ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2025 р. м. Київ Справа № 911/957/25

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., за участю секретаря судового засідання Тимошенка Д.Ю., розглянув в порядку загального позовного провадження справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Наноекспо+» (61010, Харківська обл., місто Харків, Гімназійна набережна, будинок 24, код: 41708124)

до

Дочірнього підприємства «Київський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (08502, Київська обл., Фастівський р-н, місто Фастів, вул. Андрія Шептицького, будинок 15, код: 03445665)

про стягнення 3700000,00 гривень,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Сапронова Владислава Олегівна;

від відповідача: Соколова Алла Анатоліївна;

Представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Наноекспо+» (надалі по тексту позивач/ТОВ «Наноекспо+») в підсистемі «Електронний суд» до Господарського суду Київської області 18.03.2025 сформовано позовну заяву до Дочірнього підприємства «Київський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (надалі по тексту відповідач/ДП «Київський облавтодор») заборгованості за договором поставки (купівлі-продажу) товару від 05.01.2024 № 6372-а у розмірі 3700000,00 гривень (з урахуванням остаточної заяви про зменшення розміру позовних вимог).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що стягувана сума утворилася внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань з оплати отриманого товару.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 911/957/25, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 23.04.2025.

Представником відповідача в підсистемі «Електронний суд» 28.03.2025 до суду сформовано відзив на позов, у якому відповідач підтвердив факт неналежного виконання зобов`язань з оплати отриманого ним товару.

Представником позивача в підсистемі «Електронний суд» 07.04.2025 сформовано відповідь на відзив, згідно якої представник позивача заперечує проти доводів відповідача наведених у відзиві.

На адресу суду 08.04.2025 надішла заява про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої позивач остаточно просить суд стягнути з відповідача 3900030 гривень боргу.

Представником відповідача в підсистемі «Електронний суд» 11.04.2025 сформовано клопотання про долучення до матеріалів справи доказів часткового погашення заборгованості відповідачем у сумі 100030,00 гривень, відтак сума заборгованості станом на дату подання вказаного клопотання становить 3800000 гривень.

Представником позивача в підсистемі «Електронний суд» 22.04.2025 сформовано заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої позивач остаточно просить суд стягнути з відповідача 3800000 гривень боргу.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.04.2025 прийнято заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог від 22.04.2025 та відкладено підготовче засідання на 21.05.2025.

Представником позивача в підсистемі «Електронний суд» 20.05.2025 сформовано заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої позивач остаточно просить суд стягнути з відповідача 3700000 гривень боргу.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.05.2025 підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті на 18.06.2025, розгляд якого в подальшому судом відкладався та остаточно призначено до розгляду на 30.07.2025.

Представником відповідача в підсистемі «Електронний суд» 08.07.2025 сформовано клопотання про долучення до матеріалів справи доказів часткового погашення заборгованості відповідачем у сумі 100000,00 гривень, 09.07.2025 сформовано заяву про розстрочення виконання рішення суду.

Представником позивача в підсистемі «Електронний суд» 29.05.2025 сформовано заперечення проти задоволення заяви відповідача про розстрочення виконання рішення суду.

Представником відповідача в підсистемі «Електронний суд» 29.07.2025 сформовано клопотання про долучення до матеріалів справи доказів часткового погашення заборгованості відповідачем у сумі 100000,00 гривень, відтак сума заборгованості станом на дату подання вказаного клопотання становить 3600000 гривень.

В судове засідання 30.07.2025 з`явились представники сторін. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, а представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив та просив суд відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між ТОВ «Наноекспо+» (постачальник) та ДП «Київський облавтодор» (покупець) 05.01.2024 укладено договір поставки (купівлі-продажу) № 6372-а (далі договір), за умовами п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставляти та передавати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар Кам`яна сіль (сіль для промислового перероблення), сорт вищий, помол 3, з протизлежувальною добавкою до 150 г/т, без пакування (насипом) (надалі товар).

