РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.08.2025Справа № 910/3839/25
За позовом Комунального підприємства «Спеціалізоване підприємство ритуальних та похоронних послуг «Вічність»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Синергія Систем»

про стягнення 612 253,20 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Спеціалізоване підприємство ритуальних та похоронних послуг «Вічність» (далі - позивач, КП «Вічність») звернулося до Господарського суду міста Києва (далі - суд) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Синергія Систем» (далі - відповідач, ТОВ «Синергія Систем») про стягнення 612 253,20 грн основного боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань з поставки оплаченого позивачем товару - пального за Договорами № 10/04-Д від 10.04.2024 та № Т-06/06/СС від 06.06.2024 у встановлений цими правочинами строк, у зв`язку з чим позивач просить повернути сплачені за такий товар грошові кошти.

Автоматизованою системою документообігу суду здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справі присвоєно єдиний унікальний номер 910/3839/25 та справу передано на розгляд судді Смирнової Ю.М.

Ухвалою суду від 03.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 20 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; встановлено строк для подання позивачем відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов.

Також вказаною ухвалою суду попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (частина друга ст. 178 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною п`ятою ст. 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 цього Кодексу.

Відповідно до частин другої та третьої ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Частиною одинадцятою ст. 242 ГПК України передбачено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами.

Відповідно до п. 2 частини шостої ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Згідно з повідомленням суду про доставлення процесуального документу до електронного кабінету особи, документ в електронному вигляді «ст.176 Ухвала про відкриття провадження у справі (без виклику сторін)» від 03.04.2025 по справі № 910/3839/25 було надіслано одержувачу «Синергія Систем» та доставлено до його електронного кабінету 04.04.2025 (п`ятниця) о 19:11.

Таким чином, приймаючи до уваги вимоги процесуального законодавства, ухвала суду про відкриття провадження у справі (без виклику сторін) від 03.04.2025 вважається врученою відповідачу 07.04.2025 (понеділок).

Крім того, згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відтак, відповідач мав право та не був позбавлений можливості ознайомитись з ухвалою про відкриття провадження у справі від 03.04.2025 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Проте, відповідачем не подано відзиву на позов, як і не надано будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень проти заявлених позовних вимог.

Відповідно до частини другої ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні положення містяться у частині дев`ятій ст. 165 ГПК України.

30.04.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів понесених позивачем витрат на оплату вартості послуг професійної правничої допомоги адвоката.

Частиною четвертою ст. 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

КП «Вічність» ініційовано закупівлю дизельного палива ДК 021:2015:09134200-9 у кількості 6 000 л зі строком поставки до 31.12.2024 та закупівлю дизельного палива ДК 021:2015:09134200-9 у кількості 9 500 л, а також бензину А-95 ДК 021:2015:09132000-3 у кількості 4 000 л зі строком поставки до 31.12.2024, про що на сайті https://prozorro.gov.ua/uk розміщено повідомлення про намір укласти договір про закупівлю UA-2024-03-21-008410-a та договір про закупівлю UA-2024-05-07-003431-a.

ТОВ «Синергія Систем» було визнано переможцем зазначених процедур закупівель.

10.04.2024 та 06.06.2024 між ТОВ «Синергія Систем» (далі - Постачальник) та КП «Вічність» (далі - Покупець) було укладено Договір № 10/04-Д (далі - Договір № 10/04-Д) та Договір № Т-06/06/СС (далі - Договір № Т-06/06/СС).

Відповідно до п. 1.1. Договору № 10/04-Д, в порядку та на умовах, визначених цим Договором Постачальник зобов`язується у 2024 році поставити Покупцю товар, згідно коду ДК 021:20-9 - Нафта та дистиляти (09134200-9 Дизельне паливо) (Дизельне паливо) (далі - товар), а Покупець зобов`язується прийняти товар від Постачальника та своєчасно здійснювати оплату його вартості. Одиниця вимірювання: літр. Кількість: Дизельне паливо - 6 000 л (п. 1.2. та п. 1.3. Договору № 10/04-Д).

