ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

06 серпня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/2172/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Принцвської Н.М.;

суддів: Богацької Н.С., Діброви Г.І.;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України

на рішення Господарського суду Одеської області від 19.05.2025 (повний текст складено 21.05.2025)

у справі №916/2172/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України

до Акціонерного товариства ОДЕСАГАЗ

про стягнення 979 933 067,95 грн,

ВСТАНОВИВ:

10.07.2025 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України на рішення Господарського суду Одеської області від 19.05.2025 у справі №916/2172/24.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.07.2025 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України на рішення Господарського суду Одеської області від 19.05.2025 у справі №916/2172/24 до надходження матеріалів справи з суду першої інстанції; витребувано у Господарського суду Одеської області матеріали справи №916/2172/24.

18.07.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/2172/24.

Разом з апеляційною скаргою від Апелянта надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, в якому останній зазначає, що повний текст оскаржуваного рішення отримано ним 21.05.2025.

Як стверджує Апелянт, Товариством з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України 09.06.2025 було подано апеляційну скаргу через Електронний суд, проте через місяць очікування ухвали суду апеляційної інстанції щодо відкриття провадження, Апелянтом було перевірено статус заяви та з`ясовано, що апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції доставлено не було.

Посилаючись на технічний збій в роботі Електронного суду, воєнний стан та повітряні тривоги, Апелянт вважає, що ним був пропущений процесуальний строк на оскарження рішення суду першої інстанції з поважних причин.

В якості доказів Апелянт надає роздруківки про технічні збої у роботі Електронного суду в інших судах, а саме: оголошення від 08.06.2025 на сайті Верховного Суду відповідно до якого 06.06.2025 призупинено роботу електронних сервісів та автоматизованих систем Верховного Суду, а також роздруківку оголошення з сайту Оболонського районного суду міста Києва від 09.06.2025, відповідно до якого суд повідомляє про технічний збій в роботі підсистеми Електронний суд.

14.07.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства ОДЕСАГАЗ надійшли заперечення проти відкриття провадження у справі.

У своїх запереченнях Акціонерне товариство ОДЕСАГАЗ звертає увагу суду, що посилання Апелянта на збої в роботі підсистеми Електронний суд у Верховному Суді та Оболонському районному суді міста Києва не заслуговують на увагу, оскільки у даному випадку скарга подавалася до Південно-західного апеляційного господарського суду. Водночас, жодних доказів технічних збоїв у роботі підсистеми Електронний суд у Південно-західному апеляційному господарському суді станом на 09.06.2025 Апелянтом не надано.

Відповідач стверджує, що Апелянт мав можливість перевірити статус надсилання скарги на наступний день, а не через місяць, також мав можливість подати апеляційну скаргу в іншій спосіб, а саме надіслати скаргу засобами поштового зв`язку, що Апелянтом зроблено не було.

З огляду на зазначене, Відповідач просить відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України у відкритті апеляційного провадження, оскільки наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не є поважними.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.07.2025 залишено апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України на рішення Господарського суду Одеської області від 19.05.2025 у справі №916/2172/24 без руху; повідомлено Скаржника про необхідність подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, із зазначенням поважних причин пропуску цього строку та наданням суду доказів, які підтверджують неможливість звернення до суду з апеляційною скаргою у встановлений законодавством строк, у строк протягом 10 днів з дня отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху; роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України, що відповідно до п. 4 ч.1. 261 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

01.08.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 19.05.2025 у справі №916/2172/24.

За змістом абз. 2 ч. 10 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України якщо зі складу колегії суддів не може продовжувати розгляд справи суддя, який не є суддею-доповідачем у такій справі, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом, заміна такого судді з ініціативи судді-доповідача за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою з числа резервних суддів.

