РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.08.2025Справа № 50/171-б-43/165 (910/14488/23)

Господарський суд міста Києва у складі судді Стасюка С.В., за участю секретаря судового засідання Калашнік Ю.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-а; ідентифікаційний код: 03327664)

до Житлово-будівельного кооперативу «Мотозаводець-9» (04213, м. Київ, вул. Прирічна, 37; ідентифікаційний код: 22894989)

про стягнення 545 134, 02 грн,

в межах справи № 50/171-б-43/165

за заявою Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" в особі структурного відокремленого підрозділу "Енергозбут Київенерго"

до Житлово-будівельного кооперативу "Мотозаводець-9"

про банкрутство

Представники учасників справи: згідно протоколу судового засідання

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ним було надано відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення у період з 01.03.2017 по 30.06.2023 на суму 2283130,41 грн, з яких останнім було сплачено 1989833,06 грн, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 545134,02 грн.

2. Стислий виклад позиції відповідача

У поданих поясненнях та запереченнях, відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог, вказуючи, що на обслуговуванні ЖБК «Мотозаводець-9» знаходиться частина житлового будинку по вул. Прирічній, 37 в м. Києві, а саме квартири з 209 по 442. Водночас, позивачем, на думку відповідача, заявлено до стягнення заборгованість з оплати гарячої води, поставленої підприємством по всьому житловому будинку за адресою: м. Київ, вул. Прирічна, буд. 37.

Крім того, відповідач просить застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вони заявлені поза межами строку позовної давності.

3. Процесуальні дії у справі

У провадженні Господарського суду міста Києва на стадії процедури санації, введеної ухвалою від 29.11.2012 перебуває справа № 50/171-б-43/165 про банкрутство Житлово-будівельного кооперативу "Мотозаводець-9".

Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Житлово-будівельного кооперативу "Мотозаводець-9" про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 545 134,02 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2023 вирішено розглядати справу №910/14488/23 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 19.10.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 клопотання відповідача було задоволено, матеріали справи № 910/14488/23 за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до Житлово-будівельного кооперативу «Мотозаводець-9» про стягнення 545 134,02 грн передано до Господарського суду м. Києва для розгляду в межах справи №50/171-б-43/165 про банкрутство Житлово-будівельного кооперативу «Мотозаводець-9».

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, вказану справу передано для розгляду судді Пасько М.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2023 матеріали справи № 50/171-б-43/165 (910/14488/23) було прийнято до свого провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду матеріали судової справи № 50/171-б-43/165 (910/14488/23) передано на розгляд раніше визначеному складу суду - судді Стасюку С.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2024 прийнято справу № 50/171-б-43/165 (910/14488/23) в межах розгляду справи № 50/171-б-43/165 про банкрутство Житлово-будівельного кооперативу «Мотозаводець-9» до свого провадження. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження починаючи з дня відкриття провадження у справі без виклику сторін (без проведення судового засідання).

17.12.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла заява керуючого санацією про перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 50/171-б-43/165 (910/14488/23) за правилами загального позовного провадження.

Подана заява мотивована тим, що станом на 25.11.2024, у відповідності з даними електронного кабінету ПрАТ "АК "Київводоканал", які сформовані в розрахунковому листку контрагента, ЖБК "Мотозаводець-9" має заборгованість за договором № 06383/4-12 від 09.03.1999 в розмірі 386 116,35 грн. Розмір заборгованості, який міститься в матеріалах справи значно відрізняється від розміру заборгованості, що обліковується в електронному кабінеті. Додатково керуючий санацією зазначає, що заборгованість в розмірі 545 134,02 грн. виникла у відповідача перед позивачем на підставі листа про надання інформацію від 28.12.2022 № 30/3/2/15833 Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" шляхом одностороннього збільшення суми нарахування позивачем. Більш того, КП "Київтеплоенерго" не є та не було стороною у договорів № 06383/4-12 від 09.03.1999.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2025 вирішено здійснювати розгляд справи № 50/171-б-43/165 (910/14488/23) за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 13.02.2025.

Підготовче засідання 13.02.2025 відкладено на 13.03.2025.

16.04.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява відповідача про застосування строку позовної давності та клопотання про витребування доказів.