Відповідно до п. 1.1. Договору № Т-06/06/СС, в порядку та на умовах, визначених цим Договором Постачальник зобов`язується у 2024 році поставити Покупцю товар, згідно коду ДК 021:20-9 - Нафта та дистиляти (09134200 -9 Дизельне паливо) Дизельне паливо, (09132000 -3) Бензин А-95 (далі - товар), а Покупець зобов`язується прийняти товар від Постачальника та своєчасно здійснювати оплату його вартості. Одиниця вимірювання: літр. Кількість: Дизельне паливо - 9 500 л. Бензин А-95 - 4 000 л. (п. 1.2. та п. 1.3. Договору № Т-06/06/СС).

Пунктом п. 1.4. Договорів передбачено, що Покупець здійснює придбання талонів/скретчкарт шляхом письмової заявки Постачальнику в необхідній кількості талонів/скретчкарт та об`єму, та вказує термін та місце постачання.

Відпуск товару здійснюється з АЗС за талонами/скретчкартами для отримання товару відповідно «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997 (п. 1.5. Договорів).

Згідно з п. 2.1. Договорів, найменування і кількість товару визначається в специфікації - Додаток № 1 до Договору.

Умовами п. 3.1. та п. 3.2. Договору № 10/04-Д передбачено, що ціна за одиницю товару за даним Договором визначена у Специфікації (Додаток № 1 до Договору). Ціна Договору становить 322 200,00 грн, в тому числі ПДВ (%) 53 700,00 грн.

Умовами п. 3.1. та п. 3.2. Договору № Т-06/06/СС передбачено, що ціна за одиницю товару за даним Договором визначена у Специфікації (Додаток № 1 до Договору). Ціна Договору становить 695 460,00 грн, в тому числі ПДВ (%) 115 910,00 грн.

Розрахунки за цим Договором здійснюються в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів Покупцем на поточний рахунок Постачальника вказаний у цьому Договорі, на підставі виставленої ним накладної (п. 3.5. Договору № 10/04-Д та п. 3.6. Договору № Т-06/06/СС).

Відповідно до п. 3.6. Договору № 10/04-Д та п. 3.7. Договору № Т-06/06/СС, розрахунки між Постачальником та Покупцем проводяться після отримання товару Покупцем, у вигляді талонів/скретч карт, відповідно до накладних наданих Постачальником, шляхом оплати вартості товару протягом 15 (п`ятнадцяти) банківських днів після їх отримання. Розрахунки за цим договором здійснюються відповідно ст. 49 Бюджетного Кодексу України на підставі накладної, при наявності фінансування

Строк поставки Товару - до 31.12.2024 (п. 4.1. Договорів).

Пунктом п. 4.2. Договорів передбачено, що після отримання заявки Покупця на отримання товару, Постачальник зобов`язаний протягом 3 (трьох) робочих днів передати Покупцю, а Покупець зобов`язаний отримати від Постачальника талони/скретчкарти на необхідну кількість товару, Дизельне паливо.

У відповідності до п. 4.3. Договорів, факт передачі талонів/скретчкарт на товар від Постачальника Покупцю підтверджується підписанням сторонами видаткової накладної на товар.

Передача Покупцю товару за цим Договором здійснюється на АЗС Постачальника (Додаток № 2 до Договору), шляхом заправки автомобілів та ємностей при пред`явленні довіреними особами Покупця талонів/скретчкарт (п. 4.5. Договорів).

Згідно з п. 4.6. Договорів, талон/скретчкарта є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного еквіваленту об`єму та марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених талонах, вважаються виконаними, при цьому Постачальник не може передати Покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено.

Покупець зобов`язується отримати товар на АЗС до закінчення терміну дії талонів/скретчкарт (п. 4.7. Договорів).

Відповідно до пп. 6.1.1. п. 6.1. Договорів, Покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені Товари. В свою чергу, Постачальник зобов`язаний: забезпечити, на підставі пред`явлених Покупцем талонів/скретчкарт передачу товару Покупцю в кількості, за якістю і на умовах, встановлених цим Договором; забезпечити наявність товару за першою вимогою Покупця по факту пред`явлення ним талонів/скретч карт на паливо на певній АЗС (пп. 6.3.1. та п. 6.3.2. п. 6.3. Договорів)

Умовами п. 10.1. Договорів передбачено, що цей договір набирає чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2024 в частині оплати - до повного виконання сторонами узятих на себе зобов`язань.

