ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
04.08.2025 Справа №905/2308/19
Господарський суд Донецької області у складі судді Шилової О.М.
розглянув заяву б/н від 24.07.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетон Нова Інтернешнл»
про ухвалення додаткового рішення
у справі №905/2308/19
за первісним позовом Акціонерного товариства «Укргазвидобування», м.Київ, в особі філії Бурове управління «Укрбургаз» Акціонерного товариства «Укргазвидобування», м.Берестин Харківської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетон Нова Інтернешнл», м.Слов`янськ Донецької області
про стягнення 820357,49грн пені, 746421,20грн штрафу
за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетон Нова Інтернешнл», м.Слов`янськ Донецької області
до Акціонерного товариства «Укргазвидобування», м.Київ, в особі філії Бурове управління «Укрбургаз» Акціонерного товариства «Укргазвидобування», м.Берестин Харківської області
без виклику/повідомлення сторін.
Акціонерне товариство «Укргазвидобування» в особі філії Бурове управління «Укрбургаз» Акціонерного товариства «Укргазвидобування» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетон Нова Інтернешнл» про стягнення 820357,49грн пені, 746421,20грн штрафу (справа №905/2308/19).
В судовому засіданні 28.10.2024 до закінчення судових дебатів представник відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом повідомив суд, що у випадку прийняття рішення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетон Нова Інтернешнл» протягом 5-ти днів з моменту вирішення справи по суті товариство надасть письмові докази разом з письмовою заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат (протокол судового засідання від 28.10.2024; т.11, а.с.21-22).
23.07.2025 Господарський суд Донецької області розглянув по суті у загальному позовному провадженні справу №905/2308/19, залишивши без задоволення первісний позов та частково задовольнивши зустрічний позов.
24.07.2025 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетон Нова Інтернешнл» (далі Заявник) надійшла заява б/н від 24.07.2025 (вх.№4856/25, з додатками) про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії «Бурове управління «Укрбургаз» (далі Товариство) судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 152508,00грн, понесених Заявником у зв`язку із розглядом справи №905/2308/19 у Господарському суді Донецької області (далі Заява); до Заяви додано докази понесення таких витрат.
Заявник дотримав установлений ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу (далі ГПК) України строк на подання Заяви з доказами розміру судових витрат.
25.07.2025 Товариство подало через систему «Електронний суд» заперечення б/н від 25.07.2025 (вх.№01-41/7224/25 від 28.07.2025, з додатками) на Заяву, в яких просило суд постановити ухвалу про відмову у прийнятті додаткового рішення.
За приписами ст.221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч.1); у випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи; якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч.2); у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу (ч.3).
Згідно з ч.3 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви; додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати без повідомлення учасників справи.
Суд вважає за необхідне вирішити питання про судові витрати без повідомлення учасників справи.
Відповідно до п.п.1, 3 ч.1 ст.129 Конституції України, ст.ст.2, 7, 13, 14, 74 ГПК України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Дослідивши надані сторонами документи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які мають значення для розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд
Щодо клопотання Товариства постановити ухвалу про відмову у прийнятті додаткового рішення.
Згідно з ч.ч.2, 3 ст.232 ГПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал; розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.
За змістом абз.2 ч.3 ст.233 ГПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Відповідно до ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п.3 ч.1); додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені (ч.5).
У підп.5.4., підп.5.5. п.5. постанови від 04.11.2024 у справі №915/1701/21 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду виснував: у разі, якщо закінчено судове провадження (тобто закрито провадження у справі/залишено позов без розгляду/вирішено спір по суті) і суд не вирішив питання про розподіл судових витрат, суд у порядку ст.244 ГПК України має право за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення до основного рішення у справі (ухвали про закриття провадження у справі; ухвали про залишення позову без розгляду; рішення/постанови за результатом розгляду справи по суті), яким закінчено провадження у справі. Відповідно від виду процесуального рішення, яким закінчено розгляд справи (ухвала/рішення/постанова), залежить і назва додаткового судового рішення у справі, яким відповідно може бути: додаткова ухвала, додаткове рішення, додаткова постанова. Отже, у порядку ст.244 ГПК України суд ухвалює одне з двох процесуальних рішень, а саме: або додаткову ухвалу / додаткове рішення / додаткову постанову, або ухвалу про відмову у прийнятті додаткової ухвали / додаткового рішення / додаткової постанови.