Підготовче засідання 13.03.2025 відкладено на 25.05.2025.

28.04.2025 до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення позивача на клопотання відповідача про витребування доказів, а також на заяву про застосування позовної давності.

29.05.2025 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи листа-відповіді Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго", із наданням у вказаному клопотанні пояснень.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2025 частково задоволено клопотання Житлово-будівельного кооперативу «Мотозаводець-9» про витребування доказів. Витребувано у Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго": - інформацію щодо обсягів наданих поставленої гарячої води (відомості вказувати у кубах) в цілому по будинку м. Київ, вул. Прирічна 37 за період 01.03.2017 по 30.06.2023; - інформацію щодо обсягів наданих поставленої гарячої води (відомості вказувати у кубах) окремо по Житлово-будівельному кооперативу «Мотозаводець-9» (ідентифікаційний код 22894989) з урахуванням, що дана юридична особа знаходиться за адресою м. Київ, вул. Прирічна 37 парадний з 4 по 8 за період 01.03.2017 по 30.06.2023. Відкладено підготовче засідання на 26.06.2025.

20.06.2025 до Господарського суду міста Києва від Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" надійшла інформація на виконання вимог ухвали суду.

У підготовчому засіданні 26.06.2025 суд оголосив про надходження від Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" витребуваної судом інформації та з`ясовував думку представника позивача щодо таких відомостей.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2025 зобов`язано сторін здійснити взаємозвірку розрахунків заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення з урахуванням отриманої від Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" інформації, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.08.2025.

28.07.2025 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла інформація на виконання вимог ухвали суду.

У судовому засіданні 07.08.2025 представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд про задоволення позову.

Представник відповідача заперечувала щодо задоволення позовних вимог, з урахуванням наданого акту звірки взаєморозрахунків.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 07.08.2025 дослідивши її матеріали та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

09.03.1999 між Державним комунальним об`єднанням «Київводоканал», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (постачальник) та Житлово-будівельним кооперативом «Мотозадовець-9» (абонент) було укладено договір №6383/4-12 на послуги водопостачання та водовідведення.

Згідно п. 5.1. договору, цей договір укладається строком на 10 років з 09.03.1999 по 09.03.2009 і набуває чинності з моменту його підписання сторонами.

Договір вважається переукладеним на новий строк, якщо за один місяць до його припинення жодна із сторін не заявить про закінчення строку його дії (п.5.2 договору).

За пунктом 1.1 договору постачальник зобов`язується забезпечити абоненту постачання питної води та прийняти від абонента каналізаційні стоки, а абонент сплатній за вищезазначені послуги на умовах, які визначені цим договором та Правилами користування системами комунального водопостачання в містах і селищах України, затвердженими наказом Голови Держжитлокомунгоспу України від 01.07.94 № 65.

Згідно п. 3.4 договору кількість води, що подається постачальником та використовується абонентом, визначається за показниками водолічильників, зареєстрованих постачальником. Зняття показань водолічильників здійснюється, як правило, щомісячно представником постачальника спільно з представником абонента.

Відповідно до п. 3.4 договору кількість стічних вод, які надходять у каналізацію, визначається за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання, згідно до показників водолічильника, а при його відсутності - за узгодженням з постачальником, за діючими нормами водопостачання, або іншим засобом, передбаченим п. 21.2 Правил.

Абонент розраховується за послуги водопостачання та водовідведення у порядку, встановленому чинним законодавством, у триденний термін з дня представлення постачальником платіжних документів (п. 3.5 договору).

Позивач зазначає, що в період з 01.03.2017 по 30.06.2023 відповідачу було надано послуги з водопостачання та водовідведення на суму 2 283 130,41 грн, з яких абонентом було сплачено 1 989 833,06 грн, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 545 134,02 грн. Факт постачання та відведення води позивач підтверджує наявними в матеріалах справи копіями Актів про зняття показань з приладу обліку.

При цьому, у лютому 2020 року здійснено перерахунок на суму 1 725,07 грн на підставі введення нових тарифів відповідно до постанови НКРЕКП від 04.02.2020 № 283.