Обмін інформацією між сторонами може проводитись безпосередньо, або із застосуванням телефонного, телеграфного, факсимільного зв`язку, шляхом листування або повідомлення по електронній пошті. Факсові копії документів, переданих сторонами в межах даного Договору, мають юридичну силу до моменту надання їх оригіналів (п. 11.2. Договорів).

Пунктом 12.1. Договорів передбачено, що Специфікація (Додаток 1) та Перелік мережі автозаправних станцій (Додаток 2) є додатками до Договору.

Згідно умовами Специфікації, що є Додатком № 1 до Договору № 10/04-Д, сторони погодили асортимент та загальну кількість товару, що постачається по договору у Специфікації: Дизельне паливо у кількості 6 000 л, ціна за одиницю без ПДВ 44,75 грн, сума без ПДВ 268 500,00 грн, вартість з ПДВ 322 200,00 грн.

Згідно умовами Специфікації, що є Додатком № 1 до Договору № Т-06/06/СС, сторони погодили асортимент та загальну кількість товару, що постачається по договору у Специфікації:

- Дизельне паливо у кількості 5 500 л, ціна за одиницю без ПДВ 42,50 грн, сума без ПДВ 233 750,00 грн;

- Бензин А-95 у кількості 4 000 л, ціна за одиницю без ПДВ 43,95 грн, сума без ПДВ 175 800,00 грн, вартість з ПДВ 491 460,00 грн;

- Дизельне паливо у кількості 4 000 л, ціна за одиницю без ПДВ 42,50 грн, сума без ПДВ 170 000,00 грн, вартість з ПДВ 204 000,00 грн.

Додатком № 2 до Договорів, сторони погодили перелік автомобільних заправних станцій.

На виконання умов Договору № 10/04-Д сторонами була підписана видаткова накладна № 914 від 10.04.2024 на дизельне паливо у кількості 6 000 л на суму 322 200,00 грн, копія якої надана в матеріали справи.

10.04.2024 відповідачем був виставлений рахунок № 526 від 10.04.2024 на оплату дизельного палива у кількості 6 000 л на суму 322 200,00 грн, який оплачений позивачем, що підтверджується наданою копією платіжної інструкції № 2637 від 10.04.2024 на суму 322 200,00 грн (призначення платежу: оплата за дизельне паливо згідно рах. № 526 від 10.06.2024 (тендерна закупівля згідно договору № 10/04-Д від 10.04.2024)).

За видатковою накладною № 914 від 10.04.2024 позивачем було використано 4 740 л дизельного палива, на суму 254 538,00 грн (4 740 л х 53,70 грн), з яких: 240 талонів (скретч-карток) номіналом по 10 л на суму 128 880,00 грн (2 400 л х 53,70 грн) та 156 талонів (скретч-карток) номіналом по 15 л на суму 125 658,00 грн (2 340 л х 53,70 грн), що підтверджується фіскальними чеками АЗС, копії яких надані до матеріалів справи.

Таким чином, невикористаними залишились 1 260 л дизельного палива на суму 67 662,00 грн (6 000 л - 4 740 л. х 53,70 грн або 322 200,00 грн - 254 538,00 грн), що підтверджується наданими в матеріали справи копіями 84 талонів (скретч-карток) номіналом по 15 л.

На виконання умов Договору № Т-06/06/СС сторонами були підписані видаткові накладні № 1481 від 10.06.2024 на суму 414 960,00 грн, з яких: бензин А-95 у кількості 4 000 л на суму 210 960,00 грн та дизельне паливо у кількості 4 000 л на суму 204 000,00 грн; № 1482 від 10.06.2024 дизельне паливо у кількості 1 500 л на суму 76 500,00 грн, № 1483 від 10.06.2024 дизельне паливо у кількості 4 000 л на суму 204 000,00 грн, копія яких надані в матеріали справи.

Вартість палива згідно цих видаткових накладних позивачем оплачена, що підтверджується копіями платіжних інструкції № 419 від 12.06.2024 на суму 414 960,00 грн (призначення платежу: опл. за придбання пально-мастильних матеріалів (талони бензин А-95, дизельне паливо); Дог. № Т-06/06/СС від 06.06.2024, накл. № 1481 від 10.06.2024), № 284 від 12.06.2024 на суму 76 500,00 грн (призначення платежу: опл. за придбання пально-мастильних матеріалів (талони дизельне паливо); Дог. № Т-06/06/СС від 06.06.2024, накл. № 1482 від 10.06.2024) та № 2775 від 10.06.2024 на суму 204 000,00 грн (призначення платежу: оплата за дизельне паливо згідно рах. № 838 від 10.06.2024 (тендерна закупівля згідно договору № Т-06/06/СС від 06.06.2024)).

