УХВАЛА

04 серпня 2025 року

м. Київ

cправа № 916/542/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Могил С.К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Случ О.В.,

перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.07.2025

у справі №916/542/18

за позовом: заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Державного підприємства "Адміністрація морських портів України"

про стягнення 1 438 952,58 грн, розірвання договору оренди нерухомого майна та зобов`язання повернути майно

та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_1

до відповідачів:

-Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ";

-Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях;

-прокуратури Одеської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Державного підприємства "Адміністрація морських портів України"

про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину

В С Т А Н О В И В:

На адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 14.07.2025 надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.07.2025 (повний текст складено 08.07.2025) у справі № 916/542/18, направлена засобами поштового зв`язку 08.07.2025.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 14.07.2025 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Могил С.К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Случ О.В.

Як убачається з Єдиного державного реєстру судових рішень рішенням Господарського суду Одеської області від 21.11.2024 у справі №916/542/18 позов заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ" на користь Державного бюджету України заборгованість за договором оренди нерухомого майна від 20.09.2005 у розмірі 1162880,45 грн та пеню у розмірі 276072,13 грн; розірвано договір оренди державного нерухомого майна; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ" повернути державі в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях передане у строкове платне користування за договором оренди від 20.09.2005 державне нерухоме майно; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ" на користь Одеської обласної прокуратури суму судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 25 108,29 грн, суму судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг у розмірі 75 324,88 грн та суму судових витрат по сплаті судового збору за подання касаційних скарг у розмірі 100 433,18 грн.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.06.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 21.11.2024 у справі №916/542/18 - без змін.

ОСОБА_1 подав заяву про роз`яснення постанови Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2025 у справі №916/542/18, а саме про розяснення на підставі яких доказів встановлено існування чинного договору оренди; чи досліджувалося виконання рішення Господарського суду Одеської області у справі №916/4494/15; чому судом не було розглянуто клопотання про витребування доказів; які фактично обставини було враховано при ухваленні висновків щодо прав і обов`язків сторін.

Південно-західний апеляційний господарський суду ухвалою від 03.07.2025 відмовив ОСОБА_1 у задоволені заяви про роз`яснення постанови Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2025 у справі №916/542/18.

08.07.2024 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.07.2025, у якій просить скасувати зазначену ухвалу та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що судом апеляційної інстанції не враховано рішення іншої колегії цього ж суду, зазначеного в постанові від 28.05.2020, де встановлено, що рішення у справі №916/4494/15 не виконано станом на 30.09.2019 та зокрема не складено акт приймання-передачі на виконання рішення суду у справі №916/4494/15, не проведено оцінку майна на виконання рішення у справі №916/4494/15, не укладено додаткової угоди на виконання рішення суду у справі №916/4494/15 та не посвідчено нотаріального договору оренди на виконання рішення суду у справі №916/4494/15 та вказує, що судом апеляційної інстанції не було досліджено висновки встановлені в справі №916/2607/18.

Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про відмову у задоволені заяви про роз`яснення судового рішення з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 245 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 ГПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Виходячи зі змісту наведеної норми роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш чіткій і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення виникає через неоднозначне розуміння рішення суду з метою його виконання.

Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, то господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною другою статті 245 ГПК України встановлено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Із зазначеної норми вбачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Подібна за змістом правова позиція є сталою та неодноразово викладалася, зокрема, Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 09.07.2018 у справі № 911/2050/16, від 18.06.2019 у справі № 903/922/17, від 06.10.2020 у справі № 233/3676/19, а також Верховним Судом у складі Касаційного господарського суду у постановах від 19.06.2023 у справі № 925/632/19 та від 06.07.2022 у справі № 904/766/21.

Якщо ж рішення не передбачає обов`язку для примусового виконання або не містить приписів, що можуть бути реалізовані у виконавчому провадженні, підстави для його роз`яснення відсутні.

У даному випадку постанова Південно-Західного апеляційного господарського суду від 16.06.2025, про роз`яснення якої подана заява, не є судовим рішенням, право на роз`яснення якого передбачено статтею 245 Господарського процесуального кодексу України, оскільки воно не підлягає виконанню в порядку, визначеному Законом "Про виконавче провадження".

Також слід зазначити, що роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішення, які нечітко сформульовані або є незрозумілими для заінтересованих осіб (схожі за змістом висновки Велика Палата Верховного Суду викладала у своїх ухвалах від 09.07.2018 у справі № 911/2050/16, від 14.05.2019 у справі № 904/2538/18, від 18.06.2019 у справі № 903/922/17, від 03.03.2021 у справі № 910/5953/17, від 24.11.2021 у справі № 910/18647/19 та Верховний Суд у постановах від 23.07.2021 у справі № 923/628/17, від 09.02.2022 у справі № 904/4380/21, від 27.04.2022 у справі № 925/1499/17).

Як встановив суд апеляційної інстанції, ОСОБА_1 фактично не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, наведеними у постанові від 16.06.20205 та прагне отримати від суду роз`яснення мотивів прийняття судового рішення та домогтися переоцінки доказів, а також суд апеляційної інстанції зазначив, що роз`яснення судового рішення не містить посилань на те, що певні частини постанови викликають труднощі в їх розумінні, отже доводи по суті зводяться до незгоди заявника зі змістом постанови Південно-Західного апеляційного господарського суду від 16.06.2025 у справі № 916/542/18.

Колегія суддів звертає увагу на те, що скаржник, посилаючись у касаційній скарзі на ненадання оцінки викладеним аргументам у заяві про роз`яснення рішення, фактично прагне всупереч процесуальному способу домогтися повторного перегляду постанови суду апеляційної інстанції.

Крім того, як вірно зазначено судом апеляційної інстанції в ухвалі про відмову в роз`ясненні постанови суду апеляційної інстанції, скаржник не позбавлений права оскаржити вищезазначену постанову суду апеляційної інстанції в касаційному порядку.

З огляду на викладене Верховний Суд вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні заяви про роз`яснення постанови, оскільки заявлена вимога про її роз`яснення не доводить неясності судового акта, а також неможливості чи утруднення розуміння висловлених судом висновків. Заява ОСОБА_1 зводиться до того, що заявник прагне змінити зміст постанови суду апеляційної інстанції, доповнивши її новими даними.

За положенням частини другої статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції статей 245 ГПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо застосування чи її тлумачення, то вказане є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження на підставі частини другої статті 293 ГПК України.

Відповідно до частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене суд касаційної інстанції вважає, що правильне застосування судом апеляційної інстанції наведених норм ГПК України під час прийняття ухвали Південно-західним апеляційним господарським судом від 03.07.2025 про відмову в задоволені заяви про роз`яснення, у даній справі є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення даних норм, у зв`язку з чим визнає касаційну скаргу необґрунтованою та відмовляє у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 234, 287, 293, 304, ГПК України, Суд,-

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.07.2025 у справі № 915/542/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Могил С.К.

Судді: Волковицька Н.О.

Случ О.В.