ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2025м. ДніпроСправа № 904/2690/25
Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши матеріали

за позовом Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальності «Тенегія» м. Павлоград

про стягнення суми боргу у розмірі 55520грн та пені у розмірі 6013грн74коп

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ: Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області звернулось до Товариства з обмеженою відповідальності Тенегія з позовом про стягнення суми боргу у розмірі 55520грн та пені у розмірі 6013грн74коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на порушення відповідачем зобов`язань з поставки товару на підставі договорів поставки від 12.12.2024 №04-25/422, від 20.12.2024 №04-25/426.

Позивач повідомив, що на виконання договору поставки від 12.12.2024 №04-25/422 платіжною інструкцією від 17.12.2024 №320 перерахував відповідачу 35775грн, а на виконання договору поставки від 20.12.2024 №04-25/426 платіжною інструкцією від 23.12.2024 №334 перерахував відповідачу 25575грн. В свою чергу, відповідач повинен був передати покупцю товар на АЗС постачальника(відповідача) шляхом заправки автомобілів покупця (позивача) при пред`явлення довіреними особами покупця скретч-карти.

Позивач вказав, що відповідач виконував свої обов`язки з поставки товару за договорами до 26.12.2024. За розрахунками позивача вартість непереданого відповідачем товару становить:

- за договором поставки від 12.12.2024 №04-25/422 - 565літрів бензину А-95 на суму 29945грн (з ПДВ): 16 талонів номіналом 20 літрів (320 літрів) на суму 16960грн., 15 талонів номіналом 15 літрів (225 літрів) на суму 11925грн та 2 талони номіналом 10 літрів (20 літрів) на суму 1060грн;

- за договором поставки від 20.12.2024 №04-25/426 - 465 літрів бензину А-95 на суму 25575грн (з ПДВ): 22 талони номіналом 20 літрів (440 літрів) на суму 24200грн., 1 талон номіналом 15 літрів (15 літрів) на суму 825грн та 1 талон номіналом 10 літрів (10 літрів) на суму 550грн.

Позивач зазначив, що направляв на адресу відповідача претензію від 30.01.2025 №4-06-08/904 та вимагав надати інформацію про АЗС, на яких позивач може отримати бензин автомобільний А-95 на підставі виданих відповідачем скретч-карток; у разі невиконання постачальником зобов`язань з поставки товару за договорами від 12.12.2024 №04-25/422, від 20.12.2024 №04-25/426 повернути кошти.

На підставі пункту 7.2 договорів від 12.12.2024 №04-25/422, від 20.12.2024 №04-25/426 позивач нарахував та заявив до стягнення пеню:

-у розмірі 3243грн54коп за період 26.12.2024 08.05.2025 за порушення зобов`язання за договором поставки від 12.12.2024 №04-25/422;

-у розмірі 2770грн20коп за період 26.12.2024 08.05.2025 за порушення зобов`язання за договором поставки від 20.12.2024 №04-25/426.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними матеріалами справи.

Суд запропонував відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати суду відзив на позов відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду.

Суд попередив відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з довідкою Господарського суду Дніпропетровської області ухвала суду від 02.06.2025 доставлена до електронного кабінету відповідача 02.06.2025 о 14:24. Відповідач мав право подати відзив до суду в строк до 17.06.2025 включно.

Станом на момент вирішення спору відзив на адресу суду не надходив.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач відзив на позовну заяву до суду не надавав, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

З урахуванням режиму воєнного стану та повітряних тривог у суді встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Справу розглянуто у розумні строки, враховуючи вищевказані обставини та факти, а також беручи до уваги необхідність надання сторонам часу для реалізації своїх прав.

Дослідивши матеріали справи, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд встановив таке.

Між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Київській області (далі покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Тенегія (далі постачальник) укладені договори поставки від 12.12.2024 №04-25/422 (далі договір від 12.12.2024 №04-25/422) та від 20.12.2024 №04-25/426 (далі - договір 20.12.2024 №04-25/426) (далі - договори).

Відповідно до пунктів 1.1 1.5 договорів постачальник прийняв на себе зобов`язання передати покупцю у власність товари (Бензин А-95 згідно специфікації), та згідно ДК 021:2015-09130000-9 Нафта і дистиляти (бензин, дизельне паливо), а покупець зобов`язався сплатити і прийняти вказаний товар.

Найменування товару: Бензин А-95. Одиниця вимірювання: літр. Кількість: згідно накладних на товар.

Відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару відповідно "Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами" затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 20.12.1997.

Згідно з пунктом 2.1 договорів товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем по кількості і якості з моменту фактичного отримання товару згідно умов договору.

Пунктом 3.2 договору від 12.12.2024 №04-25/422 встановлено, що загальна сума договору: 35775грн, у т.ч. ПДВ 5962грн50коп.