За видатковою накладною № 1481 від 10.06.2024 позивачем було використано:

- 1 260 л дизельного палива на суму 64 260,00 грн (1 260 л х 51,00 грн), що підтверджується наданими до матеріалів справи копіями фіскальних чеків АЗС щодо 63 талонів (скретч-карток) номіналом по 20 л.;

- 1 120 л бензину А-95 у кількості на суму 59 068,80 грн (1 120 л х 52,74 грн), що підтверджується наданими до матеріалів справи копіями фіскальних чеків АЗС, з яких: 41 талонів (скретч-карток) номіналом по 20 л на суму 43 246,80 грн (820 л х 52,74 грн) та 30 талонів (скретч-карток) номіналом по 10 л на суму 15 822,00 грн (300 л х 52,74 грн).

Таким чином, позивачем не було використано:

- 2 880 л бензину А-95 на суму 151 891,20 грн (4 000 л - 1 120 л. х 52,74 грн або 210 960,00 грн - 59 068,80 грн), що підтверджується наданими в матеріали справи копіями 50 талонів (скретч-карток) номіналом по 10 л на суму 26 370,00 грн (500 л х 52,74 грн); 59 талонів (скретч-карток) номіналом по 20 л на суму 62 233,20 грн (1 180 л х 52,74 грн) та 80 талонів (скретч-карток) номіналом по 15 л на суму 63 288,00 грн (1 200 л х 52,74 грн);

- 2 740 л дизельного палива на суму 139 740,00 грн (4 000 л - 2 740 л. х 51,00 грн або 204 000,00 грн - 64 260,00 грн), що підтверджується наданими в матеріали справи копіями 137 талонів (скретч-карток) номіналом по 20 л.

За видатковою накладною № 1482 від 10.06.2024 позивачем було використано 540 л дизельного палива на суму 27 540,00 грн (540 л х 51,00 грн), що підтверджується наданими до матеріалів справи копіями фіскальних чеків АЗС щодо 27 талонів (скретч-карток) по 20 л.

Не використаними залишилися 960 л дизельного палива на суму 48 960,00 грн (1 500 л - 540 л х 51,00 грн або 76 500,00 грн - 27 540,00 грн), що підтверджується наданими в матеріали справи копіями 48 талонів (скретч-карток) номіналом по 20 л.

За видатковою накладною № 1483 від 10.06.2024 позивачем не було використано придбаного дизельного палива у кількості 4 000 л на суму 204 000,00 грн (4 000 л х 51,00 грн), що підтверджується наданими в матеріали справи копіями 200 талонів (скретч-карток) номіналом по 20 л.

Як зазначає позивач, вищевказані талони (скретч-картки) у означеній кількості дизельного палива та бензину А-95 не були використані, оскільки починаючи з грудня 2024 року по теперішній час, при неодноразових спробах позивача отримати паливо на визначених АЗС було встановлено, що передані йому за вказаними Договорами талони не забезпечені товаром, що підтверджується актами КП «Вічність» про відмову відпуску пального від 10.01.2025 та від 18.02.2025, у зв`язку з чим, позивач фактично позбавлений можливості своєчасно та у повному обсязі отримати оплачену ним кількість товару, оскільки відповідач не виконав своїх договірних зобов`язань у повному обсязі, а саме: не забезпечив на визначених АЗС наявність та відпуск позивачу по талонам дизельного палива у кількості 8 960 л (1 260 л + 2 740 л + 960 л + 4 000 л) на суму 460 362,00 грн (67 662,00 грн + 139 740,00 грн + 48 960,00 грн + 204 000,00 грн) та бензину А-95 у кількості 2 880 л на суму 151 891,20 грн, що також відображено у бухгалтерській довідці КП «Вічність».

21.02.2025 позивач звернувся до відповідача з претензією № 36 від 21.02.2025, в якій просив негайно забезпечити постачання дизельного палива у кількості 8 960 л на суму 460 362,00 грн та бензину А-95 у кількості 2 880 л на суму 151 891,20 грн або повернути грошові кошти у розмірі 612 253,20 грн за непоставлені зазначені обсяги пального.