У січні 2023 року проведено перерахунок на суму 177 132,87 грн в частині обсягів стоків, що утворюються в результаті споживання гарячої води, на підставі інформації КП «Київтеплоенерго» про помісячні обсяги гарячої води за період з 01.10.2019 по 31.10.2022.

У червні 2023 року проведено перерахунок на суму 79 978,73 грн в частині обсягів стоків, що утворюються в результаті споживання гарячої води, на підставі інформації КП «Київтеплоенерго» про помісячні обсяги гарячої води за період з 01.03.2017 по 18.09.2019.

З огляду на викладене позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості за період з 01.03.2017 по 30.06.2023 в розмірі 545 134,02 грн.

Водночас, зі змісту наданої Комунальним підприємством Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" вбачається, що у період з 01.05.2018 по 30.06.2023 обсяг поставленої гарячої води по будинку за адресою м. Київ, вул. Прирічна 37 (квартири 1 - 442) складає 70728,6604 м.куб, в той час як для квартир 209 - 442 у період з 01.01.2018 по 30.06.2023 такий показник дорівнює 34198,5107 м.куб. В період до листопада 2018 року нарахування за вказаною адресою КП "Київтеплоенерго" не здійснювались.

Зважаючи на отримані дані, сторонами складено та підписано Зведений акт звірки за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, зі змісту якого вбачається, що заборгованість відповідача за спожиті у спірний період послуги складає 51 418,26 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд прийшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою є договором про надання житлово-комунальних послуг, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Цивільного кодексу України, Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення".

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина перша статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Закон України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування системи питного водопостачання, спрямовані на гарантоване забезпечення населення якісною та безпечною для здоров`я людини питною водою.

Статтею 2 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" визначено, що дія цього Закону поширюється на всіх суб`єктів господарювання, що виробляють питну воду, забезпечують міста, інші населені пункти, окремо розташовані об`єкти питною водою шляхом централізованого питного водопостачання або за допомогою пунктів розливу води (в тому числі пересувних), застосування установок (пристроїв), інших засобів нецентралізованого водопостачання, надають послуги з водовідведення, а також на органи державної влади та органи місцевого самоврядування, що здійснюють регулювання, нагляд і контроль за якістю питної води та/або послуг з водовідведення, станом джерел, систем питного водопостачання та водовідведення, а також споживачів питної води та/або послуг з водовідведення.

Стаття 4 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" визначає, що суб`єктами відносин у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення є: органи державної влади, до сфери управління яких належать об`єкти питного водопостачання та водовідведення; органи місцевого самоврядування, до сфери управління яких належать об`єкти питного водопостачання та водовідведення; підприємства питного водопостачання та централізованого водовідведення; споживачі питної води та/або послуг з водовідведення.

Як передбачено ст. 1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" питне водопостачання - діяльність, пов`язана з виробництвом, транспортуванням та/або постачанням питної води споживачам питної води, охороною джерел та/або систем питного водопостачання; водовідведення - діяльність зі збирання, транспортування та очищення стічних вод за допомогою систем централізованого водовідведення або інших споруд відведення та/або очищення стічних вод; питна вода - вода, призначена для споживання людиною (водопровідна, фасована, з бюветів, пунктів розливу, шахтних колодязів та каптажів джерел), для використання споживачами для задоволення фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб, а також для виробництва продукції, що потребує її використання, склад якої за органолептичними, мікробіологічними, паразитологічними, хімічними, фізичними та радіаційними показниками відповідає гігієнічним вимогам. Питна вода не вважається харчовим продуктом в системі питного водопостачання та в пунктах відповідності якості питної води; підприємство питного водопостачання - суб`єкт господарювання, що здійснює експлуатацію об`єктів централізованого питного водопостачання, забезпечує населення питною водою за допомогою пунктів розливу (в тому числі пересувних), застосування установок (пристроїв) підготовки питної води та/або виробництво фасованої питної води; споживач питної води - юридична або фізична особа, яка використовує питну воду для забезпечення питних фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 № 1875-IV1 (застосовується до правовідносин, що виникли зі спірного договору) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно ст. 3 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 №1875-IV1 предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 № 1875-IV1 послуги з централізованого постачання холодної та водовідведення за своїм функціональним призначенням належать до житлово-комунальних послуг.

