту не пізніше 27.04.2023) (далі - Додатковий договір 2 до Кредитного договору) та додатковим договором про реструктуризацію №3 від 23.06.2023 (в т.ч. щодо зміни кінцевого строку повернення кредиту не пізніше 27.04.2023) (далі - Додатковий договір 3 до Кредитного договору).

03.03.2025 судом були зроблені запити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 1162490 щодо відповідача 1 та до Єдиного державного демографічного реєстру щодо відповідача 2.

Відповідно до ухвали суду від 05.03.2025 відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначене на 07.04.2025.

Копія зазначеної ухвали була направлена відповідачам, однак була повернута на адресу суду від відповідача-1 та відповідача-2.

26.03.2025 від третьої особи 1 Міністерства фінансів України надійшли письмові пояснення щодо позовної заяви (вх. №1308), у яких просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а також здійснювати розгляд справи за відсутності представника третьої особи.

Розгляд справи 07.04.2025 не відбувся, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та оголошенням повітряної тривоги.

Ухвалою суду від 07.04.2025 відкладено підготовче засідання на 28.04.2025.

В судовому засіданні 28.04.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у судове засідання на 19.05.2025

Ухвалою суду від 19.05.2025 відкладено розгляд справи по суті на 11.06.2025.

Розгляд справи 11.06.2025 не відбувся, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та оголошенням повітряної тривоги.

Ухвалою суду від 11.06.2025 відкладено розгляд справи по суті на 09.07.2025.

Розгляд справи 09.07.2025 не відбувся, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та оголошенням повітряної тривоги.

Ухвалою суду від 09.07.2025 відкладено розгляд справи по суті на 11.08.2025.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники відповідачів і третіх осіб в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідачі відзив на позовну заяву до суду не надали, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

28 квітня 2022 року між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Ощадбанк», Банк, банк-кредитор, Позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОГРЕС КОЛОС» (далі - Позичальник, Відповідач -1) укладений кредитний договір № 58 (далі - Кредитний договір або Кредитний договір № 58 від 28.04.2022) до якого вносились зміни:

- додатковим договором №1 від 28.04.2022 до Кредитного договору, за державною програмою з «Державною гарантією на портфельній основі на 2021 рік» (до якого внесені зміни від 23.06.2023 (далі - Додатковий договір 1 до Кредитного договору);

- додатковим договором про реструктуризацію №2 від 27.10.2022 (в т.ч. щодо зміни кінцевого строку повернення кредиту не пізніше 27.04.2023) (далі - Додатковий договір 2 до Кредитного договору),

- додатковим договором про реструктуризацію №3 від 23.06.2023 (в т.ч. щодо зміни кінцевого строку повернення кредиту не пізніше 27.04.2023) (далі - Додатковий договір 3 до Кредитного договору).

Відповідно до п. 2.1, 3.1, 3.2, 3.8, 3.10 Кредитного договору Банк зобов`язався надати, а Позичальник - отримати, належним чином використати та повернути в передбачені цим договором строки кредит та сплатити проценти за користування кредитом, комісійні винагороди та інші платежі в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит був наданий Позичальнику на покриття будь - яких витрат, пов`язаних із провадженням сільськогосподарської діяльності в значенні Закону України «Про державну підтримку сільського господарства України» в розмірі 3 000 000,00 (три мільйони гривень 00 копійок) гривень та з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 27.10.2022.

У подальшому шляхом проведення реструктуризації заборгованості, згідно додаткового договору №2 від 27.10.2022 до Кредитного договору, було визначено наступний графік погашення платежів:

Дата погашення: Сума Основної суми боргу до погашення:

15.11.2022 (включно) 300000,00 грн

15.12.2022 (включно) 300000,00 грн

15.01.2023 (включно) 300000,00 грн

15.02.2023 (включно) 600000,00 грн

15.03.2023 (включно) 600000,00 грн

27.04.2023 (включно) 900000,00 грн

Також реструктуризація заборгованості проводилась 23.06.2023 згідно додаткового договору №3 від 27.10.2022 до Кредитного договору, було визначено наступний графік погашення платежів:

Дата погашення: Сума Основної суми боргу до погашення:

15.10.2023 860000,00 грн

15.11.2023 860000,00 грн

15.12.2023 860000,00 грн

Відповідно до п.3.8. Кредитного договору, кредит надається в порядку та на умовах, передбачених цим Договором, з рахунку для обліку основної суми боргу в безготівковому порядку на поточний рахунок Позичальника НОМЕР_2 .