Товариство надало заперечення б/н від 25.07.2025 на Заяву, в яких просило суд постановити ухвалу про відмову у прийнятті додаткового рішення, оскільки вважає, що відсутні передбачені процесуальним законом правові підстави для задоволення Заяви.
Заявляючи клопотання, Товариство серед іншого послалось на постанову Верховного Суду від 02.04.2024 у справі №907/568/22, в якій в ході вирішення питання про витрати на професійну правничу допомогу Суд виснував: потрібно розрізняти наслідки [1] своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та [2] доказів на підтвердження їх розміру, та [3] загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи; неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат.
За змістом ч.2 ст.232 та ч.5 ст.244 ГПК України в ухвалах суд вирішує процедурні питання, такі як відмова у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, що за своєю суттю є відмовою в прийнятті додаткового рішення і відбувається з формальних підстав, а саме через недотримання вимог процесуального закону щодо порядку і строків вчинення процесуальних дій. Зокрема, ухвала про відмову в задоволенні заяви про прийняття додаткового рішення є наслідком неподання [письмового] чи незаявлення [усного] стороною про необхідність розподілу судових витрат до закінчення судових дебатів (про що зазначено в постанові Верховного Суду від 02.04.2024 у справі №907/568/22) або наслідком порушення питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав, ніж наведені в ч.1 ст.244 ГПК України, перелік яких є вичерпним (п.45 постанови Верховного Суду від 23.02.2023 у справі №3/60«Б» (906/1/21)).
Натомість суд ухвалює додаткове рішення за результатами розгляду по суті заяви про ухвалення додаткового рішення, застосовуючи загальні правила розподілу судових витрат, тобто за результатами дослідження і оцінки доказів, вже наявних у матеріалах справи і доданих до такої заяви (ст.86, ч.3 ст.232, абз.2 ч.3 ст.233, ч.ч.4, 5 ст.238 та п.3 ч.1, ч.5 ст.244 ГПК України). При цьому негативне рішення (висновок суду про відмову у задоволенні вимог заявника) також викладається в рішенні, а не в ухвалі.
Товариству слід враховувати, що «відмова у прийнятті додаткового рішення» і «відмова у задоволенні усіх вимог заяви про розподіл судових витрат у додатковому рішенні» не є тотожними процесуальними діями/рішеннями, за своєю правовою суттю вони є взаємовиключними (див. підп.5.5. п.5. постанови від 04.11.2024 Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №915/1701/21).
В цій справі до закінчення судових дебатів представник Заявника усно заявив про намір протягом 5-ти днів з моменту вирішення справи по суті надати письмові докази разом з письмовою заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат (протокол судового засідання від 28.10.2024).
Отже, в цій справі відсутні підстави для відмови у прийнятті додаткового рішення і Заява підлягає розгляду по суті із прийняттям додаткового рішення, а клопотання Товариства не підлягає задоволенню через його безпідставність та невідповідність нормам процесуального закону.
Відзив б/н від 30.01.2020 на первісний позов та зустрічну позовну заяву б/н від 05.02.2020 у справі №905/2308/19 підписав адвокат Безвершенко О.О., що діяв як представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетон Нова Інтернешнл» на підставі ордеру серії АІ №1020865 від 27.01.2020, свідоцтва серії КС №5776/10 від 30.08.2016 про право на заняття адвокатською діяльністю і посвідчення №5776/10 від 30.08.2016 адвоката України (т.2, а.с.189 зворотній бік; т.7, а.с.75, 76, 111 зворотній бік).
У відзиві на первісний позов (розділ «Щодо процесуальних вимог закону, що застосовуються до оформлення відзиву») зазначено: «відсутні судові витрати, які відповідач [за первісним позовом] поніс або очікує понести у зв`язку із розглядом справи та які можуть бути стягнуті з позивача у випадку відмови в позові» (т.2, а.с.178, зворотній бік).
В зустрічній позовній заяві б/н від 05.02.2020 (п.4 розділу «Щодо процесуальних вимог закону, що застосовуються до оформлення позовної заяви») зазначено: «попередньо загальний розмір судових витрат становить 4127,43грн, з яких: 3627,43грн сума сплаченого судового збору за звернення до господарського суду із зустрічним позовом; 500,00грн сума витрат позивача за зустрічним позовом на поштові пересилання. Остаточний розрахунок судових витрат разом з документами, що підтверджують зазначені витрати, буде надано за підсумками фактичних судових витрат за результатами розгляду справи за позовом позивача» (т.7, а.с.111).