Згідно зі ст. 19 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання з урахуванням вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" на підставі договору з: підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням та/або централізованим водовідведенням; індивідуальними і колективними споживачами житлово-комунальних послуг, визначеними Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Договір про надання послуг з питного водопостачання та/або водовідведення укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті. Порядок надання споживачам послуг з питного водопостачання та/або водовідведення встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Положеннями ст. 22 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", зокрема, передбачено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до чинних на час укладення договору Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України № 65 від 01.07.1994, водоканал надає послуги у забезпеченні питною водою та водовідведенні.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" облік у сфері питного водопостачання здійснюється підприємствами питного водопостачання і споживачами за допомогою технічних засобів, що відповідають вимогам технічних регламентів.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що позивачем надавались відповідачу послуги з постачання та відведення питної води за договором, зокрема, у спірний період з 01.03.2017 по 30.06.2023.

Водночас, між сторонами виник спір щодо обсягів спожитої послуги. Так, відповідач зазначає, що ним споживалися надані позивачем послуги виключно в межах частини об`єкту постачання - будинку по вул. Прирічній, 37 в м. Києві, а саме квартири з 209 по 442.

З наданих сторонами, а також, витребуваних судом у КП "Київтеплоенерго" доказів вбачається, що обсяг водопостачання та водовідведення за вказаним діапазоном квартир дійсно значно відрізняється від заявленого позивачем обсягу послуги за діапазоном квартир 1-442.

Пунктом 3.7 спірного договору визначено, що у разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг абонент зобов`язаний у триденний термін з дня представлення постачальником платіжних документів направити повноважного представника з обґрунтовуючими документами для проведення звірки даних та підписання акту звірки в цей же термін. При невиконанні цієї умови дані постачальника вважаються прийнятими абонентом.

Під час судового розгляду сторонами було здійснено звірку даних щодо споживання відповідачем послуг за договором у спірний період, про що складено відповідний акт, копія якого наявна у матеріалах справи. Зі змісту вказаного документу вбачається, що сторони, враховуючи що фактичне споживання відповідачем наданих позивачем послуг у спірний період є меншим за заявлений обсяг, дійшли згоди про визначення розміру заборгованості відповідача на рівні 51 418,26 грн. Вказаний розмір підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не був спростований жодною зі сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на погоджений сторонами у п. 3.5 договору порядок розрахунків, суд зазначає, що строк оплати заборгованості за договором є таким що настав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оскільки відповідачем не доведено наявності обставин, що звільняли б його від відповідальності за невиконання умов договору та не надано доказів сплати заборгованості у розмірі 51 418,26 грн, позовна вимога про стягнення заборгованості визнається судом частково обґрунтованою.

Що стосується заяви відповідача про застосування строку позовної давності, то суд відзначає наступне.

Відповідно до статей 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися з вимогою про захист цивільного права або інтересу; загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Водночас, відповідно до пункту 12 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Карантин був встановлений Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID 19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року N 211 починаючи з 12 березня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 27 червня 2023 року № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану (пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України).

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України який неодноразово продовжувався і діє станом на сьогоднішній день.

Враховуючи вищенаведені норми закону, позивачем не пропущено строк позовної давності для звернення з вимогою про стягнення заборгованості за період з 01.03.2017 по 30.06.2023.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Отже, з огляду на викладене вище у своїй сукупності, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для часткового задоволення позову Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» та стягнення з Житлово-будівельного кооперативу «Мотозаводець-9» на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» заборгованості в розмірі 51 418,26 грн.

Разом з тим, суд вважає за необхідне вказати, що аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

При цьому, суд відзначає, що іншим доводам сторін оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Мотозаводець-9» (04213, м. Київ, вул. Прирічна, 37; ідентифікаційний код: 22894989) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-а; ідентифікаційний код: 03327664) заборгованість в розмірі 51 418 (п`ятдесят одна тисяча чотириста вісімнадцять) грн 26 коп. та судовий збір в сумі 771 (сімсот сімдесят один) грн 27 коп.

3. В іншій частині у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 11.08.2025

Суддя Сергій СТАСЮК