ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2025 Справа № 914/939/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Корс-7»

до відповідача: Акціонерного товариства "ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ", що діє в Україні через Представництво "ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ", м. Львів

про стягнення 8 974 489,33 грн.

Суддя Коссак С.М.

за участі секретаря Полюхович Х.М.

Від учасників справи:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: не з"явився

На розгляд до Господарського суду Львівської області через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗДР", м. Запоріжжя до відповідача Акціонерного товариства "ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ", що діє в Україні через Представництво "ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ", м. Львів про стягнення 2 991 191,00грн. заборгованості, з якої: 1 780 000,00грн. - сума боргу, 1 020 999,97грн. - інфляційні втрати, 190 191,78грн. - 3% річних. Також позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 35 927,00 грн., який обраховано із застосуванням коефіцієнту 0,8.

Ухвалою від 31.03.25р. суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання на 24.04.2025 року на 10год. 00хв. Рух справи відображено в ухвалах суду.

Ухвалою суду від 24.04.2025 року забезпечено позов шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти Акціонерного товариства ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ (Турецька республіка місцезнаходження: Турецька Республіка, Чанкая/ Анкара, 612 вулиця, квартал Ількбахар; реєстраційний номер в Торговельній палаті м. Анкара 37/1796, дата реєстрації у палаті 20.08.1991; номер державної реєстрації (ідентифікаційний код): 83588), що діє в Україні через представництво ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ (місцезнаходження: 79037, м. Львів, вул. Богдана Хмельницького, 212, корп.2; ідент. код: 26579227), розміщені на його банківських рахунках, в межах суми 5 983 297, 58 грн. до набрання рішенням у справі №914/939/25 законної сили.

В судовому засіданні 24.04.2025 року присутньому представнику позивача, засідання з яким проводиться в режимі відеоконференції, судом озвучено, що від відповідача жодних заяв, клопотань процесуального характеру до суду не надходило, відтак суд постановив відкласти підготовче засідання на 29.05.2025 року о 10:30 год. та проведення судового засідання в режимі відеоконференції для представника позивача здійснити за допомогою системи відеоконференцзв`язку ЄСІТС на сайті https://vkz.court.gov.ua за наступними реквізитами: електронна адреса - ІНФОРМАЦІЯ_1. 14.04.2025 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог (вх.№1561/25), яка була розглянута у судовому засіданні 24.04.2025 року та прийнята до розгляду.

11.06.2025 року у системі "Електронний суд" відповідачем сформовано повідомлення №16913 за вх.№15506/25 про сплату судового збору та отримання доступу до запису судового засідання.

Ухвалою суду від 19.06.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 10.07.2025 р. о 10:40 год.

Ухвалою суду від 07.08.2025 року замінено первісного позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗДР" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Корс-7" (Адреса місцезнаходження: м. Запоріжжя, бул. Будівельників, буд. 23, тел. , Код , Розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в АТ "А-БАНК", м. Київ , МФО 307770, ЄДРПОУ банку 14360080).

В судове засідання 07.08.2025 року позивач явку представника не забезпечив, у поданій заяві просить слухати справу без участі представника.

В судове засідання 07.08.2025 року відповідач явку представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, жодних заяв процесуального характеру до суду від відповідача не надходило.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справи за наявними матеріалами.

Відповідач своїм процесуальним правом на подачу заяв процесуального характеру не скористався, відзиву на позовну заяву не подав.

Ухвали суду надіслані учасникам справи до наявних електронних кабінетів, відтак вони належним чином повідомлені про місце, дату та час судового засідання, що підтверджується довідками до доставку електронних листів, які знаходяться в матеріалах справи. Крім того, процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

Отже, в матеріалах справи достатньо доказів для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення.

Аргументи позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 грудня 2020 року Акціонерне товариство Акціонерного товариства "Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті" (Турецька Республіка), що діє в Україні через Представництво "Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті" (Підрядник) та Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗДР" (Субпідрядник) уклали Договір субпідряду № ЗП-112/1-01/12/20 про виконання робіт на проекті "Будівництво автотранспортної магістралі через р. Дніпро в м. Запоріжжі" (автомобільна дорога Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя (через м. Кременчук) - Маріуполь "Під`їзд до о. Хортиця (автотранспортна магістраль через р. Дніпро в м. Запоріжжя) (І черга будівництва).