До Заяви додано укладений між адвокатом Безвершенком О.О. (Адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бетон Нова Інтернешнл» (Клієнт) договір №13/07/08 від 27.02.2018 про надання професійної правничої допомоги (далі Договір №13/07/08), предметом якого згідно з п.1.1. є надання Адвокатом усіма законними методами та способами професійної правничої допомоги Клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів, Клієнт зобов`язаний сплатити гонорар (винагороду) за надану професійну правничу допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених Договором.
За змістом п.1.2. Договору №13/07/08 Клієнт уповноважив Адвоката, зокрема, представляти Клієнта в судах всіх інстанцій, у тому числі місцевих господарських судах, з усіма правами, наданими позивачу, відповідачу, третій особі, для чого Адвокату надається право, зокрема, підписувати та подавати заяви, клопотання, позовні заяви, розписуватись на них від імені Клієнта, а також брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, давати усні та письмові пояснення, користуватися всіма іншими правами, наданими законодавством України для такого роду повноважень.
Відповідно до підп.2.2.2. п.2.2. Договору №13/07/08 Адвокат має право вимагати сплати гонорару та компенсації фактичних витрат на надання професійної правничої допомоги в розмірі та в порядку, передбаченому Договором.
Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокату гонорар в розмірі та у строк, окремо погоджені між ними (підп.2.3.1. п.2.3. Договору №13/07/08). Клієнт має право отримувати від Адвоката професійну правничу допомогу, юридичні консультації з питань наявності фактичних і правових підстав щодо виконання доручення, практики застосування відповідного законодавства, можливості та правових наслідків досягнення бажаного для Клієнта результату (підп.2.4.1. п.2.4. Договору №13/07/08).
За умовами п.п.3.1., 3.3. Договору №13/07/08 після надання послуг Адвокат направляє Клієнту звіт (акт) про надані послуги; сторони підписують звіт (акт) про надані послуги, що підтверджує передачу та приймання послуг; звіт про надані послуги є підставою для остаточного розрахунку між сторонами, якщо інше не передбачено заявкою на надання послуг.
Договір, усі додатки до нього складають один документ (п.14.1. Договору №13/07/08). Договір укладений у дату, зазначену на його початку, та діє до 31.12.2020 (п.16.1. Договору №13/07/08).
Додатковою угодою №1 від 03.01.2020 до Договору №13/07/08 сторони внесли зміни до п.1.2. Договору №13/07/08, які не вплинули на обсяг повноважень Адвоката щодо представництва інтересів Клієнта в Господарському суді Донецької області.
З метою фіксації завдання Клієнта щодо надання юридичних послуг за Договором №13/07/08 сторони оформили:
- заявку №17 від 27.01.2020 на надання правничої допомоги (далі Заявка №17), в підп.1.1. п.1. якої погодили такий обсяг послуг: комплексний правничий супровід та представництво інтересів Клієнта у якості відповідача у справі №905/2308/19; Адвокат зобов`язався брати участь у всіх судових засіданнях у вказаній справі, крім випадків наявності обставин непереборної сили чи хвороби Адвоката, що об`єктивно унеможливлює його участь у розгляді справи. Послуги мають бути надані протягом всього часу розгляду справи в суді першої інстанції (п.2.1. Заявки №17). За змістом підп.3.1.1. п.3 Заявки №17 вартість зазначених у п.1 послуг становить 117508,00грн та не залежить від кількості підготовлених і поданих Адвокатом до суду документів, а також від кількості та часу проведення судових засідань, в яких братиме участь Адвокат. Всі витрати, що будуть понесені Адвокатом в межах надання послуг та характеризуватимуться як судові витрати, Клієнт оплачує окремо від вартості послуг (підп.3.3. п.3 Заявки №17);
У зв`язку із закінченням строку дії Договору №13/07/08 та продовженням співпраці сторони уклали Договір №58 від 04.01.2021 про надання професійної правничої допомоги (далі Договір №58), предметом якого згідно з п.1.1. є надання Адвокатом усіма законними методами та способами професійної правничої допомоги Клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів, Клієнт зобов`язаний сплатити гонорар (винагороду) за надану професійну правничу допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених Договором.