В якості доказів надсилання вказаної претензії були надані копії опису вкладення у цінний лист 217 та накладної Укрпошта № 217 від 21.02.2025, а також копія конверту про повернення поштового відправлення.

Вказана претензія позивача, як свідчать матеріали справи, залишена відповідачем без відповіді та реагування, сплачені позивачем грошові кошти за товар відповідач не повернув, доказів поставки товару у оплаченій позивачем кількості Дизельного палива та Бензину А-95 в матеріалах справи відсутні, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

За своєю правовою природою укладені сторонами Договори є договорами поставки.

Частиною першою ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина друга ст. 712 ЦК України).

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами частини першої ст. 691 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

В силу вимог частини першої ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною першою ст. 693 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем було надано позивачу талони (скретч-карти) на пальне встановленої форми відповідного номіналу на загальну суму 1 017 660,00 грн, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними № 914 від 10.04.2024 на суму 322 200,00 грн, № 1481 від 10.06.2024 на суму 414 960,00 грн, № 1482 від 10.06.2024 на суму 76 500,00 грн та № 1483 від 10.06.2024 на суму 204 000,00 грн.

Позивач у повному обсязі здійснив оплату отриманих за вказаними видатковими накладними талонів (скретч-карток) та перерахував відповідачу грошові кошти у розмірі 1 017 660,00 грн, що підтверджується копіями платіжних інструкцій № 2637 від 10.04.2024 на суму 322 200,00 грн, № 419 від 12.06.2024 на суму 414 960,00 грн, № 284 від 12.06.2024 на суму 76 500,00 грн та № 2775 від 10.06.2024 на суму 204 000,00 грн.

Частиною першою ст. 662 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до приписів частини першої ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Частиною першою ст. 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (частина друга ст. 193 ГК України).

Відповідно до частини першої ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до п. 4.5. Договорів, передача Покупцю товару за цим Договором здійснюється на АЗС Постачальника (Додаток № 2 до Договору), шляхом заправки автомобілів та ємностей позивача при пред`явленні довіреними особами Покупця талонів/скретчкарт.

Талон/скретчкарта є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного еквіваленту об`єму та марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених талонах, вважаються виконаними, при цьому Постачальник не може передати Покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено (п. 4.6. Договорів).

Відповідно до пп. 6.3.1. та п. 6.3.2. п. 6.3. Договорів, Постачальник зобов`язаний: забезпечити, на підставі пред`явлених Покупцем талонів/скретчкарт передачу товару Покупцю в кількості, за якістю і на умовах, встановлених цим Договором; забезпечити наявність товару за першою вимогою Покупця по факту пред`явлення ним талонів/скретч карт на паливо на певній АЗС.

Як випливає із змісту спірних договорів право власності на товар до позивача переходить в день передачі талонів, однак до моменту його фактичного отримання на АЗС він перебуває на зберіганні у відповідача, що також гарантовано відповідачем у гарантійному листі, зокрема: гарантовано забезпечення зберігання пально-мастильних матеріалів до моменту його отримання замовником.

За змістом частини першої ст. 936 ЦК України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов`язаний зберігати річ до пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення (частини перша та друга ст. 938 ЦК України).

Відповідно до ст. 948 ЦК України, поклажодавець зобов`язаний забрати річ від зберігача після закінчення строку зберігання.

Зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості (частина перша ст.949 ЦК України).

Відповідно до п. 4.7. Договорів, Покупець зобов`язується отримати товар на АЗС до закінчення терміну дії талонів/скретчкарт.

Як свідчать матеріали справи, на скретч-картках (талонах), копії яких надані позивачем, відсутній термін дії таких карток. Доказів встановлення терміну дії талонів (скетч-карток) відповідачем суду не надано.

Разом з тим, ТОВ «Синергія Систем» як учасник процедур закупівлі у складі тендерної пропозиції надало Гарантійні листи, в яких гарантувало, зокрема: що дійсність талонів на території України строком, який складає не менше одного року з моменту їх отримання та гарантованим продовженням їх терміну на наступний рік, підтверджувало розповсюдження дії талонів на АС учасника на всю територію України; що термін дії талонів на пальне становить не менше 12 місяців з моменту їх отримання замовником та можливість продовження їх на наступний рік; гарантовано забезпечене щоденним-цілодобовим постачанням нафтопродуктів для потреб Замовника на АЗС партнерів; зобов`язувалось в подальшому безкоштовно замінити або продовжити термін дії залишку паливних карток, які не будуть використані замовником у встановлені терміни їх дії.