Також, відповідно до пункту 3.10. Додаткового договору №3 до Кредитного договору, Позичальник здійснює повернення Кредиту відповідно до Графіку платежів, який є Додатком 2 до цього Договору та забезпечує сплату Процентів за користування Кредитом відповідно до умов цього Договору. У випадках, визначених Договором, Графік платежів підлягає коригуванню Банком.

Станом на 23 червня 2023 року Основна сума боргу по Кредиту становить 2 580 000,00 грн.

Відповідно до пп. 3.4.1 Кредитного договору та Додаткового договору №3 до Кредитного договору за користування кредитом Позичальник зобов`язаний забезпечити своєчасну та в належному розмірі сплату процентів за процентною ставкою, яка є змінюваною. Загальний порядок нарахування та сплати процентів визначений у пунктах 3.4, 3.15 Кредитного договору.

Відповідно до пунктів 3.15, 3.18 Кредитного договору та Додаткового договору №3 до Кредитного договору, Позичальник щомісяця забезпечує сплату повної суми процентів за користування кредитом та перерахування коштів для погашення заборгованості (в т.ч. погашення простроченої заборгованості) на рахунок Банку № НОМЕР_3 , код банку 337568 та Банк зараховує зазначені кошти з вказаного рахунку на рахунок для обліку заборгованості Позичальника за відповідним зобов`язанням.

Згідно з пп. 4.3.1, 4.3.2 Кредитного договору Додаткового договору №3 до Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе за цим договором зобов`язання, а також зобов`язання за іншими договорами, укладеними з Банком.

Щодо забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором

З метою забезпечення належного виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором № 58 від 28.04.2022, між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 (далі - Поручитель) укладений договір поруки № 58 від 28.04.2022 (далі - Договір поруки), до якого вносились зміни:

- додатковим договором № 1 від 27.10.2022 (далі - Додатковий договір 1 до Договору поруки),

- додатковим договором № 2 від 23.06.2023 (далі - Додатковий договір 2 до Договору поруки).

Згідно з умовами пункту 2.1 Договору поруки Поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язався відповідати перед кредитором солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання за Кредитним договором, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов Кредитного договору. Відповідно до п. 2.3. Кредитного договору, порукою за Кредитним договором без отримання згоди Поручителя у повному обсязі також забезпечуються зміни умов зобов`язання, які виникнуть (зміняться) відповідно до умов Кредитного договору (зокрема, внаслідок внесення змін до Кредитного договору), (п.2.3. Договору поруки).

Пунктом 2.2 Договору поруки встановлено, що Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання у тому ж обсязі, що і боржник в порядку, визначеному Кредитним договором, у т.ч., але не виключно у разі повного чи часткового невиконання боржником зобов`язання, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитом та/або повернення частини кредиту, та/або щодо сплати комісійних винагород в строки, визначені Кредитним договором.

У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) боржником зобов`язання в порядку та строки, встановлені Кредитним договором, кредитор набуває права вимоги до боржника і Поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним зобов`язанням, а Поручитель та боржник з моменту порушення боржником зобов`язання відповідають перед кредитором як солідарні боржники (пп. 3.2.2 Договору поруки).

Підпунктом 3.2.3 Договору поруки встановлено, що кредитор має право вимагати виконання зобов`язання за Кредитним договором на власний вибір, як від боржника і поручителя спільно, так від будь-кого з них окремо, причому як в повному обсязі, так і частково.

Порука на підставі цього договору діє незалежно від інших способів виконання зобов`язання боржника перед кредитором за Кредитним договором (пп. 3.2.6 Договору поруки).

З метою реалізації відповідно до умов цього договору права вимоги до Поручителя кредитор має право, але не зобов`язаний пред`явити (направити) Поручителю вимогу (пп. 3.2.4 Договору поруки).

У випадку направлення кредитором Поручителю вимоги, Поручитель зобов`язується здійснити виконання порушеного зобов`язання протягом 10 календарних днів з дати направлення вимоги кредитором та в обсязі, зазначеному у вимозі. У випадку, якщо кредитор скористався своїм правом та направив Поручителю вимогу, остання є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання Поручителем зобов`язання в розмірі, визначеному кредитором у вимозі. Єдиною підставою для визначення кредитором у вимозі розміру зобов`язання, що підлягає виконанню Поручителем, є дані аналітичного обліку та рахунки, що ведуться установою кредитора для визначення грошових зобов`язань боржника перед кредитором за кредитним договором (підпункти 3.2.7 - 3.2.8 Договору поруки).