Відповідно до п.1.2. Договору №58 Клієнт уповноважив Адвоката, зокрема, представляти Клієнта у судах всіх інстанцій, у тому числі місцевих господарських судах, з усіма правами, наданими позивачу, відповідачу, третій особі, для чого Адвокату надається право, зокрема, підписувати та подавати заяви, клопотання, позовні заяви, розписуватись на них від імені Клієнта, а також брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, давати усні та письмові пояснення, користуватися всіма іншими правами, наданими законодавством України для такого роду повноважень.
Згідно з підп.2.2.2. п.2.2. Договору №58 Адвокат має право вимагати сплати гонорару та компенсації фактичних витрат на надання професійної правничої допомоги в розмірі та в порядку, передбаченому Договором.
Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокату гонорар в розмірі та у строк, окремо погоджені між ними (підп.2.3.1. п.2.3. Договору №58). Клієнт має право отримувати від Адвоката професійну правничу допомогу, юридичні консультації з питань наявності фактичних і правових підстав щодо виконання доручення, практики застосування відповідного законодавства, можливості та правових наслідків досягнення бажаного для Клієнта результату (підп.2.4.1. п.2.4. Договору №58).
За умовами п.п.3.1., 3.3. Договору №58 після надання послуг Адвокат направляє Клієнту звіт (акт) про надані послуги; сторони підписують звіт (акт) про надані послуги, що підтверджує передачу та приймання послуг; звіт про надані послуги є підставою для остаточного розрахунку між сторонами, якщо інше не передбачено заявкою на надання послуг.
Договір, усі додатки до нього складають один документ (п.14.1. Договору №58). Договір укладений у дату, зазначену на його початку, та діє до 31.12.2023 (п.16.1. Договору №58).
Додатковою угодою №1 від 22.07.2022 до Договору №58 сторони домовились доповнити Договір №58 пунктом 1.4. такого змісту: «Обсяг послуг, розмір винагороди та строки кожного доручення з окремих питань викладатимуться в окремому документі (заявка на надання послуг), що підписується сторонами. Усі майбутні замовлення Клієнта повинні бути описані в окремих заявках на надання послуг, які включатимуть положення цього Договору та складатимуть невід`ємну його частину. У заявках на надання послуг сторони узгоджують умови розрахунку та оплати винагороди Адвоката.»
У зв`язку із закінченням строку дії Договору №13/07/08 та продовженням співпраці в додаткових угодах №1 від 05.01.2021 до Заявок №17 та №18 сторони узгодили продовження надання правничої допомоги згідно з відповідними заявками на підставі Договору №58.
Додатковою угодою №2 від 20.12.2023 до Договору №58 сторони виклали його п.16.1. у редакції, згідно з якою Договір №58 діє до 31.12.2026.
Обидва договори, додаткові угоди та заявки до них підписані обома сторонами та скріплені їхніми печатками.
Відповідно до п.3.2. Заявки №17, п.3.2. Заявки №18 та п.п.2-4 Акта Клієнт сплачує Адвокату вартість послуг протягом 120-ти календарних днів з моменту підписання Акта та набрання рішенням у справі №905/2308/19 законної сили.
До Заяви також додані видані у 2020 2024 роках ордери Адвоката на надання Клієнту правничої (правової) допомоги та отримані Адвокатом сертифікати про підвищення кваліфікації / професійного рівня у 2021 2025 роках.
Згідно з ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За приписами ч.ч.1, 2 ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
За умовою ч.6 ст.129 ГПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
В п.8.26.2. постанови від 10.12.2024 у справі №910/2286/23 Касаційний господарський суд Верховного Суду зазначив, що подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат. (Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 14.02.2019 у справі №916/24/18 та від 21.06.2022 у справі №908/574/20 (п.5.4.).)
У п.16 додаткової постанови від 17.12.2021 у справі №10/5026/290/2011 (925/1502/20) Верховний Суд зазначив, що право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень ст.ст.124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (аналогічна правова позиція викладена у п.6.1. розділу 6 «Позиція Верховного Суду» постанови Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та у п.3.3. розділу 3 «Позиція Верховного Суду» постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 02.04.2024 у справі 907/568/22).