Ціна договору становить 21069360 гривень, що станом на дату укладення договору дорівнює загальній вартості товару з доставкою. Загальна вартість товару за цим договором складається із вартості кожної партії товару, поставленої в межах строку дії цього договору (пункти 3.1., в редакції додаткової угоди від 05.01.2024 № 2, 3.2. договору).

Згідно п. 4.1. договору розрахунки за поставлений товар проводяться шляхом: оплати покупцем рахунку постачальника за умови отримання від нього всіх документів, зазначених у пункті 4.2. договору, яким передбачено, що рахунок приймається до оплати при отриманні товару та всіх документів, що підтверджують належну якість товару (сертифікат/паспорт якості тощо), видаткових накладних, у яких вказуються дані про виробничий підрозділ покупця, який безпосередньо отримав партію товару, товарно-транспортних накладних та інших первинних документів, передбачених для даного виду товару.

Пунктом 4.3. договору передбачено, що оплата вартості здійснюється покупцем протягом 40 календарних днів з моменту отримання від постачальника документів, зазначені в п.п. 4.1., 4.2. договору.

Датою передачі товару від постачальника покупцю вважається дата підписання видаткової накладної на Товар, що засвідчує реальне отримання товару за кількістю та якістю матеріально-відповідальними (уповноваженими) особами, які визначені сторонами (п. 5.4. договору).

Додатковими угодами від 05.01.2024 №№ 1, 2 сторонами внесено зміни до умов договору.

Так, на виконання умов укладеного сторонами договору постачальником поставлено, а покупцем прийнято товар на загальну суму 7478885,35 гривень, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями видаткових накладних, які підписані представниками обох сторін, а їх підписи скріплені печатками сторін, а саме:

- від 05.01.2024 № 7 на суму 485754,10 гривень;

- від 05.01.2024 № 8 на суму 2120157,02 гривень;

- від 05.01.2024 № 9 на суму 253622,42 гривень;

- від 06.01.2024 № 10 на суму 395313,86 гривень;

- від 06.01.2024 № 11 на суму 265368,59 гривень;

- від 08.01.2024 № 16 на суму 136002,72 гривень;

- від 12.01.2024 № 19 на суму 134633,21 гривень;

- від 13.01.2024 № 20 на суму 281381,30 гривень;

- від 13.01.2024 № 21 на суму 124730,62 гривень;

- від 13.01.2024 № 22 на суму 400317,84 гривень;

- від 13.01.2024 № 23 на суму 125731,40 гривень;

- від 13.01.2024 № 24 на суму 128312,40 гривень;

- від 13.01.2024 № 25 на суму 137056,19 гривень;

- від 13.01.2024 № 26 на суму 253727,77 гривень;

- від 13.01.2024 № 27 на суму 119990,00 гривень;

- від 14.01.2024 № 28 на суму 1070692,20 гривень;

- від 14.01.2024 № 29 на суму 118093,76 гривень;

- від 14.01.2024 № 30 на суму 141059,36 гривень;

- від 14.01.2024 № 31 на суму 134001,13 гривень;

- від 14.01.2024 № 32 на суму 125573,39 гривень;

- від 14.01.2024 № 33 на суму 132631,62 гривень;

- від 15.01.2024 № 41 на суму 264104,42 гривень;

- від 17.01.2024 № 38 на суму 130630,03 гривень.

Позивач вказує, що відповідач всупереч умовам договору взяте на себе зобов`язання по оплаті поставленого та прийнятого ним товару в повному обсязі не виконав сплативши лише 3378855,35 гривень, що стало підставою для звернення позивача із розглядуваним позовом до суду із вимогою про стягнення з відповідача заборгованості, яка з урахуванням прийнятих судом заяв позивача про зменшення розміру позовних вимог становить 3700000,00 гривень.

У відзиві на позов відповідач не заперечував проти наведених вище обставин, однак зазначив, що затримка строків розрахунків з позивачем за поставний ним товар обумовлена несприятливим та нестабільним економічним становищем країни в цілому.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

За змістом ст. ст. 11, 509, 627 Цивільного кодексу України та ст. 179 Господарського кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

У відповідності до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару (ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України).