Відповідно до пп. 3.3.5 Договору поруки виконання зобов`язання здійснюється Поручителем шляхом переказу грошових коштів на рахунок кредитора. Зобов`язання поручителя вважаються виконаними в день надходження грошових коштів на відповідний рахунок кредитора, визначений кредитним договором для погашення заборгованості за ним або у вимозі, направленої кредитором відповідно до умов цього договору.

Підпунктами 10.1.1, 10.1.2,10.3.1 Договору поруки врегульовано наступне:

- цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє протягом 10 (десяти) років з моменту його підписання сторонами;

- до всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням цього договору, застосовується строк позовної давності тривалістю 10 років;

- дія поруки за цим договором для цілей застосування та в розумінні ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України становить 10 років з моменту підписання цього договору сторонами та його скріплення печатками сторін (за бажанням).

Окрім цього, виконання Позичальником зобов`язання за Кредитним договором частково, згідно ставки індивідуальної гарантії в розмірі 80% від суми кредиту, забезпечено гарантією держави.

Так, на підставі Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік», постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 723 «Деякі питання надання державних гарантій на портфельній основі» (далі - Постанова № 723), постанови Кабінету Міністрів України від 02.12.2021 № 1262 «Про надання державних гарантій на портфельній основі у 2021 році» (далі - Постанова № 1262) в України запроваджена державна підтримка позичальників - суб`єктів господарювання у формі державних гарантій на портфельній основі.

Учасниками Програми надання державних гарантій на портфельній основі у 2021 році є:

- агент - АТ «Державний експортно-імпортний банк України»;

- банки-кредитори - банки, перелік яких визначається рішенням Кабінету Міністрів України щодо надання державних гарантій на портфельній основі;

- гарант - держава в особі Міністра фінансів;

- позичальники - суб`єкти господарювання мікропідприємництва, малого та/або середнього підприємництва, визначені Господарським кодексом України, що отримують кредити від банків-кредиторів, часткове виконання боргових зобов`язань за якими забезпечується державними гарантіями на портфельній основі.

Для забезпечення співпраці сторін, пов`язаної з наданням державної підтримки, між Міністром фінансів Марченко С.М., який діє від імені держави за дорученням Кабінету Міністрів України на підставі положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №375 (далі -Гарант) та АТ «Ощадбанк» (далі - банк-кредитор) укладено договір про надання державної гарантії на портфельній основі № 13110-05/560 від 03.12.2021 (далі - Договір гарантії).

За умовами п. 6 Договору гарантії, Гарант на умовах цього договору та в межах ліміту гарантії надає на користь банку-кредитора безвідкличну гарантію з метою гарантування виконання позичальниками частини своїх грошових зобов`язань перед банком-кредитором за кредитними договорами, включеними до портфеля.

Відповідно до пунктів 1, 8 Договору гарантії, гарантія вважається наданою на користь банка-кредитора з дати укладення цього договору. Строк дії гарантії - період, що починається на дату укладення цього договору та закінчується в дату, яка випадає через 5 років з дати укладення цього договору.

Згідно з п. 10 Договору гарантії ставка індивідуальної гарантії визначається на розсуд банку-кредитора для кожного окремого кредиту не може перевищувати 70 відсотків (у разі надання гарантій у період воєнного стану для забезпечення часткового виконання боргових зобов`язань за портфелем кредитів банків-кредиторів за кредитами, що надаються суб`єктам господарювання - сільськогосподарським товаровиробникам, - 80 відсотків протягом строку дії цього договору) за кожним окремим кредитом.

Пункт 12 Договору гарантії встановлює, що у разі настання гарантійного випадку Гарант зобов`язаний сплатити на користь банку-кредитора суму сплати за гарантією згідно з вимогами розділу «Сплата за гарантією» цього договору.

Гарантійний випадок - нездійснення позичальником планового платежу за основним боргом згідно з графіком платежів за будь-яким кредитом, включеним до портфеля, і несплата такого платежу протягом 90 календарних днів, (пп.7) п. 1. Договору гарантії).

Пунктами 16-22 Договору гарантії передбачено, що з метою включення кредитів до портфеля банк-кредитор формує реєстр, до якого включаються всі кредити, які банк-кредитор визначив як такі, що включені до портфеля. Банк-кредитор формує реєстр з кредитів, які відповідають під час першого включення таких кредитів до реєстру критеріям прийнятності. Включення кредитів до реєстру свідчить про те, що зобов`язання за такими кредитами є такими, що частково забезпечені гарантією з дати першого включення таких кредитів до реєстру.

