ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2025м. ДніпроСправа № 904/1013/25

за позовом ОСОБА_1 , с. Великомихайлівка, Дніпропетровська область

до Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна", с. Великомихайлівка, Дніпропетровська область

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, Виконавчого комітету Синельниківської міської ради, м. Синельникове, Дніпропетровська область

про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна" від 12.07.2018, оформленого протоколом №1/18 від 12.07.2018; скасування реєстраційних дій

Суддя Ніколенко М.О.

При секретарі судового засідання Дейнеці А.В.

Представники:

Від позивача: Ярохович Т.А. (в залі суду) - ордер серія АЕ № 1342302 від 08.03.2025, т.1, а.с. 11

Від відповідача: Лисенко В.В. (в залі суду) - ордер АЕ № 1370223 від 19.03.2025, т.1, а.с. 87

Від третьої особи: не з`явився

РУХ СПРАВИ.

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна" про:

- визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна" від 12.07.2018, оформленого протоколом №1/18 від 12.07.2018;

- скасування реєстраційних дій державного реєстратора відділу реєстрації Синельниківської міської ради Трачук В.Є. щодо внесення переліку членів (засновників) Кооперативу та реєстрації Статуту Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна" в новій редакції (нова редакція, 2018 рік).

Ухвалою суду від 14.03.2025 позовну заяву ОСОБА_1 № б/н від 09.03.2025 залишено без руху.

Ухвалою суду від 24.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 22.04.2025.

Також ухвалою суду від 24.03.2025 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Виконавчий комітет Синельниківської міської ради.

Ухвалою суду від 14.04.2025 задоволено клопотання відповідача та витребувано від ОСОБА_1 :

- належним чином засвідчену копію заяви про вступ ОСОБА_1 до Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна" з доказами її подання на адресу Кооперативу;

- докази сплати ОСОБА_1 на користь Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна" вступного та пайового внесків.

Ухвалою суду від 22.04.2025 відкладено підготовче засідання на 14.05.2025.

Протокольною ухвалою від 14.05.2025 судом задоволено заяву позивача про залишення без розгляду клопотання відповідача про долучення доказів.

Протокольною ухвалою від 14.05.2025 судом відмовлено у задоволенні клопотання позивача про зобов`язання членів ВСК "Україна" надати відповіді на поставлені позивачем питання. Оскільки поставлені питання не відповідають вимогам належності та допустимості доказів, не стосуються предмету доказування у цій справі.

Протокольною ухвалою від 14.05.2025 судом задоволено клопотання позивача про долучення пояснень з додатками до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою від 14.05.2025 судом відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про відмову позивачу у долученні до матеріалів справи пояснень з додатками.

Ухвалою суду від 14.05.2025 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Відкладено підготовче засідання на 10.06.2025.

Ухвалою суду від 10.06.2025 відкладено підготовче засідання на 14.07.2025.

Ухвалою суду від 14.07.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 28.07.2025.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що, відповідно до записів у трудовій книжці, ОСОБА_1 , 01.04.2000 прийнята до асоційованих членів кооперативу "Україна", протокол від 14.03.2000.

Крім того, за твердженням позивача, Великомихайлівською сільською радою було видано ОСОБА_1 свідоцтва серія НОМЕР_1 від 16.11.2004 та серія ДН-XVI № 05652 від 03.09.2008 про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Відповідно до змісту цих свідоцтв, ОСОБА_1 має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства КСП "Україна" (правонаступник ВСК "Україна"), АДРЕСА_1 .

За таких обставин, ОСОБА_1 наполягає на тому, що вона є членом Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна".

Позивач зазначив, що, 16.12.2024 при ознайомленні з документами реєстраційної справи ВСК "Україна" йому стало відомо про проведення загальних зборів Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна" від 12.07.2018, рішення, прийняті на яких, в подальшому були оформлені протоколом №1/18 від 12.07.2018 загальних зборів членів ВСК "Україна".

Зокрема, за твердженням позивача, рішенням позачергових загальних зборів Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна" від 12.07.2018, оформленого протоколом №1/18 від 12.07.2018, було затверджено нову редакцію Статуту Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна".

Позивач наполягає на тому, що його було повідомлено про проведення 12.07.2018 загальних зборів.

За таких обставин, на думку позивача, відповідачем було порушено порядок підготовки та проведення загальних зборів товариства, які відбулись 12.07.2018 у частині повідомлення члена кооперативу - ОСОБА_1 про проведення таких загальних зборів.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач, 04.04.2025 надав до суду відзив на позов, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог за таких обставин.

