ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року Справа № 915/214/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Адаховської В.С.

при секретарі судового засідання Шараєвій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "НФМ АГРО" (51200, Дніпропетровська обл., м. Новомосковськ, вул. Зіни Бєлої, буд. 156, кв. 8, кімн. 5, ідентифікаційний код 39206071, поштова адреса: 49019, м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, буд. 9Б-1, е-mail: ) представник Познянський В.А. (е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до відповідача: Приватного підприємства "Хлібороб Врадіївщини" (56301, Миколаївська обл., Врадіївський р-н, смт. Врадіївка, вул. Героїв Врадіївщини, буд. 129; ідентифікаційний код 39223579)

про: стягнення 541325,39 грн (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 24.11.2021)

Представники учасників справи в судове засідання не з`явилися

У С Т А Н О В И В:

До Господарського суду Миколаївської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "НФМ АГРО" з позовною заявою, в якій просить суд:

- стягнути з Приватного підприємства "Хлібороб Врадіївщини" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НФМ АГРО" заборгованість в сумі 477091,76 грн, яка складається з: 452808,65 грн - основного боргу за договором поставки сільськогосподарської техніки №Н-190 Т-20 від 05.08.2020, 4856,61 грн - відсотків річних, 19426,50 грн - пені;

- стягнути з Приватного підприємства "Хлібороб Врадіївщини" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НФМ АГРО" судові витрати у справі.

Ухвалою суду від 02.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 31 березня 2021 року о 10:00.

31.03.2021 підготовче засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого у справі судді на лікарняному.

Ухвалою суду від 30.04.2021 підготовче засідання у справі призначено на 19.05.2021 об 11:00.

19.05.2021 підготовче засідання не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого у справі судді.

Ухвалою суду від 20.08.2021 призначено підготовче засідання на 08 вересня 2021 року об 11:30.

08.09.2021 судове засідання не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого у справі судді.

Ухвалою суду від 29.12.2021 підготовче засідання у справі призначено на 13.01.2022 об 11:30.

13.01.2022 підготовче засідання не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого у справі судді.

Ухвалою суду від 21.01.2022 підготовче засідання у справі призначено на 03.02.2022 об 11:30.

03.02.2022 підготовче засідання не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого у справі судді.

Ухвалою суду від 11.02.2022 підготовче засідання у справі призначено на 22 лютого 2022 року о 10:00.

До господарського суду Миколаївської області від позивача надходили заяви про збільшення позовних вимог б/н від 14.05.2021 (вх. №8199/21 від 28.05.2021), б/н від 13.09.2021 (вх. №14165/21 від 20.09.2021) та б/н від 24.11.2021 (вх. №17814/21 від 26.11.2021), в яких позивач збільшував розмір пені та 3% річних, внаслідок здійснення перерахунку заявлених до стягнення сум.

Позивачем до вказаних заяв додано докази доплати судового збору.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог прийняті судом до розгляду. Позовні вимоги розглядаються з урахуванням останньої заяви б/н від 24.11.2021 (вх. №17814/21 від 26.11.2021), в якій позивач просить стягнути з відповідача 452808,65 грн - основного боргу, 15390,34 грн - відсотків річних, 73126,40 грн - пені, а також судові витрати у справі.

Ухвалою суду від 22.02.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.03.2022 об 11:00.

24.03.2022 судове засідання не відбулося у зв`язку з обставинами, які зумовили загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах військової агресії Російської Федерації проти України.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 24.02.2022, який неодноразово було продовжено, шляхом затвердження Верховною Радою України відповідних Указів Президента України про продовження строку дії воєнного стану.

Відповідно до положень частини 7 статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи, зокрема, неможливість Господарським судом Миколаївської області здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Голова Верховного Суду розпорядженням від 22.03.2022 № 12/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ на Господарський суд Одеської області.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 25.07.2022 № 41 з 26 липня 2022 року відновлено територіальну підсудність судових справ Господарського суду Миколаївської області. Господарському суду Одеської області вказано забезпечити розгляд справ (проваджень), які до 25 липня 2022 року включно надійшли на розгляд цього суду відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 22 березня 2022 року № 12/0/9-22.

Ухвалою суду від 08.02.2024 призначено судове засідання на 29.02.2024 о 15:00, постановлено провести розгляд справи поза межами встановленого ГПК України строку у розумний строк, тривалість якого обумовлюється введенням в Україні за указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, воєнного стану через військову агресію Російської Федерації проти України; повідомлено учасників судового процесу, що у зв`язку з набранням чинності з 18.10.2023 змін до Господарського процесуального кодексу України, учасники судових проваджень, визначених у статті 6 ГПК України, зобов`язані зареєструвати свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, та про можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

29.02.2024 від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, сформоване в системі "Електронний суд" №б/н від 29.02.2024 (вх. №2375/24), в якому позивач підтримує позовні вимоги та просить задовольнити позовні вимоги та провести судове засідання за відсутності його представника.