У п. 31 Договору гарантії визначено, що у разі настання гарантійного випадку банк- кредитор надсилає Гаранту вимогу, а Агенту - копію вимоги разом з інформацією щодо сум, що належать до сплати Гарантом, та підтверджувальними документами.

Відповідно до п. 35 Договору гарантії Гарант на підставі вимог, отриманих від банку- кредитора, з урахуванням інформації Агента щодо перевірки вимог сплачує на рахунок банку- кредитора суму сплати за гарантією згідно з вимогою.

Сума сплати за гарантією визначається за формулою ( пп.30) п. 1 Договору гарантії):

ССГ = ?n1 ПЗi х СІГi,

де ПЗі прострочена заборгованість за основним боргом за і-им кредитом, включеним до портфеля, за яким настав та триває гарантійний випадок;

СІГi ставка індивідуальної гарантії за і-им кредитом, включеним до портфеля.

Згідно з п. 38 Договору гарантії, у разі здійснення Гарантом виплати суми сплати за гарантією за будь-яким проблемним кредитом банк-кредитор зобов`язується відобразити в обліку (позабалансовий рахунок 9819) виникнення заборгованості позичальника перед бюджетом на суму здійсненої Гарантом виплати суми сплати за гарантією та застосувати інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі за рахунок реалізації предмета забезпечення) за таким проблемним кредитом. Таке звернення стягнення повинно бути здійснено банком-кредитором у найкоротші строки.

Пунктом 40 Договору гарантії врегульовано, що кошти, отримані внаслідок застосування інструментів врегулювання заборгованості (в тому числі за рахунок реалізації предмета забезпечення) за проблемним кредитом, перераховуються на рахунок Гаранта в сумі, пропорційній ставці індивідуальної гарантії за таким проблемним кредитом (але не більше загальної суми всіх сум сплати за гарантією, яка сплачена за таким проблемним кредитом, та пені, нарахованої відповідно до пункту 45 цього договору), та зараховуються Гарантом насамперед у рахунок погашення простроченої заборгованості перед бюджетом, у зв`язку з чим банк-кредитор робить відповідний бухгалтерський запис та зменшує заборгованість позичальника перед державним бюджетом.

Робота зі стягнення з Позичальника простроченої заборгованості перед державою проводиться банком - кредитором на підставі Порядку №723, статті 17 Бюджетного кодексу України та цього Договору гарантії (п. 43 Договору гарантії).

У пунктах 79-80 Договору гарантії сторони передбачили, що Договір гарантії вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за наявності), а діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним.

На момент укладення Кредитного договору Позичальник повністю відповідав критеріям прийнятності та ініціював шляхом надання до Банку письмової заяви від 05.04.2022 отримання забезпечення за кредитом у вигляді гарантії на умовах, визначених Порядком №723.

За таких обставин, кредит був включений АТ «Ощадбанк» до портфелю кредитів, зобов`язання за якими частково забезпечені гарантією, та з метою виконання умов Договору гарантії, 28.04.2022 АТ «Ощадбанк» уклав з Позичальником Додатковий договір 1 до Кредитного договору, в якому сторони доповнили останній наступними положеннями:

- ставка індивідуальної гарантії у відсотковому значенні, що відповідає частині кредиту, що покрита Гарантією, станом на день укладення Договору становить 80%. (пп.11 п.1.1. Додаткового договору 1 до Кредитного договору);

- Позичальнику відомі, повністю зрозумілі умови надання Гарантії, з якими він повністю погоджується та вважає їх прийнятними для себе (підпункт 2.2.1.2 Додаткового договору);

- Позичальник визнає та підтверджує, що у разі виконання Гарантом гарантійних зобов`язань перед Банком шляхом здійснення платежів за рахунок коштів державного бюджету у Позичальника з моменту такого виконання виникає прострочена заборгованість перед державою, а до держави переходять права кредитора та право вимагати від Позичальника погашення заборгованості у способи та згідно процедур, встановлених Порядком №723 та Договором гарантії (підпункт 2.2.1.3 Додаткового договору);

- Позичальник визнає та підтверджує, що Банк у відповідності до норм Порядку № 723 та положень Договору гарантії має всі повноваження стягувати прострочену заборгованість перед державою та застосовувати інші інструменти врегулювання заборгованості за Кредитом з метою погашення простроченої заборгованості Позичальника перед бюджетом та зобов`язань Позичальника зі сплати пені (підпункт 2.2.1.5 Додаткового договору);

- Позичальнику відомо, що грошові кошти, отримані від звернення стягнення на забезпечення або в результаті інших заходів щодо стягнення з Позичальника простроченої заборгованості, направляються, в тому числі в рахунок відшкодування (в порядку регресу) сплачених за Гарантією сум та нарахованої пені (підпункт 2.2.1.6 Додаткового договору).