Відповідач наполягає на тому, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства та положень Статуту Кооперативу.

Разом з цим, за твердженням відповідача, прийняте позачерговими загальними зборами Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна" не порушує прав та охоронюваних законом інтересів позивача, оскільки ОСОБА_1 не є учасником Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна".

Відповідач стверджує, що за видатковим касовим ордером № 806 від 17.12.2019 ним було викуплено у позивача майнові права на пай.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ.

Третя особа надала до суду письмову заяву, у якій вказала, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про:

- визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна" від 12.07.2018, оформленого протоколом №1/18 від 12.07.2018;

- скасування реєстраційних дій державного реєстратора відділу реєстрації Синельниківської міської ради Трачук В.Є. щодо внесення переліку членів (засновників) Кооперативу та реєстрації Статуту Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна" в новій редакції (нова редакція, 2018 рік).

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити:

- чи був позивач учасником Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна" станом на момент проведення спірних зборів учасників;

- чи було дотримано відповідачем вимог чинного законодавства та статуту Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна" під час скликання та проведення загальних зборів учасників від 12.07.2018 у частині повідомлення учасника про час та місце проведення таких зборів.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

ОСОБА_1 з 1960 року була членом колгоспу "Україна" (КСП "Україна"), що підтверджується трудовою книжкою колгоспника № НОМЕР_2 .

Після припинення існування СРСР 25 грудня 1991 року, під час процесів роздержавлення, корпоратизації та приватизації, КСП "Україна" було реорганізовано.

Відповідно до запису у трудовій книжці ОСОБА_1 від 31.03.2000, її членство у КСП "Україна" припинено у зв`язку з реформуванням господарства, протокол від 14.03.2000. Слід зазначити, що такий запис у трудовій книжці був вчинений громадянином Колпаком.

Відповідно до записів у трудовій книжці, ОСОБА_1 , 01.04.2000 прийнята до асоційованих членів кооперативу "Україна", протокол від 14.03.2000. Слід зазначити, що цей запис у трудовій книжці був вчинений також громадянином Колпаком.

Так, рішенням зборів засновників Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна", оформленим протоколом № 1 від 02.03.2000, вирішено створити Виробничий сільськогосподарський кооператив "Україна", затвердити Статут товариства та установчий договір.

Відповідно до протоколу № 1 від 02.03.2000 та установчого договору, засновниками Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна" є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

ОСОБА_2 наразі є керівником Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна".

Станом на момент створення Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна" діяв Закон України "Про сільськогосподарську кооперацію" від 17.07.1997 № 469/97-ВР (надалі - Закон, в редакції, що була чинною станом на початок 2000 року).

Відповідно до ст. 1 Закону, сільськогосподарський виробничий кооператив - підприємство, створене для спільного виробництва продукції сільського, рибного і лісового господарства, з обов`язковою трудовою участю в його діяльності.

Член кооперативу - фізична або юридична особа, яка зробила вступний і пайовий внески в розмірах, визначених статутом кооперативу, визнає принципи і цілі кооперативу, дотримується вимог його статуту і користується правом ухвального голосу в кооперативі.

Асоційований член кооперативу - фізична чи юридична особа, що зробила пайовий внесок і користується правом дорадчого голосу в кооперативі.

Вступний внесок - внесок фізичної або юридичної особи в грошовій формі понад пай при вступі в кооператив для організаційного забезпечення його діяльності в розмірах, встановлених статутом. Вступний внесок зараховується в неподільний фонд і у разі виходу з кооперативу не повертається.

Пай - майновий внесок члена кооперативу у створення та розвиток кооперативу, який здійснюється шляхом передачі кооперативу майна, в тому числі грошей, майнових прав, а також земельної ділянки.

Участь у господарській діяльності обслуговуючого кооперативу - поставка (збут) через кооператив продукції, сировини, придбання товарів у кооперативі, користування послугами кооперативу.

Статтею 5 Закону визначено, що кооператив створюється його засновниками на добровільних засадах. Засновниками кооперативу можуть бути громадяни України та юридичні особи, зареєстровані в Україні.

За приписами статей 8, 9 Закону, які кореспондуються з розділом 5 Статуту Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна" у редакції від 02.03.2000 (надалі - Статут), членами кооперативу можуть бути як фізичні, так і юридичні особи, які визнають статут і дотримуються його вимог, користуються послугами, формують фонди та беруть участь у діяльності кооперативу відповідно до статті 3 цього Закону.