У цьому позові заявляється до стягнення частина заборгованості за Договором субпідряду, з урахуванням прийнятої заяви про збільшення позовних вимог та додаткових пояснень, які прийняті судом.

Відтак, позивач просить стягнути з відповідача, згідно поданої заяви про збільшення позовних вимог 8 974 489,33грн. заборгованості, з яких: 5 262 000,00 грн. - сума основного боргу; 3 142 463, 36грн. - інфляційне збільшення та 570 025, 97 грн. - 3% річних.

Також позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 107 780,99грн.та 39 000,00грн. витрат на правову допомогу.

Аргументи відповідача.

Відзиву відповідачем не подано, станом на час розгляду справи жодних процесуальних документів від відповідача не надходило. Вимог ухвали суду не виконав, проти позову в установленому порядку не заперечив. Тому суд розглянув справу без участі представника відповідача та його відзиву на позов, за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи.

01 грудня 2020 року Акціонерне товариство Акціонерного товариства "Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті" (Турецька Республіка), що діє в Україні через Представництво "Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті" (Підрядник) та Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗДР" (Субпідрядник) уклали Договір субпідряду № ЗП-112/1-01/12/20 про виконання робіт на проекті "Будівництво автотранспортної магістралі через р. Дніпро в м. Запоріжжі" (автомобільна дорога Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя (через м. Кременчук) - Маріуполь "Під`їзд до о. Хортиця (автотранспортна магістраль через р. Дніпро в м. Запоріжжя) (І черга будівництва).

Предметом договору є підготовка робочих креслень металоконструкцій стадії КМД, закупівля сировини, виробництво і виготовлення металоконструкцій, поставка металоконструкцій для елементів прогонових будов мостів.

У пункті 2.1 Договору зазначено, що Субпідрядник, взявши до уваги і до розгляду дані по Проекту КМ і Будівельний майданчик, виконавши усі необхідні економічні оцінки, приймає на себе всі зобов`язання і ризики по завершенню виконання робіт, всіх поставок, послуг і робіт, забезпечуючи їх готовність для подальшого використання на Будівельному майданчику. Субпідрядник зобов`язаний виконати усі Роботи в терміни, узгоджені Сторонами в Специфікаціях, і за Ціну Договору субпідряду, визначену Сторонами в статті 5 Договору субпідряду "Ціна Договору Субпідряду" за якістю повністю відповідаючи чинному законодавству України, Стандартам, договору субпідряду, Робочій документації (пункт 2.10 Договору).

Згідно з пунктом 5.1. Договору загальна розрахункова ціна всіх робіт по Договору субпідряду складається із суми всіх специфікацій за Договором. Під ціною робіт мається на увазі: вартість робіт з підготовки Робочих креслень металоконструкцій стадії КМД; забезпечення сировиною і доставка його на виробничий майданчик; вартість сталевих Елементів, в тому числі матеріалів, необхідних для монтажу (такі як болти, шайби, гайки, т.д., шо включає в себе вартість всіх інших робіт, всі витрати, пов`язані з їх виробництвом, транспортуванням і інші витрати, передбачені Договором субпідряду; інспектор від виробника фарби на повний робочий день на заводі на час виконання робіт з фарбування; гарантія на грунт ГФ-021 - не менше 30 днів; інспектори з контролю якості зварювання і з неруйнівного контролю, атестовані відповідно до чинних українських або європейських норм.

Відповідно до пункту 6.1.3 Договору всі платежі за цим Договором здійснюються Підрядником в порядку і строки, встановлені відповідною Специфікацією, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Субпідрядника, вказаний в реквізитах цього Договору.

До обов`язків підрядника входить у тому числі і прийняття та оплата поставлених сталевих елементів (пункт 9.1 Договору), а у пункті 9.2 передбачено обов`язок оплати виконаних робіт відповідно до Специфікацій.