Щодо порушення відповідачем зобов`язань за Кредитним договором.

На виконання умов пунктів 3.8 Кредитного договору та на підставі письмової заяви Позичальника від 28.04.2022, Банк перерахував Позичальнику 28.04.2022 кредитні кошти (кредит) в розмірі 3 000 000,00 грн. Перерахування відбулося з рахунку Банку для обліку основного боргу за Кредитним договором UА0281878 на поточний рахунок Позичальника НОМЕР_2 , відкритий в Банку для отримання кредитних коштів.

Однак, Позичальником, в порушення пунктів 3.3, 3.10, 3.11 Додаткового договору №3 до Кредитного договору, не дотримано своєчасного погашення заборгованості по кредиту, а саме не здійснено платежі: 15.10.2023 на суму 860 000,00 грн, 15.11.2023 на суму 860 000,00 грн, 15.12.2023 на суму 860 000,00 грн, внаслідок чого 18.12.2023 на рахунку Банку НОМЕР_4 була відображена прострочена заборгованість за основним боргом на загальну суму 2580000,00 грн.

У зв`язку з настанням гарантійного випадку (який полягає у нездійсненні Позичальником у строк по 15.12.2023 згідно умов підпункту 3.10 Додаткового договору №3 до Кредитного договору планових платежів за основною сумою боргу у розмірі 2580000,00 грн та такий платіж залишився несплаченим протягом 90 календарних днів), Банк в порядку, передбаченому пунктами 12, 31 Договору гарантії, направив Гаранту (з копією Агенту) вимогу від 04.09.2024 про сплату за гарантією суми в розмірі 2 064 000,00 грн. (80% від 2580000,00 грн).

За результатами розгляду зазначеної вимоги, 04.10.2024 Гарант перерахував Банку суму у розмірі 2 064 000,00 грн для відшкодування за кредитною операцією.

На виконання п. 38 Договору гарантії, Банк 04.10.2024 року спрямував отримані кошти у рахунок часткового погашення заборгованості Позичальника за основним боргом та відобразив в обліку виникнення простроченої заборгованості за Кредитним договором суму 2 064 000,00 грн.

09.01.2025 керуючись правом здійснення Банком договірного списання коштів, що передбачене підпунктом 3.3.6.1 Договору поруки, з рахунку Поручителя (Відповідача 2) відкритого в Банку, Банком здійснено договірне списання коштів у сумі 11 529,82 грн на рахунок № НОМЕР_3 для погашення заборгованості за Кредитним договором. Того ж дня, на підставі умов п. 40 Договору гарантії та пп.2.2.1.6 Додаткового договору 1 до Кредитного договору, в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором перед державою з загальної суми 11 529,82 грн, Банком було перераховано Гаранту 9223,86 грн. (80% від суми 11 529,82 грн). Відповідна банківська операція відображена Банком в обліку виникнення простроченої заборгованості за Кредитним договором перед державою, що підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_5 в АТ «Ощадбанк».

Таким чином, станом на 07.02.2025 розмір простроченої заборгованості Позичальника перед державою за Кредитним договором складає 2054776,14 грн (2064000,00 грн - 9 223,86 грн)

Даним позовом Банк просить солідарно стягнути Позичальника та Поручителя заборгованість перед державою за Кредитним договором, яка виникла та обліковується на рахунку № НОМЕР_5 в АТ «Ощадбанк» з 04.10.2024 внаслідок сплати Гарантом суми за гарантією, та з урахуванням часткового погашення, складає розмір 2 054 776,14 грн. Зазначене підтверджується розрахунком заборгованості станом на 07.02.2025 та виписками з рахунку обліку заборгованості за Кредитним договором, доданими до позовної заяви.