Членами кооперативу можуть бути фізичні особи, які досягли 16-річного віку і виявили бажання брати участь у діяльності кооперативу.

Фізичні або юридичні особи можуть бути членами кількох кооперативів, різних за напрямами діяльності.

Вступ до кооперативу здійснюється на підставі поданої заяви. Член кооперативу робить вступний і пайовий внески в порядку, визначеному статутом кооперативу.

Рішення правління (голови) кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає схваленню загальними зборами. Порядок прийняття такого рішення та його схвалення визначається статутом кооперативу.

Статтею 12 Закону визначено, що у кооперативах усіх видів допускається асоційоване членство. Асоційованими членами можуть бути фізичні чи юридичні особи, які визнають його статут та зробили пайовий внесок у створення та розвиток кооперативу.

Асоційовані члени кооперативу мають право дорадчого голосу, а також на отримання частки доходу на свій пай.

Пунктом 6.9.4 Статуту, який кореспондується з ч. 2 ст. 15 Закону, правління кооперативу вносить на затвердження загальних зборів рішення про прийняття до кооперативу нових членів та припинення членства.

Пунктом 6.8.1 Статуту встановлено, що виконавчим органом Кооперативу є правління, яке здійснює керівництво його поточною діяльністю відповідно до положення про Правління, яке затверджують загальні збори.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону, голова кооперативу очолює правління. Функції голови та порядок його відкликання визначаються статутом кооперативу.

Згідно з п. 6.11.2. Статуту, голова кооперативу здійснює керівництво діяльністю правління.

Так, в матеріалах справи відсутні як заява ОСОБА_1 про вступ до членів Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна", так і рішення про прийняття ОСОБА_1 до членів кооперативу.

Однак, незважаючи на відсутність вказаних документів, керівник Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна" - ОСОБА_2 , як було вказано вище, зробив у трудовій книжці ОСОБА_1 запис від 01.04.2000 "прийнята до асоційованих членів кооперативу "Україна", протокол від 14.03.2000".

Тобто, ані позивач, ані відповідач під час створення Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна" та прийняття до нього нових членів не дотримувались вимог ст. 9 Закону та розділу 5 Статуту.

В постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі № 910/17876/19 було викладено правову позицію про те, що кожна сторона при укладенні правочину має поводити себе добросовісно, обачливо і розумно, об`єктивно оцінювати ситуацію. При встановленні наявності обману суд має враховувати стандарт поведінки розумного учасника обороту, який наділений схожими характеристиками зі стороною, яку ввели в оману.

Якщо обидві сторони правочину є суб`єктами господарської діяльності (професійними комерсантами, підприємцями), стандарти розкриття інформації і можливість введення в оману є зовсім іншими, аніж у випадку, якщо б стороною правочину були дві фізичні особи, або банк та пересічний громадянин, споживач банківської послуги. Стандарт розумної та обачливої поведінки комерсанта набагато вищий, порівняно зі стандартом пересічної розумної людини.

Слід зауважити, що хоча цей спір і є спором, що виник з корпоративних відносин, учасники виробничого сільськогосподарського кооперативу, зокрема, позивач, яка відповідно до трудової книжки, з 1960 року працювала на посаді доярки, не є професійними комерсантами.

Вимога неухильного дотримання позивачем у 2000 році вимог ст. 9 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" щодо належного оформлення її вступу до Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна" є фактично недосяжною на практиці.

З урахуванням того, що і засновниками та, зокрема, керівником Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна", не було дотримано вимог ст. 9 Закону та розділу 5 Статуту під час прийняття до кооперативу нових членів, покладання негативних наслідків за допущене порушення порядку вступу до членів кооперативу виключно на позивача суперечить принципам розумності та справедливості, що діють у господарському судочинстві.

Також слід зауважити на різниці визначень "засновник" та "учасник" кооперативу. В протоколі № 1 від 02.03.2000 та установчому договорі був визначений перелік засновників Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна", що не виключає можливості існування у кооперативі і інших учасників, що не брали участь у створенні такого кооперативу.

Крім того, Великомихайлівською сільською радою було видано ОСОБА_1 свідоцтва серія НОМЕР_1 від 16.11.2004 та серія ДН-XVI № 05652 від 03.09.2008 про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Відповідно до змісту цих свідоцтв, ОСОБА_1 має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства КСП "Україна" (правонаступник ВСК "Україна"), с. Великомихайлівка, вул. 50 років Жовтня, 60.