Також у пункті 15.3 Договору (розірвання договору) посеред іншого погоджено, що Субпідрядник погоджується, що не має права вимагати відшкодування будь-яких збитків від Підрядника, за винятком оплати робіт сталевих Елементів, виконаних до моменту розірвання.

Як встановлено рішенням Господарського суду Львівської області від 18.03.2024 у справі № 914/1573/23, на виконання умов Договору позивач поставив відповідачу товар за видатковими накладними, наявними у матеріалах справи №914/1573/25.

В раніше ухвалених рішеннях (рішенні господарського суду Львівської області від 15.06.2022 року у справі № 914/3550/21; рішенні господарського суду Львівської області від 18.03.2024 року у справі № 914/1573/23; рішенні господарського суду Львівської області від 09.01.2025 року у справі № 914/1299/24; рішенні господарського суду Львівської області від 28.01.2025 року у справі № 914/1989/24; рішенні господарського суду Львівської області від 08.04.2025 року по справі № 914/350/25) встановлено, що станом на 31.08.2021 рік заборгованість на користь ТзОВ «ЗДР» становить 15 458 196, 55грн.

За зазначеними вище рішеннями було стягнуті наступні суми основного боргу: у справі № 914/3550/21 була стягнута сума основного боргу за Договором субпідряду в розмірі 1 118 041, 50 грн. (15 458 196,55 грн. - 1 118 041,50 грн. = 14 340 155 грн.); у справі № 914/1573/23 була стягнута сума основного боргу за Договором субпідряду в розмірі 1 712 806, 31 грн. (14 340 155 грн. - 1 712 806, 31 грн. = 12 627 348, 60 грн.); у справі № 914/1299/24 була стягнута сума основного боргу за Договором субпідряду в розмірі 2 729 870 грн. (12 627 348, 60 грн. - 2 729 870 грн. = 9 897 478, 60 грн.); у справі № 914/1989/24 була стягнута сума основного боргу за Договором субпідряду в розмірі 800 000 грн. (9 897 478,60 грн. - 800 000 грн. = 9 097 478, 60 грн.); у справі № 914/350/25 була стягнута сума основного боргу за Договором субпідряду в розмірі 1 700 000 грн. (9 097 478, 60 грн. - 1 700 000 грн. = 7 397 478, 60 грн.).

Таким чином, станом на 25 липня 2025 року нестягнута сума основного боргу за Договором субпідряду становить 7 397 478, 60 грн.

З урахуванням збільшення розміру позовних вимог у справі 914/939/25, заявлено до стягнення частину основного боргу 5 262 000, 00 грн., що є меншим за загальну суму основного боргу 7 397 478, 60 грн. Залишок суми основного боргу, не заявлений до стягнення у даній справі, становить 2 135 478, 60 грн. (7 397 478, 60 - 5 262 000 = 2 135 478, 60). Цей залишок суми основного боргу 2 135 478, 60 грн. стягується у справі № 914/1398/24.

Відтак, позивач просить у даній справі стягнути з відповідача, згідно поданої заяви про збільшення позовних вимог 8 974 489,33грн. заборгованості, з яких: 5 262 000,00 грн. - сума основного боргу; 3 142 463, 36грн. - інфляційне збільшення та 570 025, 97 грн. - 3% річних.

29 липня 2025 року між ТзОВ "ЗДР" (Сторона 1) та ТзОВ "Корс-7" (Сторона 2) укладено Договір про відступлення прав вимоги.

Предметом цього договору є відступлення Стороною 1 Стороні 2 належні Стороні 1 Права вимоги (належні Стороні 1, як кредитору, права вимоги до боржника щодо отримання (стягнення) суми Загальної суми заборгованості, включаючи всі права грошової вимоги, засоби захисту прав, які доступні Стороні 1 у якості кредитора) щодо стягнення (отримання) з (від) Боржника Загальної суми заборгованості, в обсязі, що визначається в цьому Договорі, а Сторона 2 зобов`язується прийняти Право вимоги та перераховувати на корнеті» Сторони і грошову суму в розмірі Ціни Договору (п.31.) на умовах нього Договору.