В постанові від 29.06.2021 у справі №922/1556/20 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду виснував, що порядок визначення і доведення розміру судових витрат, передбачений ч.8 ст.129 ГПК України, не обмежує учасника у праві заявити про намір відшкодування витрат, які ще не сплачені адвокату, відтак погодження в договорі такої умови як виникнення права на отримання гонорару після набрання рішенням законної сили не є підставою для звільнення учасника від обов`язку своєчасно та належним чином заявити про такі заплановані витрати з дотриманням вимог, встановлених ст.ст.124, 126, 129 ГПК України.
В п.п.6.51.-6.52. постанови від 12.11.2019 у справі №904/4494/18 Велика Палата Верховного Суду з посиланням на ч.ч.1, 2 ст.124 ГПК України відмовила у відшкодуванні судових витрат з огляду на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач разом з першою заявою по суті спору не подав суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи.
Обидва укладені Адвокатом і Клієнтом договори та заявки до них передбачають фіксований розмір плати за правову допомогу, що відповідає припису ч.2 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Суд погоджується з тим, що витрати Заявника на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції є співмірними зі значенням справи для Заявника, ціною первісного і зустрічного позовів, витраченим адвокатом часом і складністю справи, однак зауважує таке:
- за змістом підп.3.3. п.3 Заявок №17 та №18 всі понесені Адвокатом в межах надання послуг витрати, які характеризуються як судові витрати, Клієнт оплачує окремо від вартості послуг. До Акта не включені витрати Адвоката як представника позивача за зустрічним позовом на поштові пересилання (500грн), про які зазначено в наведеному у зустрічній позовній заяві попередньому розрахунку судових витрат Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетон Нова Інтернешнл»; в Акті йдеться лише про вартість наданих/прийнятих послуг юридичного характеру (професійної правничої допомоги), яку Заявник і просить суд стягнути з Товариства;
- в зустрічному позові Товариство з обмеженою відповідальністю «Бетон Нова Інтернешнл» зазначило, що очікує понести 500,00грн судових витрат на поштові пересилання, однак не заявило про їх стягнення у Заяві, тож це питання не є предметом розгляду в межах поданої Заяви;
- Договір №13/07/08 укладений 27.02.2018; Заявку №17 укладено 27.01.2020 (тобто до складання 30.01.2020 відзиву на первісний позов), а Заявку №18 31.01.2020 (тобто до складання 05.02.2020 зустрічної позовної заяви), тому не можна вважати, що витрати на правову допомогу та їх розмір є такими, що не могли бути передбачені на час підписання відзиву на первісний позов і зустрічного позову;
- у відзиві на первісний позов міститься чітке волевиявлення: «відсутні судові витрати, які відповідач [за первісним позовом] поніс або очікує понести у зв`язку із розглядом справи та які можуть бути стягнуті з позивача у випадку відмови в позові»; в зустрічному позові міститься чітке волевиявлення: «попередньо загальний розмір судових витрат становить 4127,43грн, з яких: 3627,43грн сума сплаченого судового збору за звернення до господарського суду із зустрічним позовом; 500,00грн сума витрат позивача за зустрічним позовом на поштові пересилання»; в обох заявах по суті справи відсутня інформація про домовленість між Адвокатом і Клієнтом про комплексний правничий супровід та представництво інтересів Клієнта у якості відповідача за первісним позовом та у якості позивача за зустрічним позовом у справі №905/2308/19, а також про вартість такого супроводу; відповідні відомості подані у справу лише після ухвалення рішення про відмову у задоволенні первісного позову і часткове задоволення зустрічного позову;
Отже, Заявник допустив суперечливу поведінку і не дотримав вимог ч.1 ст.124 ГПК України, пропустивши один з обов`язкових етапів практичної реалізації принципу відшкодування судових витрат.
За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення Заяви.
Керуючись ст.ст.2, 7, 13, 15, 86, 123, 124 (ч.ч.1, 2), 126 (ч.ч.1-3), 129 (ч.6, 8), 221, 233 (абз.2 ч.3), 236-238, 240 (ч.ч.4, 5), 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
Відмовити у задоволенні заяви б/н від 24.07.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетон Нова Інтернешнл» про стягнення з Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії Бурове управління «Укрбургаз» Акціонерного товариства «Укргазвидобування» 152508,00грн витрат на професійну правничу допомогу у справі №905/2308/19.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст додаткового рішення складений та підписаний 07.08.2025.
Суддя О.М. Шилова
надр. 1прим. у справу
(сторони мають електронні кабінети)