Отримавши запис у трудовій книжці про вступ до складу членів ВСК "Україна" та свідоцтва серія ДН-XVI № 05541 від 16.11.2004 та серія ДН-XVI № 05652 від 03.09.2008 вищевказаного змісту, позивач обґрунтовано вважала себе членом ВСК "Україна" та мала правомірні очікування того, що її вступ до складу членів кооперативу було оформлено належним чином відповідно до вимог чинного законодавства.

Також статтею 3 Закону передбачено, що кооперативи створюються і здійснюють свою діяльність, зокрема, за принципом обов`язкової трудової участі членів у діяльності виробничого кооперативу.

Пунктом 5.8.4 Статуту встановлено, що члени кооперативу зобов`язані приймати трудову участь у діяльності кооперативу.

Так, у трудовій книжці позивача були зроблені відповідні записи про прийняття до асоційованих членів Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна", що кореспондується зі ст. 3 Закону та п. 5.8.4 Статуту.

Тобто, позивач приймала трудову участь у діяльності кооперативу.

Крім того, позивач зробила пайовий внесок у створення та розвиток кооперативу - 2 майнових паї вартістю 6 323 грн. та 7 604 грн., що підтверджується свідоцтвами серія ДН-XVI №05541 від 16.11.2004 та серія ДН-XVI № 05652 від 03.09.2008.

Відповідно до інформаційної довідки № 407801126 від 12.12.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ВСК "Україна" має в користуванні земельні ділянки кадастровий номер :01:002:0155 площею 5,18 га та номер :01:001:0229 площею 10,43 га., власником яких є ОСОБА_1 .

Відповідно до інформації реєстру, таке право користування оформлено на підставі договорів оренди земельної ділянки від 02.01.2013 зі строком дії до 29.12.2024, з правом пролонгації. Що, водночас, кореспондується з п. 4.2 Статуту, відповідно до якого члени кооперативу передають право користування належною їм земельною ділянкою кооперативу як пайовий внесок, у порядку, визначеному Земельним кодексом України.

За земельну ділянку, передану в користування, справляється відповідна плата згідно з договором у розмірах, визначених загальними зборами.

При цьому, Земельним кодексом України станом на 02.01.2013 (дату укладання договорів оренди земельний ділянок) визначалось лише 3 підстави для користування особою земельною ділянкою: право власності, право постійного користування та право оренди.

За таких обставин, передача членом кооперативу пойового внеску кооперативу не могло бути оформлено інакше, аніж шляхом передачі кооперативу земельної ділянки в користування на праві оренди.

Відтак, наявність у ВСК "Україна" зареєстрованого права оренди земельних ділянок кадастровий номер :01:002:0155 площею 5,18 га та номер :01:001:0229 площею 10,43 га не спростовує, а додатково підтверджує факт передачі ОСОБА_1 . Кооперативу майнового внеску.

Також, за видатковим касовим ордером № 806 від 17.12.2019 Кооперативом було сплачено позивачу 13 927 грн. частки доходу на майновий пай за 2019 рік.

Твердження відповідача про те, що за видатковим касовим ордером № 806 від 17.12.2019 ним було викуплено у позивача майнові права на пай не підтверджується належними та допустимими доказами.

Зокрема, в графі "підстава" вказаного касового ордеру вказано саме рік за який здійснюється виплата.

Таким чином, шляхом сплати позивачу за видатковим касовим ордером № 806 від 17.12.2019 13 927 грн. частки доходу на майновий пай за 2019 рік відповідач додатково підтвердив факт перебування ОСОБА_1 у складі членів Кооперативу.

Доктрина «venire contra factum proprium» (заборони суперечливої поведінки), в основі якої лежить принцип добросовісності, базується ще на римській максимі - «non concedit contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона розумно покладається на них (такі висновки наведено у постановах Верховного Суду, зокрема, від 28.04.2021 у справі №910/9351/20, від 06.12.2019 у справі №910/353/19, від 07.11.2019 у справі №910/124484/18, від 14.05.2020 у справі №910/7515/19, від 19.02.2020 у справі №915/411/19).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач при встановленні факту перебування ОСОБА_1 у складі членів Кооперативу допускається суперечливої поведінки, намагаючись використати допущені ним самим порушення порядку прийняття особи до складу членів кооперативу на власну користь.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Сімнадцятого жовтня дві тисячі дев`ятнадцятого року набув чинності Закон України № 132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до України змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).