Прострочена заборгованість Позичальника за Кредитним договором перед державою виникла 04.10.2024, тобто в період воєнного стану, тому АТ «Ощадбанк» не нарахував (не заявляв) пеню у розмірі 120 % облікової ставки НБУ за кожен календарний день прострочення, з огляду на приписи п.22-4 розділу VI Бюджетного кодексу України, відповідно до яких у період дії воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування, у разі виникнення простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою за кредит, залученим під державну гарантію, пеня та інші штрафні санкції не нараховуються.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, акти цивільного законодавства, органів державної влади тощо. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Згідно з ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За положеннями ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у т.ч. боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у т.ч. кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтями 525, 526 ЦК України, що кореспондуються за змістом з положеннями ст. 193 ГК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст. 510, частин 1, 2 ст. 512, ч. 1 ст. 516 ЦК України у зобов`язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб; кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином, а також в інших випадках, встановлених законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ст. ст. 599, 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Із статті 612 цього Кодексу випливає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Доданими до позовної заяви доказами підтверджується факт повного виконання позивачем умов Кредитного договору з надання першого кредиту в розмірі 3 000 000,00 грн, проте, Позичальник порушив взяті на себе договірні зобов`язання та у строк до 15.12.2023 (включно) кредитні кошти не повернув, у зв`язку з чим у Позивача виникло право вимагати погашення заборгованості за Кредитним договором з вищевказаних правових підстав.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою (ст. 546 ЦК України).

Так, відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно з ст. 554 ЦК України, в разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Приписами ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі.

Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.

Враховуючи невиконання Позичальником своїх договірних зобов`язань, а також з огляду на вищевказані положення закону та умови Договору поруки, позивач вважає наявним у нього також права вимоги до Поручителя щодо погашення заборгованості, а у Поручителя - виникнення солідарного з Позичальником обов`язку повернути суму заборгованості за Договором у повному обсязі.

Правове регулювання відносин щодо надання гарантій за кредитами здійснюється нормами як фінансового, так і цивільного, господарського та бюджетного права.

Відповідно до ч. 2 ст. 346 Господарського кодексу України, для зниження ступеня ризику банк надає кредит позичальникові за наявності гарантії платоспроможного суб`єкта господарювання чи поручительства іншого банку, під заставу належного позичальникові майна, під інші гарантії, прийняті у банківській практиці.

У п. 15-1 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України закріплено визначення поняття «гарантійне зобов`язання», яке становить собою зобов`язання гаранта повністю або частково виконати боргові зобов`язання суб`єкта господарювання - резидента України перед кредитором у разі невиконання таким суб`єктом його зобов`язань за кредитом, залученим під державну гарантію.

Згідно з п. 4 ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України розробляє і здійснює загальнодержавні програми економічного розвитку України.

Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання (ч. 1 ст. 117 Конституції України).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», зокрема, передбачено, що Кабінет Міністрів України у сфері економіки, фінансів, трудових відносин, зайнятості населення, трудової міграції, оплати та охорони праці забезпечує проведення державної економічної політики, здійснює прогнозування та державне регулювання національної економіки; забезпечує розроблення і виконання загальнодержавних програм економічного та соціального розвитку.

Відповідно до ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 6 Закону України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» (далі - Закон) Кабінет Міністрів України забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері розвитку підприємництва, розроблення та виконання загальнодержавних програм розвитку малого і середнього підприємництва з урахуванням загальнодержавних пріоритетів, здійснює заходи щодо розвитку інфраструктури підтримки малого і середнього підприємництва, спрямовує, координує та контролює діяльність органів виконавчої влади, які забезпечують надання державної підтримки.

Статтею 12 Закону передбачено, що державна підтримка передбачає формування програм, в яких визначається механізм цієї підтримки. Державні програми підтримки затверджуються Кабінетом Міністрів України в установленому законом порядку.

Згідно з ст. 16 Закону, фінансова державна підтримка надається за рахунок державного та місцевих бюджетів. Основними видами фінансової державної підтримки є, зокрема, надання гарантії та поруки за кредитами суб`єктів малого і середнього підприємництва. Порядок використання коштів державного бюджету для фінансової державної підтримки суб`єктів малого і середнього підприємництва затверджується відповідно до вимог бюджетного законодавства.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 17 Бюджетного кодексу України державні гарантії можуть надаватися виключно у межах і за напрямами, що визначені законом про Державний бюджет України. Державні гарантії надаються на умовах платності, строковості, а також забезпечення виконання зобов`язань у спосіб, передбачений законом.

У разі виконання державою гарантійних зобов`язань перед кредиторами шляхом здійснення платежів за рахунок коштів державного бюджету, у суб`єктів господарювання з моменту такого виконання виникає прострочена заборгованість перед державою за кредитами, залученими під державні гарантії, в обсязі фактичних витрат державного бюджету, а до держави переходять права кредитора та право вимагати від таких суб`єктів господарювання погашення заборгованості в установленому законом порядку (ч. 8 ст. 17 Бюджетного кодексу України).