Відповідно до умов цього Договору, ТзОВ "ЗДР" відступило ТОВ "Корс-7" належні ТзОВ "ЗДР", як кредитору, права вимоги до Акціонерного товариства "ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ", що діє в Україні через Представництво "ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ"" щодо отримання (стягнення) суми заборгованості за Договором субпідряду №ЗП-112/1-01/12/20 у розмірі 8 974 489 (вісім мільйонів дев`ятсот сімдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят дев`ять) гривень 33 коп., з яких: 5 262 000 грн. (сума основного боргу); 3 142 463, 36 грн. (інфляційне збільшення) + 570 025, 97 грн. (штрафні санкції у вигляді 3% річних), які заявлені до стягнення у справі №914/939/25. Пунктом 2.1 Договору про відступлення прав вимоги від 29 липня 2025 року сторони визначили, що права вимоги переходять від Сторони 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗДР" на користь Сторони-2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Корс-7" з моменту підписання (укладення) цього Договору, про що укладається відповідний Акт приймання-передачі Прав вимоги між Стороною-1 та Стороною-2.

Перехід прав вимоги підтверджується Актом приймання-передачі прав вимоги від 29 липня 2025 року, який додано до матеріалів поданих заяв, відповідно до якого передано всі права грошових вимог у справі №914/939/25, засоби захисту прав, які доступні Стороні 1 у якості кредитора, а також всі необхідні документи, що підтверджують право вимоги.

07.08.2025 року через систему "Електронний суд" представником позивача подано заяву про заміну сторони її правонаступником, а саме - замінити первісного позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗДР" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Корс-7". Заяву розглянути без участі представника ТОВ "ЗДР". 07.08.2025 року через систему "Електронний суд" представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Корс-7", м. Запоріжжя подано заяву про заміну сторони її правонаступником - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗДР" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Корс-7". Питання про заміну ТОВ "ЗДР" на його правонаступника та в подальшому розглянути справу без участі ТОВ "Корс-7".

Ухвалою суду від 07.08.2025 року замінено первісного позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗДР" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Корс-7" (Адреса місцезнаходження: м. Запоріжжя, бул. Будівельників, буд. 23, тел. , Код , Розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в АТ "А-БАНК", м. Київ , МФО 307770, ЄДРПОУ банку 14360080).

Норми права та мотиви суду.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Згідно статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Як встановлено судом, підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір субпідряду № ЗП-112/1-01/12/20 про виконання робіт на проекті Будівництво автотранспортної магістралі через р. Дніпро в м. Запоріжжі (автомобільна дорога Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя (через м. Кременчук) Маріуполь Під`їзд до о. Хортиця (автотранспортна магістраль через р. Дніпро в м. Запоріжжя) (І черга будівництва) від 01.12.2020.

Відповідно до частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з статтею 839 Цивільного кодексу України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

Разом з тим, нормами статті 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Судом встановлено, що умовами укладеного між сторонами договору передбачено обов`язки субпідрядника виконати передбачені роботи, а також здійснити поставку металевих елементів підряднику. При цьому, також передбачено окремо обов`язок підрядника прийняти і оплатити вартість поставлених металевих елементів субпідрядником та обов`язок прийняти і оплатити виконані субпідрядником роботи.

Договір укладений між сторонами є змішаний та містить елементи договору поставки та підряду, оскільки передбачає умови, зокрема про поставку металоконструкцій субпідрядником та обов`язок підрядника прийняти та оплатити сталеві елементи окремо від прийняття і оплати виконаних робіт.

Позовні вимоги обґрунтовані, зокрема, підписаними сторонами видатковими накладними, специфікаціями до видаткових накладних та товарно-транспортними накладними, складання яких є характерним для виконання договорів поставки.

Як встановлено рішенням Господарського суду Львівської області від 18.03.2024 у справі № 914/1573/23, на виконання умов Договору позивач поставив відповідачу товар за видатковими накладними, наявними у матеріалах справи №914/1573/25.