Повертаючись до стандартів доказування, передбачених процесуальним законом, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що покладений на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність передбачає, що висновки суду можуть будуватися на умовиводах про те, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи та надані докази, суд, з точки зору стандарту доказування «вірогідності» та за відсутності належних та допустимих доказів протилежного, вважає, що факт набуття ОСОБА_1 членства у ВСК "Україна" скоріш мав місце, аніж ні.

Так, у селі Великомихайлівка Дніпропетровської області, 12.07.2018 відбулися загальні збори членів ВСК "Україна", рішення, прийняті на яких, в подальшому були оформлені протоколом №1/18 від 12.07.2018 загальних зборів членів ВСК "Україна" (надалі протокол).

На порядок денний загальних зборів було винесено такі питання:

1. Про виправлення помилкових (доповнення неповних) відомостей про ВСК "Україна", які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

2. Про приведення Статуту ВСК "Україна" у відповідність до діючого законодавства України.

Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначаються Законом України "Про кооперацію".

Згідно з положеннями статті 12 Закону України "Про кооперацію", основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про кооперацію", вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу.

Так, пунктом 6.1 статуту передбачено, що вищим органом кооперативу є Загальні збори членів кооперативу. У загальних зборах мають право брати участь усі його члени, а також члени виконавчих органів (які не є членами) з правом дорадчого голосу.

Рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

У зв`язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; - позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з порушенням прямих вказівок закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму (статей 59, 60 Закону України "Про господарські товариства", статей 41, 42 Закону України "Про акціонерні товариства", статті 15 Закону України "Про кооперацію"); - прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частини 6 статті 42 Закону України "Про акціонерні товариства"); - прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного, на розгляд яких не було отримано згоди усіх присутніх на загальних зборах (ч. 5 ст. 61 Закону України "Про господарські товариства"); - відсутність протоколу загальних зборів ТОВ (ч. 6 ст. 60 Закону України "Про господарські товариства"); - відсутність протоколу загальних зборів АТ, підписаного головою і секретарем зборів (ст. 46 Закону України "Про акціонерні товариства").

Рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання, встановленої статтею 61 Закону України "Про господарські товариства", статтею 35 Закону України "Про акціонерні товариства", статтею 15 Закону України "Про кооперацію". Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Частиною 5 ст. 15 Закону України "Про кооперацію" встановлено, що про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів члени кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів до визначеного строку їх проведення.

Обраний особою, що скликає загальні збори учасників товариства, спосіб повідомлення про їх проведення повинен забезпечити реальне персональне повідомлення учасника і не бути лише формальним направленням такого повідомлення. У випадку заперечення учасником факту повідомлення його про проведення загальних зборів, обов`язок доказування обставин повідомлення позивача про проведення загальних зборів покладається на відповідача, як особу, рішення органу управління якої оспорюється (така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 916/2584/18, від 06.02.2020 у справі № 906/307/19).

Однак, відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 було повідомлено про проведення 12.07.2018 загальних зборів у строк не менше ніж за 10 днів до дати проведення загальних зборів.

За таких обставин, відповідачем було порушено порядок підготовки та проведення загальних зборів товариства, які відбулись 12.07.2018 у частині повідомлення члена кооперативу - ОСОБА_1 про проведення таких загальних зборів.

За таких обставин, позовна вимога про визнання недійсним рішення загальних зборів Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна" від 12.07.2018, оформленого протоколом №1/18 від 12.07.2018, є обґрунтованою.

Вимога про скасування реєстраційних дій державного реєстратора відділу реєстрації Синельниківської міської ради Трачук В.Є. щодо внесення переліку членів (засновників) Кооперативу та реєстрації Статуту Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна" в новій редакції (нова редакція, 2018 рік) є наслідком порушення відповідачем прав позивача внаслідок прийняття на загальних зборах від 12.07.2018 оспорюваних рішень. А отже, вимога про скасування реєстраційних дій державного реєстратора відділу реєстрації Синельниківської міської ради Трачук В.Є. щодо внесення переліку членів (засновників) Кооперативу та реєстрації Статуту Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна" в новій редакції (нова редакція, 2018 рік) є зверненою до відповідача похідною вимогою від вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна" від 12.07.2018, оформленого протоколом №1/18 від 12.07.2018.