При цьому прострочена заборгованість суб`єктів господарювання перед державою та перед банком-кредитором за кредитами, залученими під державну гарантію на портфельній основі, стягується банком-кредитором у порядку, встановленому законодавством щодо управління проблемними активами в банках України та відповідним правочином щодо надання державної гарантії на портфельній основі, з подальшим перерахуванням пропорційної частки в рахунок погашення заборгованості перед державою (ч. 9 ст. 17 Бюджетного кодексу України).

Статтею 6 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» передбачені аналогічні положення та установлено, що у 2021 році державні гарантії можуть надаватися за рішенням Кабінету Міністрів України для забезпечення часткового виконання боргових зобов`язань за портфелем кредитів банків-кредиторів, наданих суб`єктам господарювання мікропідприємництва, малого та/або середнього підприємництва - резидентам України (в обсязі до 10.000.000 тис. гривень).

З огляду на вищевказане, Кабінет Міністрів України визначив умови, критерії, механізм надання фінансової державної підтримки за рахунок коштів державного бюджету за Програмою надання державних гарантій на портфельній основі у 2021 році, яку надає Міністерство фінансів України на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №723 «Деякі питання надання державних гарантій на портфельній основі» на рівні агента в особі акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» та банків-кредиторів, у формі державних гарантій та в обсязі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 02.12.2021 №1262 «Про надання державних гарантій на портфельній основі у 2021 році» (далі - Постанова № 1262).

Постановою №1262 АТ «Ощадбанк» включено до переліку банків-кредиторів за вищевказаною програмою з граничним обсягом надання у 2021 році державних гарантій на портфельній основі у розмірі 2 000 000 000 грн.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та пунктів 1, 37, 45 Статуту акціонерного товариства «Державний ощадний банк», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2003 №261, АТ «Ощадбанк» є державним банком, який має право надавати банківські та інші фінансові послуги, а також провадити інші види діяльності в національній та іноземній валюті. Банк має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг та вчиняти будь-які правочини, необхідні для надання ним банківських та інших фінансових послуг та здійснення іншої діяльності.

Правочин щодо надання державної гарантії на портфельній основі, укладеним між АТ «Ощадбанк» та Міністром фінансів, який діє від імені держави за дорученням Кабінету Міністрів України», оформлений шляхом укладення договору №13110-05/560 від 03.12.2021 (далі - Договір гарантії) та визначає обсяг гарантійних зобов`язань та порядок їх виконання; права, обов`язки та відповідальність гаранта і кредитора; умови настання гарантійного випадку; строк здійснення виплат у разі настання гарантійного випадку; розмір та порядок сплати до державного бюджету плати за надання такої гарантії; порядок погашення заборгованості перед державою за виконання гарантійних зобов`язань.

У пунктах 39-45 Договору гарантії передбачено, що з метою реалізації зворотної вимоги (регресу) Гаранта до позичальника та на виконання ст. 17 Бюджетного кодексу України та вимог, передбачених пунктами 38 і 40 цього Договору гарантії, банк-кредитор, виступаючи на підставі Порядку № 723 та цього Договору гарантії, зобов`язується:

- застосувати інструменти врегулювання заборгованості за проблемним кредитом з метою погашення простроченої заборгованості перед бюджетом та зобов`язань позичальника зі сплати пені, нарахованої відповідно до п. 45 цього договору за таким проблемним кредитом;

- здійснювати заходи щодо стягнення суми, сплаченої Гарантом, з усіма процесуальними правами, що надаються позивачу (крім права підпису заяви про повну або часткову відмову від заяви про порушення (відкриття) провадження у справі про банкрутство, підпису заяви про відмову від заяви з грошовими вимогами до боржника; підпису заяви про повне або часткове визнання позову, про повну або часткову відмову від позову, про зменшення розміру позовних вимог), в судах, а також органах нотаріату, органах державної виконавчої служби, з приватними виконавцями, арбітражними керуючими, адвокатами.

- перераховувати кошти, отримані внаслідок застосування інструментів врегулювання заборгованості за проблемним кредитом, на рахунок Гаранта в сумі, пропорційній ставці індивідуальної гарантії за таким проблемним кредитом, та зараховувати їх насамперед у рахунок погашення простроченої заборгованості перед бюджетом, у зв`язку з чим банк-кредитор робить відповідний бухгалтерський запис та зменшує заборгованість позичальника перед державним бюджетом.

Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що державна гарантія на портфельній основі як гарантійний механізм:

- передбачає безвідкличне та безумовне забезпечення виконання Позичальником частини зобов`язань за Кредитним договором, надане Гарантом на користь Банку у формі гарантії відповідно до умов Порядку №723, в якості часткового покриття кредитного ризику Банку за кредитною операцією з Позичальником;

- в результаті здійснення Гарантом виплати суми за гарантією в обліку Банку відображено виникнення простроченої заборгованості Позичальника перед державою за кредитом, залученим під державну гарантію на портфельній основі на суму здійсненої Гарантом виплати за гарантією, а до держави (у розмірі частини обов`язку, що була виконана Гарантом) перейшли права кредитора та остання як Гарант має право зворотної вимоги (регресу) щодо повернення сплаченої суми;

- своє право зворотної вимоги (регресу) щодо повернення сплаченої за гарантією суми Гарант реалізував шляхом наділення Банку повноваженнями на стягнення простроченої заборгованості перед державою та перед Банком за кредитом, залученим під державну гарантію на портфельній основі, з подальшим її розподілом між Гарантом та Банком пропорційно ставці гарантії.

За таких обставин, повноваження АТ «Ощадбанк» щодо солідарного стягнення з відповідачів простроченої заборгованості перед державою за Кредитним договором відповідають закону, актам Кабінету Міністрів України, договору про надання державної гарантії на портфельній основі та статутній діяльності АТ «Ощадбанк».

Судом встановлено, що позивач направляв на адресу позичальника та поручителя відповідні листи з пропозиціями врегулювання заборгованості №55/5.2-02/146853/2024 від 29.11.2024, № 55/5.2-02/146863/2024 від 29.11.2024, у яких повідомляв про наявність простроченої заборгованості та попереджав, що у випадку відмови співпрацювати з банком щодо добровільного врегулювання, справа буде передана на розгляд суду (а.с. 100-104). Вказані листи повернулись та залишилися без належного реагування.

Також у повідомленні про перехід прав кредитора № 55/5.2-02/19736/2025 від 17.02.2025 Банк повідомляв відповідачів про виникнення за Кредитним договором простроченої заборгованості перед державою на суму 2 054 776,14 грн. та про перехід до держави прав кредитора за Кредитним договором, договором поруки (у розмірі частини обов`язку, що була виконана гарантом) та вимагав погашення заборгованості у встановлений строк (а.с. 105-109). Зазначені повідомлення були направлені окремими цінними листами з описами вкладень але були теж залишені відповідачами без належного реагування.

Згідно положень укладених Договору поруки та Кредитного договору сторони домовились, що будь-які повідомлення та вимоги вважаються направленими належним чином, якщо вони, зокрема, відправлені цінним листом/листом з повідомленням про вручення із описом вкладення за адресою вказаною в розділі Реквізити та підписи Сторін. Датою направлення таких повідомлень вважається дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділення зв`язку відправника, (п. 8.4 Кредитного договору, п.п.11.1,11.2 Договору поруки).

Судом встановлено факт невиконання Позичальником своїх договірних зобов`язань, а також з огляду на вищевказані положення закону та умови Договору поруки, у зв`язку з чим у позивача правомірно виникло право вимоги до Поручителя щодо погашення заборгованості, а у Поручителя - виникнення солідарного з Позичальником обов`язку повернути суму заборгованості за Договором у повному обсязі.

Враховуючи зазначені норми та встановлені вище факти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що судом позовні вимоги визнано обґрунтованими, сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідачів у повному обсязі в рівних частинах - по 15410 грн 83 коп. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Сумське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОГРЕС-КОЛОС»; 2. ОСОБА_1 ; за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: 1. Міністерство фінансів України; 2. Акціонерне товариство Державний експортно-імпортний банк України про стягнення 2054776 грн 14 коп. - задовольнити повністю.

2. Стягнути в солідарному порядку з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОГРЕС-КОЛОС» (вул. Соборна, буд. 42, кв.6, м. Середина-Буда, Шосткинський район, Сумська область, 41000, код 41741842) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк» (вул. Британська, 32, м. Суми, 40004, код 09337 грн 14 коп. заборгованості перед державою за кредитним договором № 58 від 28.04.2022.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОГРЕС-КОЛОС» (вул. Соборна, буд. 42, кв.6, м. Середина-Буда, Шосткинський район, Сумська область, 41000, код 41741842) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (вул. Госпітальна, 12-Г, м. Київ, 01001, код 00032129) 15410 грн 83 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (вул. Госпітальна, 12-Г, м. Київ, 01001, код 00032129) 15410 грн 83 коп. витрат по сплаті судового збору.

5. Видати Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії - Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк», Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» накази після набрання рішенням законної сили.

6. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін зазначені у п.п. 2-4 резолютивної частини даного рішення.

Повне судове рішення 13.08.2025.

Суддя О.Ю. Резніченко