Таким чином, позивачем були отримані талони на відповідну кількість дизельного палива та бензину А-95 відповідно вищевказаних видаткових накладних 10.04.2024 зі строком дії до 10.04.2025 та 10.06.2024 зі строком дії до 10.06.2025. При цьому продовження терміну їх дії було гарантовано поданою учасником тендерною документацією.

Проте відповідач оплачений товар передав позивачу лише частково, решту палива починаючи з грудня 2024 року по теперішній час позивачу не відпустив через відсутність відповідного палива на АЗС що підтверджується актами КП «Вічність» про відмову відпуску пального від 10.01.2025 та від 18.02.2025 за наступними адресами: вул. Дніпровська, буд. 11 та вул. Строни, буд. 33 в м. Горішні Плавні Кременчуцького р-ну, Полтавської обл., у зв`язку з чим у позивача залишились невикористаними талони на Дизельне пальне у кількості 8 960 л. на суму 460 362,00 грн та талони на Бензин А-95 у кількості 2 880 л. на суму 151 891,20 грн, на загальну суму 612 253,20 грн.

Отже, позивач був позбавлений можливості отримати оплачений ним товар на суму 612 253,20 грн, адже йому було відмовлено у видачі цього товару на АЗС відповідача, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями невикористаних талонів.

Водночас, матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем умов Договорів та передачу позивачу товару зі зберігання на вказану суму або повернення позивачу відповідної суми грошових коштів.

Таким чином встановлено, що позивач не отримав оплачений товар на суму 612 253,20 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997 затверджені Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами (далі - Правила), згідно з п. 3 яких, торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу автозаправних станцій, автогазозаправних станцій та автогазозаправних пунктів (далі - АЗС).

Згідно з п. 9 Правил, розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару.

Спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики № 281/171/578/155 від 20.05.2008 затверджена Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (далі - Інструкція).

Згідно з п. 3 Інструкції, талон - це спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

Порядок відпуску нафтопродуктів за талонами визначений у пп. 10.3.3. п. 10.3.3 Інструкції, а саме: форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона.

Тож, є товарно-розпорядчим документом на товар, на підставі якого здійснюється відпуск товару на АЗС. Талон на пальне не є розрахунковим чи платіжним засобом.

Передача (відпуск) товару згідно поставленим талонам здійснюється на АЗС учасника, перелік яких визначено у Переліку АЗС (Додаток 2 до Договорів).

Отже в даному випадку талон є документом, який засвідчує право його власника отримати пальне на АЗС, а підписані сторонами видаткові накладні № 914 від 10.04.2024, № 1481 від 10.06.2024, № 1482 від 10.06.2024 та № 1483 від 10.06.2024 є підтвердженням отримання позивачем від відповідача талонів на Дизельне паливо та Бензин А-95, проте, лише після отоварювання талону на АЗС замовник вважається таким, що отримав фактично товар.

Як встановлено судом, залишок невикористаних позивачем талонів на дизельне паливо складає 460 362,00 грн (8 960 л), з яких: за видатковою накладною № 914 від 10.04.2024 - 84 талонів номіналом по 15 л. (1 260 л) на суму 67 662,00 грн, за видатковою накладною № 1481 від 10.06.2024 - 137 талонів номіналом по 20 л (2 740 л) на суму 139 740,00 грн, за видатковою накладною № 1482 від 10.06.2024 - 27 талонів номіналом по 20 л (960 л) на суму 48 960,00 грн, за видатковою накладною № 1483 від 10.06.2024 - 200 талонів номіналом по 20 л (4 000 л) на суму 204 000,00 грн та талонів на бензин А-95 складає 151 891,20 грн (2 880 л), яких: за видатковою накладною № 1481 від 10.06.2024 - 50 талонів номіналом по 10 л (500 л) на суму 26 370,00 грн, 59 талонів номіналом по 20 л (1 180 л) на суму 62 233,20 грн та 80 талонів номіналом по 15 л (1 200 л) на суму 63 288,00 грн, відтак, загальна сума непоставленого товару складає 612 253,20 грн.