Пунктом 3.2 договору від 20.12.2024 №04-25/426 встановлено, що загальна сума договору: 25575грн., у т.ч. ПДВ 4262грн50коп.

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 договорів умови оплати: оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника в день виписки рахунку-фактури на товар. Ціна одного літру товару вказується у рахунку-фактурі та накладної.

Оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на вказані в рахунку-фактурі реквізити постачальника. Постачальник звільняється від своїх обов`язків стосовно партії товару оплата якої здійснена на інші реквізити.

Пунктом 4.4 договорів визначено, що постачальник зобов`язався видати довірчі документи та видаткову накладну на товар представнику покупця, за умови надання представником довіреності на отримання товару із зазначенням: ПІБ довіреної особи, паспортні дані, ідентифікація підпису, номенклатура та кількість ТМЦ, що скріплена підписом керівника покупця та печаткою покупця та при наявності в нього паспорту.

У пунктах 5.1-5.3 договорів вказано, що строк поставки товарів до закінчення терміну дії довірчого документу (скретч-картки).

Місце поставки (передачі) товарів:

- передача покупцю товару за договором здійснюється на АЗС постачальника шляхом заправки автомобілів покупця при пред`явленні довіреними особами покупця скретч-картки;

- скретч-картка є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скретч-картках вважаються виконаними, при цьому постачальник не може передати покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в скретч-картці.

Умови постачання товару - самовивезення. Покупець зобов`язався отримати товар на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений на довірчому документів.

Пунктами 6.1, 6.3 договорів встановлено, що покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати кошти за поставлені товари; приймати товар згідно з умовами договору.

Постачальник зобов`язаний: забезпечити поставку товарів у строки, встановлені договором, забезпечити поставку товарів, якість яких відповідає умовам, установленим розділом 2 договору.

Відповідно до пункту 7.2 договорів за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за договором, сторони несуть відповідальність шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного стороною зобов`язання за кожний день прострочення.

Згідно з пунктами 10.1-10.3 договорів договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання сторонами та його скріплення печатками сторін (за умови наявності печатки у сторони).

Договір діє до 31.12.2024.

Договір може бути розірваний достроково за ініціативою однієї із сторін за умови письмового повідомлення іншої сторони за відсутності заборгованості. Договір вважається розірваним з моменту отримання письмового повідомлення. У випадку отримання письмового повідомлення про розірвання договору укладання додаткової угоди про розірвання не потребується.

У специфікації до договору від 12.12.2024 №04-25/422 сторони узгодили поставку товару - Бензин А-95 у кількості 675 літрів на загальну суму 35775грн.

У специфікації до договору від 20.12.2024 №04-25/426 сторони узгодили поставку товару - Бензин А-95 у кількості 465 літрів на загальну суму 25575грн.

На виконання умов договорів позивач перерахував на розрахунковий рахунок відповідача грошові кошти:

- у розмірі 35775грн (платіжна інструкція від 17.12.2024 №320) за договором від 12.12.2024 №04-25/422;

- у розмірі 25575грн (платіжна інструкція №334 від 23.12.2024) за договором від 20.12.2024 №04-25/426.

У свою чергу, відповідач передав позивачу:

- за договором від 12.12.2024 №04-25/422 скретч-картки на 675 літрів бензин А-95 на суму 35775грн, отримані за видатковою накладною від 12.12.2027 №0001/0002920 на суму 35775грн;

- за договором від 20.12.2024 №04-25/426 скретч-картки на 465 літрів бензин А-95 на суму 25575грн, отримані за видатковою накладною від 20.12.2024 №0001/0002960 на суму 25575грн.

Позивач зазначив, що відповідач свої зобов`язання з постачання придбаного позивачем палива перестав виконувати через відсутність палива у місцях відпуску палива.

Позивач надіслав на адресу відповідача претензію від 30.01.2025 №4-06-08/904 з вимогою про забезпечити відпуск палива, а у разі неможливості виконання умов договорів повернути кошти сплачені за товар. Відповідач залишив претензію без реагування.

Позивач стверджував, що не використані скретч-картки УкрА95 на 565літрів загальною вартістю 29945грн за договором поставки від 12.12.2024 №04-25/422 та скретч-картки УкрА95 на 465літрів загальною вартістю 25575грн за договором поставки від 20.12.2024 №04-25/426.

Виходячи з правової природи укладеного правочину, між сторонами склались відносини з поставки товару.

Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З моменту передання відповідачем за видатковими накладними скретч-карток на пальне позивачу, останній набув право на отримання нафтопродуктів в об`ємах, які зазначені у видаткових накладних.

Передача талонів на пальне (скретч-картки), які підтверджують право на отримання товару (а не сам факт його отримання), не звільняє відповідача від обов`язку передати позивачу придбаний ним відповідно до договорів товар.