В раніше ухвалених рішеннях (рішенні господарського суду Львівської області від 15.06.2022 року у справі № 914/3550/21; рішенні господарського суду Львівської області від 18.03.2024 року у справі № 914/1573/23; рішенні господарського суду Львівської області від 09.01.2025 року у справі № 914/1299/24; рішенні господарського суду Львівської області від 28.01.2025 року у справі № 914/1989/24; рішенні господарського суду Львівської області від 08.04.2025 року по справі № 914/350/25) встановлено, що станом на 31.08.2021 рік заборгованість на користь ТзОВ «ЗДР» становить 15 458 196, 55грн.

За зазначеними вище рішеннями було стягнуті суми основного боргу, таким чином, станом на 25 липня 2025 року нестягнута сума основного боргу за Договором субпідряду становить 7 397 478, 60 грн.

З урахуванням збільшення розміру позовних вимог у справі 914/939/25, заявлено до стягнення частину основного боргу у даній справі у сумі 5 262 000,00грн., яка доведена матеріалами справи та фактичними обставинами у справі.

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 599 Цивільного кодексу України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до пункт 4.3 договору перебачено, що кожна одиниця устаткування, сталевих елементів, сировини стає власністю замовника в будь-який з нищенаведених моментів, в залежності від того, який з них настав раніше, без прав вимоги або інших обтяжень, серед яких зазначено і момент доставки на будівельний майданчик.

Металоконструкції доставлено на будівельний майданчик згідно з видатковими накладними, тобто на них набуто право власності, проте оплати не здійснено, в матеріалах справи такі докази оплати відсутні.

При цьому, враховуючи умови укладеного договору та відсутність строку оплати отриманого товару відповідачем у підписаних специфікаціях та видаткових накладних, а також виходячи із змісту частини 2 статті 530, частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України обов`язок щодо оплати вартості отриманого товару виник у відповідача саме з моменту прийняття товару і підписання відповідних документів.

Згідно з матеріалами справи, жодних зауважень зі сторони відповідача у видаткових накладних та специфікаціях не зазначено. Видаткові накладні підписані та скріплені печаткою зі сторони відповідача.

Підписання відповідачем накладних, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і які відповідають вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксують факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що дослідженні в ході судового розгляду, доказів повної сплати основного боргу за договором субпідряду № ЗП-112/1-01/12/20 від 01.12.2020 суду не представлено.

У відповідності із статтею 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 599 Цивільного кодексу України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу за договором субпідряду № ЗП-112/1-01/12/20 від 01.12.2020 (з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) в розмірі 5 262 000,00грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо стягнення інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Дана правова позиція викладена постановою Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18.

Суд, перевіривши розрахунки позивача щодо стягнення 3 142 463,36грн. - інфляційних нарахувань, які обраховувались від простроченої суми основного боргу, яка підлягала сплаті за період з 01.09.2021 року по 25.03.2025 рік, прийшов до висновку, що позивачем зазначено правильну суму боргу від якої здійснювалось нарахування інфляційних втрат та період, відтак стягненню з відповідача на користь позивача підлягають інфляційні втрати в сумі 3 142 463,36грн.

Щодо стягнення 3% річних суд зазначає наступне.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків щодо своєчасної та повної оплати вартості поставленого товару позивачем нараховано відповідачу 3% річних від простроченої основної суми боргу, заявленої у даній справі, яка підлягала сплаті за період з 01.09.2021 року по 25.03.2025 рік у розмірі 570 025,97грн.

Cплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд, здійснивши перевірку нарахування позивачем 3% річних, з врахуванням ч. 5 ст. 253 ЦК України, дійшов висновку, що позивачем зазначено правильний період прострочення грошового зобо`язання та сума від якої нараховувались 3% річних. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 3 % річних в сумі 570 025,97грн.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач не спростував доводів щодо існування простроченої заборгованості, а суд не виявив на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а стягненню підлягає: 5 262 000,00 грн. - сума основного боргу; 3 142 463, 36грн. - інфляційне збільшення та 570 025, 97 грн. - 3% річних.

Судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову до суду та поданні заяви про збільшення розміру позовних вимог, позивачем було сплачено судовий збір на загальну суму 107 781,00грн., що підтверджується платіжною інструкцією №8 від 03.02.2025 року на суму 35 927,00 грн., платіжною інструкцією № 6 від 03.02.2025 року на суму 35 927,00 грн., платіжною інструкцією № 7 від 03.02.2025 року на суму 35 927,00 грн.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позову немайнового характеру встановлено ставку судового збору у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позову майнового характеру, встановлено ставку судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2025 рік", з 1 січня 2025 року для працездатних осіб встановлено прожитковий мінімум на рівні 3 028,00 грн.

Враховуючи вищевказане, позивач при зверненні до суду з позовом в загальному порядку, з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, мав би сплатити 107693,87 грн. судового збору.

Згідно з положеннями пункту 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, 87,13 грн. судового збору підлягатимуть поверненню позивачу з підстави внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом у випадку подання позивачем до суду відповідного клопотання про повернення судового збору.

Оскільки спір виник з вини відповідача, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 107 693,87грн. відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України необхідно покласти на відповідача.

Щодо стягнення витрат на професійну допомогу, які заявлені позивачем суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Стаття 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" надає перелік видів адвокатської діяльності.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, суд враховує, що подані документи не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з відповідача, оскільки цей розмір має бути не лише доведений, документально обґрунтований, а й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Позивач зазначає у заяві про розподіл судових витрат за вх.№19950/25, що позовна заява була складена адвокатом Балика П.О. та у позовній заяві був зазначений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат.

Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗДР" укладено з адвокатом Балика Павлом Олександровичем договір про надання правової допомоги від 12.09.2022 року.

Пунктом 1.1. договору передбачено, що адвокат зобов`язується надати правову допомогу, в тому числі, за окремими дорученнями клієнта.

Пунктом 2.3. договору сторони погодили, що клієнт несе обов`язки, зокрема, сплатити гонорар адвокату чи його заступнику в розмірі та в строк згідно цього договору.

Відповідно до пунктів 4.1.-4.3. договору сторони погодили, що на визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначені обґрунтованого розміру гонорару. Гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється додатковою угодою до цього договору. Оплата гонорару та сплата коштів, необхідних для покриття фактичних витрат, здійснюється у порядку та строки, передбачені додатковою угодою.

20.05.2025 року між адвокатом Балика П.О. та позивачем укладена додаткова угода до Договору. Повноваження адвоката Балика Павла Олександровича підтверджуються ордером серія АР №1098177 від 13.09.2022; свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №001337 від 29.06.2017, виданим Радою адвокатів Запорізької області, відповідно до рішення Ради адвокатів Запорізької області від 29.06.2017 №10.

На виконання умов договору Позивачу надано послуги адвокатом в розмірі 39 000,00 грн., що підтверджується звітом про виконання доручення у справі №914/939/25, а саме: участь у чотирьох судових засіданнях та складення документів у даній господарській справі, які перелічені у даному звіті.

При цьому згідно з статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75 - 79 ГПК України.

Беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, зокрема, підготовку процесуального документа, виступ в суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №910/7586/19, від 20.07.2021 у справі №922/2604/20, від 01.12.2021 у справі №641/7612/16-ц.

Одночасно, суд зазначає, що за практикою Верховного Суду (пункти 4.12 - 4.14 постанови від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19) під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

- має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у ч. 4 ст. 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

- з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст. 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Слід зазначити, що відповідачем не заявлено клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76 - 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ" (Турецька Республіка), що діє в Україні через Представництво "ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ" (79037, м. Львів, вул. Богдана Хмельницького, будинок 212, корпус 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Корс-7» (69123, м. Запоріжжя, вул. Будівельників, будинок 23, ) 8 974 489,33грн., з якої: 5 262 000,00грн. - основний борг, 3 142 463,36грн. - інфляційні втрати, 570 025,97грн. - 3% річних, 107 693,87грн. судового збору та 39 000,00грн. витрат на правову допомогу.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст складено та підписано 13.08.2025 року.

Суддя Коссак С.М.