За висновками суду, відсутність дій відповідача щодо фактичного передання товару на АЗС постачальника та/або його партнерських АЗС на території України у визначений Договорами строк, надає позивачу право на законне очікування, що йому будуть повернуті кошти попередньо сплачені останнім. Не повернення відповідачем цих коштів прирівнюється до порушення права на мирне володіння майном (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Брумареску проти Румунії», «Пономарьов проти України», «Агрокомплекс проти України»).

Відповідно до частини першої ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (частина друга ст. 693 ЦК України).

Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове грошове зобов`язання.

Тобто, виходячи з аналізу положень ст. 693 ЦК України умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Частиною першою ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (частина друга ст. 530 ЦК України).

Підпунктом 1.7. п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» передбачено, що днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення. Оскільки згаданою статтею 530 ЦК України не визначена форма пред`явлення вимоги кредитором, останній може здійснити своє право як шляхом надіслання платіжної вимоги-доручення, так і шляхом звернення до боржника з листом, телеграмою, надіслання йому рахунка (рахунка-фактури) тощо.

При цьому, оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 по справі № 918/631/19.

З матеріалів справи вбачається, що 21.02.2025 позивач звернувся до відповідача з претензією № 36 від 21.02.2025, в якій просив негайно забезпечити постачання дизельного палива у кількості 8 960 л на суму 460 362,00 грн та бензину А-95 у кількості 2 880 л на суму 151 891,20 грн або повернути грошові кошти у розмірі 612 253,20 грн за непоставлені обсяги оплаченого пального, що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист 217 та накладної Укрпошта № 217 від 21.02.2025, а також копією конверту про повернення поштового відправлення.

Згідно інформації з офіціального сайту «Укрпошта» https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html щодо відстеження трекінгу № 217, поштове відправлення прибуло до відділення відповідача 24.02.2025 та підприємством зв`язку 11.03.2025 зазначено про неможливість вручення поштового відправлення № 217 відповідачу та повернення останнього позивачу через закінчення встановленого терміну зберігання.

Відтак, в силу приписів ст.ст. 530, 693 ЦК України, з урахуванням положень пп. 1.7. п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань», відповідач зобов`язаний був повернути позивачу сплачені ним кошти до 18.03.2025 включно (11.03.2025 день пред`явлення вимоги + 7 днів).

Проте, вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та належного виконання. Доказів постачання позивачу пального у оплаченій, але не отриманій кількості, або повернення позивачу суми сплаченої ним попередньої оплати у розмірі 612 253,20 грн матеріали справи не містять. Доводи позивача та надані на їх підтвердження докази відповідачем не спростовані.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною першою ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до частини другої ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

За приписами ст.ст. 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Частинами першою та другою ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд відзначає, що відповідачем не спростовано, як переліку невикористаних позивачем талонів, так і не надано власного розрахунку суми грошових коштів, що підлягає компенсації, відтак перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд погоджується із загальною вартістю товару, який фактично не може бути отриманий та підлягає сплаті позивачу, вважає його вірним та арифметично правильним.

За таких обставин, оскільки відповідач не надав суду доказів належного виконання свого зобов`язання щодо відпуску товару у повному обсязі або повернення грошових коштів на відповідну суму, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Щодо вимог про стягнення з відповідача судових витрат по оплаті позивачем послуг професійної правничої допомоги адвоката в сумі 30 000,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 частини третьої ст. 123 ГПК України).

Частиною першою ст. 124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (частина друга ст. 161 ГПК України).

У позовній заяві було зазначено, що судові витрати позивача складаються, зокрема, з оплати ним послуг професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 30 000,00 грн (фіксований гонорар за надання послуг в суді першої інстанції), розмір яких буде підтверджений позивачем відповідними доказами до закінчення судових дебатів у справі або на протязі п`яти днів з дня ухвалення рішення по суті.

Згідно із частинами першою та другою ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма ст. 129 ГПК України).

Витрати, які підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у встановленому Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядку.