Ухвалою суду від 30.06.2025 призначено судове засідання на 28.07.2025 о 16:00.

Відповідач своїх аргументів та заяв по суті справи не надав.

Ухвала Господарського суду Миколаївської області про відкриття провадження у справі №915/214/21 від 02.03.2021 була направлена відповідачу рекомендованим листом та отримана останнім 09.03.2021.

Також, 08.05.2021 відповідачем отримано ухвалу суду від 30.04.2021, 04.01.2022 отримано ухвалу суду від 29.12.2021, 28.01.2022 отримано ухвалу суду від 21.01.2022, 18.02.2022 отримано ухвалу суду від 11.02.2022, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з приписами ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Розгляд справи здійснено поза межами встановленого ГПК України строку у розумний строк, тривалість якого обумовлюється введенням в Україні Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, воєнного стану через військову агресію Російської Федерації проти України.

В судове засідання 28.07.2025 учасники справи своїх представників не направили, про час і місце проведення засідання були повідомлені належним чином.

Так, позивач отримав ухвалу суду від 30.06.2025 в кабінет електронного суду 02.07.2025, що підтверджується довідкою про доставку в кабінет електронного суду від 03.07.2025.

Копія ухвали суду від 30.06.2025, направлена на поштову адресу відповідача, повернена до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою від 11.07.2025 "адресат відсутній за вказаною адресою".

Судом перевірено відомості щодо адреси місцезнаходження відповідача за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та встановлено, що процесуальний документ надіслано зазначеній юридичній особі в порядку, визначеному чинним процесуальним законодавством.

За правилами п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи наведене та те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності представників сторін.

Відповідно до змісту статті 240 ГПК України, 28.07.2025 за результатами розгляду даної справи, судом складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення без проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

05.08.2020 між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як покупцем, укладено договір поставки сільськогосподарської техніки №Н-190 Т-20 (надалі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця сільськогосподарську техніку (далі по тексту - товар) згідно з умовами оплати, які викладені в п. 2.3 та Графіку внесення платежів, зазначеному в Додатку №2.

Згідно з пунктом 1.2 Договору найменування товару, його кількість, ціна товару в гривнях та її еквівалент в іноземній валюті, строк передачі товару покупцю та базис поставки визначені в Додатку №1, графік внесення платежів визначений в Додатку №2, які є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що ціна товару (сума договору) вказана в Додатку №1. Сторони встановлюють ціну товару в гривнях, а також встановлюють грошовий еквівалент в іноземній валюті - Євро (надалі еквівалент), який визначено по курсу продажу Євро на Українській міжбанківській валютній біржі (далі - УМВБ) на момент закриття торгів колонка продажу Євро на день, який передує дню підписання цього договору. Загальна сума договору складається з суми всіх платежів, здійснених покупцем на підставі виставлених постачальником рахунків згідно договору. Графік внесення платежів вказаний в Додатку №2.

Відповідно до п. 2.2 Договору на момент підписання цього договору загальна вартість товару становить 526137,94 грн, в т.ч. ПДВ 20% - 87689,66 грн. Грошовий еквівалент в іноземній валюті становить 16150,00 Євро.

За умовами пункту 2.3 Договору протягом терміну дії договору грошові зобов`язання покупця існують і підлягають сплаті в гривнях згідно Графіку внесення платежів, зазначеному в Додатку №2, що є невід`ємною частиною даного договору. 2.3.1. Першій платіж у розмірі 5,88% від загальної вартості товару здійснюється покупцем в строк до 06 серпня 2020 року. 2.3.2. Другий платіж у розмірі 35,29% від загальної вартості товару здійснюється покупцем у строк до 21 серпня 2020 року. 2.3.3. Третій платіж у розмірі 58,82% від загальної вартості товару здійснюється покупцем в строк до 20 жовтня 2020 року.

Крім того, у пункті 2.4 Договору сторони домовилися, що сума кожного платежу відповідно до п.п. 2.3.1.-2.3.3. підлягає індексації (коригуванню) на коефіцієнт, який визначається шляхом ділення курсу на момент закриття торгів, колонка (Ask) Євро на міжбанківському валютному ринку в день, що передує дню платежу, на курс на момент закриття торгів, колонка (Ask) Євро на міжбанківському валютному ринку в день, який передує дню підписання цього Договору, що становить 32,5782 гривень за один Євро, при цьому підписання додаткових угод та надсилання повідомлень покупцю не вимагається.

Згідно з пунктом 4.4 Договору при передачі товару обов`язково складається Акт приймання передачі, в якому вказується стан товару на момент передачі.