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Матеріалами справи підтверджується та не спростовано відповідачем, факт належного виконання позивачем взятих на себе зобов`язань щодо поставки товару на користь відповідача на загальну суму 7478885,35 гривень, що відповідачем в перебігу розгляду справи не заперечувалось.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом за умовами пункту 4.3. договору оплата вартості здійснюється покупцем протягом 40 календарних днів з моменту отримання від постачальника документів, зазначені в п.п. 4.1., 4.2. договору, згідно яких розрахунки за поставлений товар проводяться шляхом: оплати покупцем рахунку постачальника за умови отримання від нього всіх документів, зазначених у пункті 4.2. договору, яким визначено, що рахунок приймається до оплати при отриманні товару та всіх документів, що підтверджують належну якість товару (сертифікат/паспорт якості тощо), видаткових накладних, у яких вказуються дані про виробничий підрозділ покупця, який безпосередньо отримав партію товару, товарно-транспортних накладних та інших первинних документів, передбачених для даного виду товару.

Як стверджувалось позивачем у позові та не заперечувалось відповідачем в перебігу розгляду справи на виконання умов договору позивачем було передано відповідачу належним чином оформлені видаткові накладні, товаро-транспортні накладні, а також документи, що засвідчують якість товару та зареєстровано податкові накладні. При цьому жодних претензій від відповідача щодо якості товару не висувалося. Отже, на виконання договору позивачем було поставлено товар належної якості.

Отже, за висновком суду строк оплати отриманого відповідачем товару, за видатковими наладними є таким що настав та, відповідно, і обов`язок покупця оплатити отриманий товар.

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суд встановив та не спростовано відповідачем, що станом на день звернення до суду з позовом за останнім обліковувалась заборгованість за поставлений товар у сумі 4100030,00 гривень. Та після звернення позивача до суду сума облікованої за відповідачем заборгованості була частково погашена, що зумовило звернення позивача до суду із неодноразовими заявами про зменшення розміру позовних вимог з остаточною вимогою про стягнення з відповідача боргу у сумі 3700000 гривень.

При цьому, судом встановлено, що після звернення позивача із заявою про зменшення розміру позовних вимог від 20.05.2025, яка судом прийнята до розгляду, відповідач частково сплатив в рахунок погашення облікованої суми боргу 100000 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією від 21.07.2025 № 1249, з якої вбачається, що перерахування грошових коштів здійснювалось відповідачем із призначенням платежу: «...згідно договору від 05.01.2024 № 6372-а..».

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної вище норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до моменту звернення до суду з позовною заявою, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Отже, враховуючи те, що відповідачем було частково сплачено суму основної заборгованості у розмірі 100000 гривень, суд дійшов висновку про те, що між сторонами відсутній предмет спору та, оскільки, предмет спору припинив своє існування в процесі розгляду справи це є підставою для закриття провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 100000 гривень.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 3600000 гривень підлягають задоволенню, а в частині вимог про стягнення з відповідача боргу у сумі 100000 гривень, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

А саме суд приймає рішення про закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу у розмірі 100000 гривень та стягнення з ДП «Київський облавтодор» на користь ТОВ «Наноекспо+» 3600000,00 гривень боргу.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача у повному обсязі.

Щодо заяви відповідача про розстрочення виконання рішення.

Відповідач 08.07.2025 звернувся до суду із заявою про розстрочення виконання рішення Господарського суду Київської області у справі № 911/957/25 на дванадцять календарних місяців щомісячно рівними частинами.