Відповідно до п. 4 частини першої ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частиною першою ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. Договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (частина третя ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, позивачем надано, зокрема, Договір № 2603 про надання правової (правничої) допомоги від 26.03.2025 (далі - Договір про надання правової допомоги), укладений між КП «Вічність» (далі - клієнт) та Адвокатом Першиним С.М. (далі - адвокат), відповідно до умов п. 1 якого, клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання здійснити захист, представництво та/або надати інші види правової (правничої) допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені даним договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової (правничої) допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору, у випадку, якщо така оплата передбачена даним договором.

Зміст доручення: правові консультації, складання процесуальних документів та представництво клієнта в суді першої інстанції у справі про стягнення з ТОВ «Синергія Систем» на користь клієнта заборгованості за непоставлені обсяги палива згідно договорів № 1-06/06/СС від 06.06.2024 та № 10/04-Д від 10.04.2024, укладених між ТОВ «Синергія Систем» та КП «Вічність» (п. 2 Договору про надання правової допомоги).

Умовами пп. 3-9 Договору про надання правової допомоги передбачені права та обов`язки адвоката. Права та обов`язки клієнта передбачені пп. 10-1 Договору про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 12 Договору про надання правової допомоги, формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правової (правничої) допомоги клієнту є гонорар. Розмір гонорару визначається за домовленістю сторін та становить 30 000,00 грн за надання правничої допомоги клієнту згідно п. 2 цього договору.

Право адвоката на отримання невнесеного (недовнесеного) гонорару не залежить від результату виконання доручення (п. 13 Договору про надання правової допомоги).

Згідно з п. 14 Договору про надання правової допомоги, клієнт сплачує адвокату гонорар у фіксованій сумі в строк до 30.04.2025.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Договір діє до моменту фактичного виконання доручення або до моменту розірвання договору, а в частині проведення розрахунків за надані адвокатом послуги - до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим договором (п. 19 Договору про надання правової допомоги).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя ст. 126 ГПК України).

Позивачем був наданий Звіт про виконання Договору № 2603 від 26.03.2025 про надання правової (правничої) допомоги, відповідно до якого, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги: надання клієнту правових консультацій, складання процесуальних документів та представництво клієнта в суді першої інстанції у справі про стягнення з ТОВ «Синергія Систем» на користь клієнта заборгованості за непоставлені обсяги палива згідно договорів № 1-06/06/СС від 06.06.2024 та № 10/04-Д від 10.04.2024, укладених між ТОВ «Синергія Систем» та КП «Вічність». Послуги надані в обсязі, на умовах і в порядку, що визначені договором та чинним законодавством України. Будь-яких претензій до адвоката клієнт не має.

Також позивачем надані копії виписки про рух коштів по рахунку про оплату відповідачем правової допомоги згідно договору № 2603 ві 26.03.2025 та рах. б/н від 26.03.2025 у розмірі 30 000,00 грн, ордеру на надання правничої допомоги серії ВІ № 1288446 від 26.03.2025 та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 1601 від 04.01.2017, Витягу з Єдиного реєстру адвокатів України та посвідчення адвоката України.

Частинами четвертою та п`ятою ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Перевіривши подані позивачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши співмірність заявленої позивачем суми із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), оцінивши необхідність поданих представником позивача документів в обґрунтування позовних вимог, з огляду на відсутність жодного заперечення зі сторони відповідача щодо розміру заявлених позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає визначений позивачем розмір таких витрат обґрунтованим.

Відповідно, зазначені витрати, як і витрати позивача по сплаті судового збору (у розмірі 7 347,04 грн, розрахованому із застосуванням понижуючого коефіцієнту у розмірі 0,8 за подання позовної заяви з долученими до неї документами в електронній формі з використанням системи «Електронний суд»), з огляду на висновки суду про задоволення позовних вимог, суд покладає на відповідача на підставі п. 2 частини першої, п. 1 частини четвертої ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Синергія систем» (01042, м. Київ, вул. Маккейна Джона, буд. 40; ідентифікаційний код 44876120) на користь Комунального підприємства «Спеціалізоване підприємство ритуальних та похоронних послуг «Вічність» (39800, Полтавська обл., Кременчуцький р-н, м. Горішні Плавні, вул. Космонавтів, буд. 2; ідентифікаційний код 34526743) грошові кошти у розмірі 612 253 грн (шістсот дванадцять тисяч двісті п`ятдесят три) грн 20 коп., а також судовий збір у розмірі 7 347 (сім тисяч триста сорок сім) грн 04 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М.Смирнова