Оскільки судом під час розгляду цієї справи встановлено наявність підстав для визнання недійсними рішень загальних зборів Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна" від 12.07.2018, оформлених протоколом № 1/18 від 12.07.2018, вимоги позивача про скасування реєстраційних дій державного реєстратора відділу реєстрації Синельниківської міської ради Трачук В.Є. щодо внесення переліку членів (засновників) Кооперативу та реєстрації Статуту Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна" в новій редакції (нова редакція, 2018 рік) - є обґрунтованими.

Стосовно інших доводів сторін суд зазначає про таке.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 р. (заява №4909/04), відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не береться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться: свідоцтвами про право власності на майновий пай (т. 1 а.с. 14 - 16), заявою від 04.11.2024 (т. 1 а.с. 17), листом № 90/8 від 03.12.2024 (том 1, а.с. 18 - 23), трудовою книжкою (том 1, а.с. 24 - 27), заявою від 11.12.2024 (том 1, а.с. 28), описом документів, наданих державному реєстратору для проведення реєстраційної дії (том 1, а.с. 29), банківською квитанцією (том 1, а.с. 30), заявою ВСК «Україна» на виправлення відомостей №48 від 12.07.2018 (том 1, а.с. 31 - 35), статутом ВСК «Україна» від 02.03.2000 (том 1, а.с. 36 - 44), протоколом № 1/18 загальних зборів членів ВСК «Україна» (том 1, а.с. 45), довідкою № 2424 державного комітету статистики про включення до ЄДРПОУ (том 1, а.с. 46), статутом ВСК «Україна» у редакції 2018 року (том 1, а.с. 47 - 56), інформацією з сайту «Опендатабот» (том 1, а.с. 57 - 60), інформаційною довідкою № 407801126 від 12.12.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (том 1, а.с. 60 - 63), видатковим касовим ордером № 806 від 17.12.2019 (том 1, а.с. 180), науково - технічною документацією по роздержавленню земель (том 1, а.с. 188 - 190), технічною документацією зі складання державних актів (том 1, а.с. 191 - 198), розрахунком майнового паю членів КСП «Україна» (том 1, а.с. 199 - 203), витягом з протоколу № 23 від 01.11.2024 засідання членів правління ВСК «Україна» (том 1, а.с. 211), відповіддю № 2 від 08.05.2025 (том 1, а.с. 224), реєстраційною справою ВСК «Україна» (том 3, а.с. 3 - 55), трудовою книжкою ОСОБА_15 (том 1, а.с. 163 - 164).

Обставини, на які посилається відповідач, доводяться: протоколом № 1 від 02.03.2000 зборів засновників (том 1 а.с. 88), установчим договором від 02.03.2000 (том 1, а.с. 89 - 90), лист ГУС у Дніпропетровській області № 02.4-21/105-25 від 17.04.2025 (том 1, а.с. 129а, статутом ВСК «Україна» від 02.03.2000 (том 1, а.с. 162 - 170), банківськими квитанціями (том 1, а.с. 171), реєстраційною карткою СПД (том 1, а.с. 172), листом № 14/16-54 від 12.05.2025 (том 1, а.с. 173), листом № 01-24-1113/0/2-25 від 13.05.2025 (том 1, а.с. 232), статутом ВСК «Україна» у редакції 2018 року (том 2, а.с. 33 - 42), витягом з ЄДР (том 2, а.с. 43 - 45), переліком членів - засновників №2 від 20.05.2025 (том 2, а.с. 47), заявою свідка (том 2, а.с. 50 - 51).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним рішення позачергових загальних зборів Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна" (місце реєстрації: 52571, Дніпропетровська область, с. Великомихайлівка, вул. Центральна, буд. 60, ідентифікаційний код: 30791550) від 12.07.2018, оформлене протоколом № 1/18 від 12.07.2018.

Скасувати реєстраційні дії державного реєстратора відділу реєстрації Синельниківської міської ради Трачук В.Є. щодо внесення переліку членів (засновників) Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна" (місце реєстрації: 52571, Дніпропетровська область, с. Великомихайлівка, вул. Центральна, буд. 60, ідентифікаційний код: 30791550) та реєстрації Статуту Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна" в новій редакції (нова редакція, 2018 рік).

Стягнути з Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Україна" (місце реєстрації: 52571, Дніпропетровська область, с. Великомихайлівка, вул. Центральна, буд. 60, ідентифікаційний код: 30791550) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_3 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 844,80 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 07.08.2025.

Суддя М.О. Ніколенко