Умовами договорів передбачена можливість отримання позивачем оплаченого ним товару шляхом пред`явлення ним на АЗС скетч-картки на відповідну кількість літрів палива. Тобто, придбаний позивачем товар за договорами у вигляді бензину А-95 фактично перебуває у відповідача і поставка його здійснюється шляхом заправлення автомобілів позивача після пред`явлення довірчих документів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у повному обсязі виконано прийняті на себе зобов`язання із своєчасної та повної оплати за товар, який мав бути використаний позивачем шляхом обміну у мережах АЗС оплачених скретч-карт.

Водночас, як зазначено позивачем, підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем, останнім не передано позивачу замовлений та оплачений товар у кількості 565літрів бензину А-95 загальною вартістю 29945грн за договором поставки від 12.12.2024 №04-25/422 та у кількості 465літрів бензину А-95 загальною вартістю 25575грн за договором поставки від 20.12.2024 №04-25/426.

Згідно зі статтею 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права випливає, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки, законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.08.2019 у справі №911/1958/18.

У претензії від 31.01.2025 №4-06-08/904, направленої на адресу відповідача 03.02.2025, позивач просив відповідача - забезпечити отримання позивачем пального за договорами від 12.12.2024 №04-25/422, від 20.12.2024 №04-25/426; у разі неможливості виконати умови договорів повернути кошти за неотримане пальне.

Відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З огляду на положення частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, передбачене договорами зобов`язання відповідача поставити товар існувало до 10.02.2025, з 11.02.2025 у відповідача виникло зобов`язання повернути позивачу отриману попередню оплату.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З огляду на відсутність в матеріалах справи заперечень відповідача щодо позовних вимог, доказів поставки товару, а також відсутність доказів повернення сплачених у якості передоплати за товар грошових коштів у розмірі 55520грн, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача суми боргу у загальному розмірі 55520грн.

Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Пунктами 7.2 договорів визначено, що за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим договором, сторони несуть відповідальність шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного стороною зобов`язання за кожний день прострочення.

Позивач нарахував та просить стягнути пеню за договором від 12.12.2024 №04-25/422 у розмірі 3243грн54коп. за період 26.12.2024 08.05.2025 та за договором від 20.12.2024 №04-25/426 у розмірі 2770грн20коп. за період 26.12.2024 08.05.2025.

Як зазначалось раніше, за договорами від 12.12.2024 №04-25/422, від 20.12.2024 №04-25/426 обов`язком відповідача було передати позивачу оплачений товар.

З огляду на положення частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, передбачене договорами зобов`язання відповідача поставити товар існувало до 10.02.2025, з 11.02.2025 у відповідача виникло зобов`язання повернути отриману попередню оплату.

Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення пені у загальному розмірі 1987грн40коп, що складається з сум пені:

- у розмірі 1071грн91коп за період 26.12.2024 10.02.2025 за договором від 12.12.2024 №04-25/422;

- у розмірі 915грн49коп за період 26.12.2024 10.02.2025 за договором від 20.12.2024 №04-25/426.

Оскільки договорами не передбачена відповідальність постачальника за неповернення сум попередньої плати, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення пені у загальному розмірі 4026грн34?коп, що складається з сум пені у розмірі 2171грн63коп за договором від 12.12.2024 №04-25/422 та у розмірі 1854грн71коп за договором від 20.12.2024 №04-25/426.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, суд покладає на відповідача витрати позивача зі сплати судового збору у розмірі 2263грн92коп.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 (зі змінами та доповненнями) при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

При розгляді питання щодо наявності підстав для застосування коефіцієнту 0,8 суд враховує правову позицією, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №916/228/22.

Позов був сформований в системі «Електронний суд», тому наявні підстави для застосування положень частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 (зі змінами та доповненнями) при розрахунку суми судового збору.

Платіжною інструкцією від 20.05.2025 №108 позивач сплатив судовий збір у розмірі 4844грн80коп.

З огляду на заявлений розмір позовних вимог, належний розмір судового збору дорівнює 2422грн40коп. (3028грн х 0,8).

Таким чином при зверненні до суду з позовом позивач сплатив надлишково суму судового збору у розмірі 2422грн40коп.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

На адресу суду не надходило клопотання про повернення судового збору з Державного бюджету.

Керуючись нормами Цивільного кодексу України, статтями 2, 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 126, 129, 237, 238, 240, 241, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальності «Тенегія» про стягнення суми боргу у розмірі 55520грн та пені у розмірі 6013грн74коп. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тенегія» (ідентифікаційний код 44604267; місцезнаходження: 51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, буд. 99) на користь Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області (ідентифікаційний код: 37955989; місцезнаходження: 01196, м. Київ, площа Лесі Українки, буд. 1) суму боргу в розмірі 55520грн, пеню у розмірі 1987грн40коп та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2263грн92коп

Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 4026грн34?коп.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.Г. Новікова