Враховуючи положення підпункту 17.4 підпункту 17 пункту 1 розділу XІ Перехідні положення ГПК України, підпунктів 2.3.25, 2.3.50 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду у редакції від 15.09.2016 року, підпункту 3.2.1 пункту 3.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Південно-західному апеляційному господарському суді, у зв`язку з тим, що суддя - учасник колегії Савицький Я.Ф. з 28.07.2025 по 01.09.2025, а також Ярош А.І. з 04.08.2025 по 05.09.2025 перебувають у відпустках, розпорядженням керівника апарату суду №214 від 04.08.2025 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/2172/24.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 04.08.2025 визначено новий склад колегії суддів: головуюча суддя Принцевська Н.М., судді: Н.С. Богацька, Г.І. Діброва.

З огляду на зазначене, судова колегія у новому складі вважає за необхідне прийняти справу №916/2172/24 до свого провадження у новому складі.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 19.05.2025 у справі №916/2172/24, колегією суддів встановлено наступне.

У своїй заяві апелянт зазначає обставини, яким колегією суддів вже надавалась оцінка, а саме, що Товариством з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України 09.06.2025 було подано апеляційну скаргу через Електронний суд, проте через місяць очікування ухвали суду апеляційної інстанції щодо відкриття провадження, Апелянтом було перевірено статус заяви та з`ясовано, що апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції доставлено не було.

Посилаючись на технічний збій в роботі Електронного суду, воєнний стан та повітряні тривоги, Апелянт вважає, що ним був пропущений процесуальний строк на оскарження рішення суду першої інстанції з поважних причин.

Колегія суддів зазначає, що поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 256 Господарського процесуального кодексу України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Сам лише факт подання стороною клопотання про відновлення строку не зобов`язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на положення статті 256 Господарського процесуального кодексу України повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

При цьому Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

В якості доказів неможливості звернення до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою у строк встановлений процесуальним законодавством, Апелянт надає відповідь на інформаційний запит представника заявника від ДП Інформаційні судові системи від 25.07.2025 №3883/6/11-30-25, у якій зазначено, що 09.06.2025 в підсистемі Електронний суд було зафіксовано короткочасні технічні збої, що тривали з 09:45 до 16:15.

Крім того, у відповіді ДП «Інформаційні судові системи» №3884/6/11-30-25 від 25.07.2025 на запит представника заявника також зазначено про короткочасні технічні збої, що тривали з 09:45 до 16:15, а також наведено таблицю 1 щодо зміни статусу документа «Апеляційна скарга на рішення у справі №916/2172/24» у якій зазначено наступне:

Таблиця 1

№ з/п /Дата та час зміни статусу/ Назва статусу

1 09.06.2025 10:50 Підписання

2 09.06.2025 10:50 Підписання

3 09.06.2025 10:50 Надіслано сторонам

4 09.06.2025 10:55 Створення

5 09.06.2025 10:57 Підписання

6 09.06.2025 10:57 Підписання

7 09.06.2025 10:59 Очікує на відправлення в АСДС

8 09.06.2025 11:01 Надіслано сторонам

9 09.07.2025 13:27 Підписання

Із зазначеного вище випливає, що збої у підсистемі Електронний суд тривали 09.06.2025 з 09:45 до 16:15 у зв`язку з чим відбулась зміна статусу з «Очікує на відправлення в АСДС» на «Надіслано сторонам».

Колегія суддів звертає увагу, що згідно з вимогами ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинні містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Господарського суду Одеської області від 19.05.2025 у справі №916/2172/24 було доставлено до Електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України 21.05.2025 о 18:44 год., що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного документу.

У пункті 2 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє (частина сьома статті 242 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що рішення Господарського суду Одеської області від 19.05.2025 отримано скаржником 22.05.2025.

Відтак кінцевий строк для звернення з апеляційною скаргою у даному випадку є 11.06.2025.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мушта проти України" зазначено: право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Колегія суддів відзначає, що з правового контексту приписів ст. 119 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити - з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає відновленню.