Обгрунтовуючи подану заяву відповідач зазначає, що визнає борг та не заперечує свого обов`язку щодо сплати заборгованості за отриманий товар згідно укладеного сторонами договору, однак неможливість оплати боргу пов`язуюється з виконанням відповідачем договорів, за якими відповідач надає послуги для задоволення держави та громад на автомобільних дорогах України, а кошти, що надходять за виконання цих договорів спрямовуються на забезпечення експлуатаційного утримання на наступний період. Зазначені дії циклічні та незмінні оскільки незабезпечення безпеки дорожнього руху можуть мати неповоротні негативні наслідки для життя та здоров`я людей

При цьому, виконання рішення суду шляхом стягнення із відповідача суми у розмірі позовних вимог «одним платежем» призведе до безповоротних негативних наслідків для юридичної особи відповідача, зокрема, але не виключно: 1) блокування всіх рахунків відповідача, що позбавить відповідача можливості здійснювати експлуатаційне утримання на певний період та порушить права третіх осіб які залучені до виконання договору або споживають послуги надані за договором; 2) арешту та/або вилучення спецтехніки, яка обслуговує дороги, що позбавить відповідача можливості здійснювати експлуатаційне утримання на певний період та порушить права третіх осіб які залучені до виконання договору або споживають послуги надані за договором; 3) розірвання за ініціативою замовника державних послуг згаданих вище договорів експлуатаційного утримання з підстав призупинення надання послуг експлуатаційного утримання в наслідок чого підприємство втратить прибуток, а до підприємства будуть застосовані штрафні санкції передбачені замовником у формі стягнення на свою користь сум кошів встановлених публічною закупівлею у формі банківських гарантій виконання договорів.

Між тим, за доводами відповідача, негайне виконання рішення може створити загрозу для подальшого надання послуг на забезпечення потреб держави, послуг населенню Київської області щодо забезпечення безпеки дорожнього руху та іншим споживачам. Здійснення дій з примусового виконання судового рішення може призвести до неплатоспроможності боржника в цілому та невиконання рішення суду у даній справі взагалі, а розстрочення виконання рішення суду надасть можливість відповідачу продовжувати здійснювати господарську діяльність в умовах воєнного стану та забезпечувати населення наданням послуг.

Відповідно до пункту 2 частини шостої 6 статті 238 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про надання відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Згідно з частиною першою статті 239 Господарського процесуального кодексу України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Представник позивача заперечив проти задоволення заяви відповідача про розстрочення виконання рішення строком на 12 місяців, при цьому не заперечив проти надання відповідачу розстрочення виконання рішення строком на 3 місяці.

Надавши оцінку доводам сторін та поданим на їх підтвердження доказам, суд дійшов висновку про можливість розстрочення виконання рішення у цій справі до 31.07.2026. При цьому, при вирішенні питання щодо розстрочення виконання рішення, суд вважає, що розстрочення виконання рішення суду, не порушить інтереси сторін, забезпечить їх баланс, з урахуванням здійснення боржником оплат у відповідності до графіку, буде співмірним можливості поновлення порушеного права позивача з можливістю відповідача забезпечити таке поновлення та матиме наслідком дотримання балансу інтересів сторін і унеможливить надмірне обтяження фінансової спроможності відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 73-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі в частині стягнення основного боргу у розмірі 100000 гривень закрити.

2. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Наноекспо+» задовольнити повністю.

3. Стягнути з Дочірнього підприємства «Київський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (08502, Київська обл., Фастівський р-н, місто Фастів, вул. Андрія Шептицького, будинок 15, код: 03445665) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Наноекспо+» (61010, Харківська обл., місто Харків, Гімназійна набережна, будинок 24, код: 41708,00 гривень боргу та 44400,00 гривень судового збору.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Київської області у справі № 911/957/25, в частині сплати боргу в сумі 3600000,00 гривень, на один календарний рік з дня його ухвалення, згідно із наступним графіком сплати заборгованості:

- 300000,00 гривень до 31.08.2025;

- 300000,00 гривень до 30.09.2025;

- 300000,00 гривень до 31.10.2025;

- 300000,00 гривень до 30.11.2025;

- 300000,00 гривень до 31.12.2025;

- 300000,00 гривень до 31.01.2026;

- 300000,00 гривень до 28.02.2026;

- 300000,00 гривень до 31.03.2026;

- 300000,00 гривень до 30.04.2026;

- 300000,00 гривень до 31.05.2026;

- 300000,00 гривень до 30.06.2026;

- 300000,00 гривень до 31.07.2026.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення у відповідності до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 14.08.2025.

Суддя Р.М. Колесник