Додатком №1 до Договору було визначено: Товар (сільськогосподарська техніка), що постачається покупцю, а саме: - жниварка для збирання соняшника Dominoni FREE SUN GF760, б/в, в кількості 1 шт. базовою вартістю 526137,94 грн з ПДВ, що еквівалентно сумі у розмірі 16150,00 Євро; Базис поставки товару - EXW (Миколаївська обл, Врадіївський р-н, смт Врадіївка); термін поставки товару - протягом 5-ти робочих днів.

Додатком №2 до Договору передбачено наступний порядок розрахунків: перший платіж у сумі 30949,29 грн, що еквівалентно сумі у розмірі 950,00 Євро за курсом продажу 32,5782 грн за 1 Євро та становить 5,88% вартості товару, підлягає сплаті в термін до 06.08.2020; другий платіж у сумі 185695,74 грн, що еквівалентно сумі у розмірі 5700,00 Євро за курсом продажу 32,5782 грн за 1 Євро та становить 35,29% вартості товару, підлягає сплаті в термін до 21.09.2020; останній платіж у сумі 309492,90 грн, що еквівалентно сумі у розмірі 9500,00 Євро за курсом продажу 32,5782 грн за 1 Євро та становить 58,82% вартості товару, підлягає сплаті в термін до 20.10.2020.

На виконання умов Договору позивач забезпечив доставку товару на склад покупця та передав товар відповідачу в оренду до моменту повної оплати вартості товару, що підтверджується підписаними сторонами договору оренди сільськогосподарської техніки №Н-013А-20 від 05.08.2020 та Актом приймання-передачі об`єкта оренди №1 від 06.08.2020.

Позивач зазначає, що товар перебуває у користуванні відповідача та використовується ним за цільовим призначенням.

Виходячи з умов пункту 2.3.2 Договору та Додатку №2 до Договору остаточний розрахунок за поставлену сільськогосподарську техніку в розмірі, еквівалентному сумі 9500,00 Євро, повинен був бути здійснений відповідачем у термін до 20.10.2020.

Відповідач свої зобов`язання щодо здійснення остаточного розрахунку за отриманий товар не виконав неналежним чином, здійснивши часткову оплату в розмірі 90949,28 грн, що еквівалентно 2744,41 Євро, а саме:

- в рахунок оплати першого платежу відповідачем платіжним дорученням №409 від 05.08.2020 здійснено оплату на суму 30949,28 грн, що еквівалентно 950,00 Євро за курсом продажу 32,5782 грн за 1 Євро;

- в рахунок оплати другого платежу відповідачем платіжним дорученням №468 від 13.10.2020 здійснено оплату на суму 50000,00 грн, що еквівалентно 1494,84 Євро за курсом продажу 33,4484 грн за 1 Євро; платіжним дорученням №493 від 10.11.2020 здійснено оплату на суму 10000,00 грн, що еквівалентно 299,57 Євро за курсом продажу 33,3812 грн за 1 Євро.

Залишок заборгованості за поставлену сільськогосподарську техніку в розмірі 452808,65 грн, що еквівалентно сумі 13405,59 Євро станом на момент закриття торгів 16.02.2021, відповідачем до даного часу не погашено, в тому числі:

- за другим платежем в сумі 131921,45 грн, що еквівалентно сумі 3905,59 Євро за курсом продажу 33,7776 грн за 1 Євро станом на момент закриття торгів 16.02.2021;

- за останнім платежем в сумі 320887,20 грн, що еквівалентно сумі 9500,00 Євро за курсом продажу 33,7776 грн за 1 Євро станом на момент закриття торгів 16.02.2021.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, позивач звернувся до господарського суду з даним позовом, у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить стягнути з відповідача 452808,65 грн - основного боргу за договором поставки сільськогосподарської техніки №Н-190 Т-20 від 05.08.2020, 15390,34 грн - відсотків річних, 73126,40 грн - пені.

Правовідносини, що виникли між сторонами, виникли із договору поставки.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Господарським законодавством передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) в зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язаний прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України)).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Так, згідно з частиною 1 статті 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

У відповідності до частини 2 статті 524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Частинами 1, 2 статті 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони (ст. 193 ГК України).

Положеннями ст. 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилось неможливим внаслідок дії непереборної сили.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пункт 1 статті 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що позивач поставив відповідачу товар за Договором на загальну суму 526137,94 грн, що еквівалентно 16150,00 Євро, який мав бути оплачений останнім в кінцевий термін до 20.10.2020. Однак, відповідач свої зобов`язання виконав лише частково та з порушенням встановленого строку на загальну суму 90949,28 грн, що еквівалентно 2744,41 Євро, у зв`язку з чим у нього на даний час існує заборгованість в розмірі 452808,65 грн, що еквівалентно 13405,59 Євро за курсом продажу 33,7776 грн за 1 Євро станом на 16.02.2021.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 452808,65 грн, що еквівалентно 13405,59 Євро, підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення 3% річних, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунками позивача сума нарахованих 3% річних за сукупний період з 22.09.2020 по 30.11.2021 становить 15390,34 грн.

Перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування 3% річних судом встановлено, що позивачем не правильно здійснено розрахунок, а саме позивач не враховував загальну кількість днів у 2020 році (366 днів), зазначивши в розрахунку помилково 365 днів.

За такого, судом здійснено перерахунок розміру 3% річних за допомогою програми ІpLex та встановлено, що обґрунтованою сумою нарахування 3% річних, з урахуванням визначених позивачем бази та періодів нарахування, є 15381,91 грн, які і підлягають стягненню з відповідача.

З огляду на що, суд відмовляє позивачу в стягненні з відповідача 3% річних у сумі 8,43 грн (15390,34 - 15381,91).

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені, суд зазначає наступне.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 7.2 Договору у випадку прострочення терміну оплати, встановленого умовами цього договору, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення з моменту виникнення заборгованості за весь строк прострочення сплати заборгованості та суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції.

За розрахунками позивача сума нарахованої пені за сукупний період з 22.09.2020 по 30.11.2021 становить 73126,40 грн.

Відповідно до частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Наведеною нормою передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Отже, встановивши розмір, термін і порядок нарахування штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання, законодавець передбачив також і право сторін врегулювати ці відносини у договорі. Тобто сторони мають право визначити у договорі не лише інший строк нарахування штрафних санкцій, який обчислюється роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України), а взагалі врегулювати свої відносини щодо нарахування штрафних санкцій на власний розсуд (ч. 3 ст. 6 ЦК України), у тому числі, мають право пов`язувати період нарахування пені з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (фактичний момент оплати). Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 21.06.2017 зі справи №910/2031/16 та Верховного Суду від 10.04.2018 зі справи №916/804/17.

При цьому, у кожному конкретному випадку господарські суди повинні належним чином проаналізувати умови укладених між сторонами договорів щодо нарахування штрафних санкцій, та встановити, чи містить відповідний пункт договору або певний термін, шляхом вказівки на подію (день сплати заборгованості, день фактичної оплати, фактичний момент оплати), або інший строк, відмінний від визначеного ч. 6 ст. 232 ГК України, який є меншим або більшим шести місяців (постанова Верховного Суду від 20.08.2021 року у справі №910/13575/20).

Дослідивши умови договору, суд дійшов висновку, що п. 7.2. Договору містить інший строк, відмінний від встановленого ч. 6 ст. 232 ГК України, а саме вказівку про нарахування пені "за весь строк прострочення сплати заборгованості".

Перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування пені судом встановлено, що позивачем, як і в розрахунку 3% річних позивач не враховував загальну кількість днів у 2020 році (366 днів), зазначивши в розрахунку помилково 365 днів.

За такого, судом здійснено перерахунок розміру пені за допомогою програми ІpLex та встановлено, що обґрунтованою сумою нарахування пені, з урахуванням визначених позивачем бази та періодів нарахування, є 73092,67 грн, які і підлягають стягненню з відповідача.

З огляду на що, суд відмовляє позивачу в стягненні з відповідача пені в сумі 33,73 грн (73126,40 - 73092,67).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч. 4 ст. 74 ГПК).

У ст. 75 ГПК наведені підстави звільнення від доказування. До таких підстав, зокрема належать: визнання обставин учасниками справи; визнання судом обставин загальновідомими; встановлення обставин рішенням суду, що набрало законної сили, в господарській, цивільній або адміністративній справі, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи ( ч. 1 ст. 73 ГПК).

Ці дані, встановлюються письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків (ч. 2 ст. 73 ГПК).

Будь-яких доказів того, що відповідач виконав свої зобов`язання за Договором, останній, у порушення приписів ст. 73, 74 ГПК України, суду не надав, тобто не довів безпідставність позовних вимог.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "НФМ АГРО" підлягають задоволенню частково.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема відомості про розподіл судових витрат.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Задовольнити позов частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Хлібороб Врадіївщини" (56301, Миколаївська обл., Врадіївський р-н, смт. Врадіївка, вул. Героїв Врадіївщини, буд. 129; ідентифікаційний код 39223579) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НФМ АГРО" (51200, Дніпропетровська обл., м. Новомосковськ, вул. Зіни Бєлої, буд. 156, кв. 8, кімн. 5, ідентифікаційний код 39206071) 452808,65 грн - основного боргу, 15381,91 грн - 3% річних, 73092,67 грн - пені, а також 8119,25 грн судового збору.

3. Відмовити в задоволенні решти позову.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтями 253, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано судом 07.08.2025.

Суддя В.С. Адаховська