Як свідчить правовий аналіз норм чинного законодавства, суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не враховувати який вважалось би несправедливим та таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність відповідних обставин, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, що може використовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Судова колегія зазначає, що лише факт подання стороною клопотання про відновлення строку не зобов`язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи ст. 256 Господарського процесуального кодексу України повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.

Крім того, наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, за приписами якої господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк за заявою сторони чи з своєї ініціативи, якщо визнає причину пропуску процесуального строку поважною. Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Апеляційним судом враховано, що право особи на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

При цьому, у силу принципу диспозитивності на особу, що не вчинила вчасно відповідні процесуальні дії покладається ризик несприятливих наслідків такої бездіяльності. Створення при цьому судом штучних умов, які б надавали одній зі сторін спору більш сприятливі умови для реалізації її процесуальних прав, виходить за межі повноважень суду, передбачених законодавством, та є порушенням статей 6, 19 Конституції України та принципу змагальності сторін (статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Колегія суддів також звертає увагу, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого строку (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі №990/115/22).

Сама по собі військова агресія проти України та введення воєнного стану на всій території України не може автоматично означати зупинення всіх процесуальних строків, визначених законом, або ж про автоматичне поновлення таких строків, незалежно від того, існує реальна можливість дотриматись їх чи ні. Військова агресія, воєнний стан як обставини непереборної сили можуть бути поважною причиною пропуску процесуального строку та підставою для його поновлення лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із ними обставинами не може виконати ті чи інші процесуальні дії.

Колегія суддів звертає увагу заявника, що сторони перебувають у рівних умовах з точки зору воєнної обстановки, вимкнення електропостачання та збоїв роботи у підсистемі Електронний суд.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що апелянт, як особа зацікавлена у своєчасному розгляді апеляційної скарги, протягом місяця з дня спроби подання апеляційної скарги не вживав жодних заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження.

Колегія суддів також відхиляє доводи апелянта, викладені в заяві про поновлення пропущеного процесуального строку, стосовно міркувань Апелянта щодо можливої об`єктивної затримки вирішення питання щодо відкриття провадження та призначення справи до розгляду через постійні обстріли у місті Одесі, суттєву недостатність суддів Південно-західного апеляційного господарського суду та необхідність витребування матеріалів справи з суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 262 Господарського процесуального кодексу України, питання про відкриття апеляційного провадження у справі вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, передбаченому статтею 260 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, апелянт мав об`єктивну можливість протягом п`яти днів з дня надсилання апеляційної скарги відстежити її статус, перевірити в електронному кабінеті наявність протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями та відповідної ухвали, а у разі їх відсутності зателефонувати до канцелярії суду для уточнення питання щодо належної йому апеляційної скарги.

Разом з тим, як зазначалось раніше, Апелянтом протягом місяця жодних дій щодо відстеження стану відомої йому справи не приймалось, а тому судова колегія вважає наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення у даній справі необґрунтованими, які пов`язані з обставинами суб`єктивного характеру, а не об`єктивними обставинами, є такими, що не свідчать про існування об`єктивно непереборних причин неподання апеляційної скарги у встановлений законом строк, у зв`язку з чим визнаються судом неповажними.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Таким чином, враховуючи, що наведені апелянтом підстави пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Миколаївської області від 24.07.2024 по справі №915/291/24 не є поважними, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Дельта Банк.

Відповідно до ч. 4 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Керуючись ст. 234, 256, 258, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти справу №916/2172/24 до свого провадження колегією суддів у новому складі.

2. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України у відкритті апеляційного провадження у справі №916/2172/24.

3. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України на рішення Господарського суду Одеської області від 19.05.2025 у справі №916/2172/24 з доданими до неї документами повернути апелянту.

4. Матеріали справи №916/2172/24 повернути Господарському суду Одеської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Додаток (на адресу скаржника): апеляційна скарга з додатками на 40 арк.

Головуюча суддя: Н.М. Принцевська

Судді: Н.С. Богацька

Г.І. Діброва