ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2025м. ДніпроСправа № 904/2915/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Перової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, матеріали справи

за позовом Дніпровської міської ради, 49000, м.Дніпро, просп.Дмитра Яворницького, буд.75,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Жасмі-Трейд", 49033, м.Дніпро, просп.Богдана Хмельницького, буд.122,

про стягнення безпідставно збережених коштів

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

03.06.2025 Дніпровська міська рада звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про забезпечення позову до його пред`явлення, в якій просить вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Жасмі-Трейд" (), а саме: будівлі та споруди (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер відомостей про речове право 19334633), що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Сонячна Набережна, 108, в межах суми позовних вимог у розмірі 484 907,17грн та на грошові кошти, що обліковуються на розрахункових рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю Жасмі-Трейд () у розмірі 484 907,17грн до набрання рішенням у справі законної сили.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2025 справу № 904/2915/25 передано на розгляд судді Перовій О.В.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.06.2025 у справі № 904/2915/25 заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову задоволено частково, накладено арешт на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Жасмі-Трейд" (), а саме: будівлі та споруди (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер відомостей про речове право 19334633), що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Сонячна Набережна, 108, в межах суми позовних вимог у розмірі 484 907,17грн та на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю Жасмі-Трейд () у межах суми стягнення у розмірі 484 907,17грн (чотириста вісімдесят чотири тисячі дев`ятсот сім гривень 17 копійок) до набрання рішенням у справі законної сили та в іншій частині заяви про забезпечення позову відмовлено.

Дніпровська міська рада звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Жасмі-Трейд про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної власності за кадастровим номером :09:265:0011 без достатньої правової підстави у розмірі 484 907,17грн.

Також позивач просить суд судові витрати покласти на відповідача.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2025 справу № 904/2915/25 передано на розгляд судді Перовій О.В.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Щодо дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом.

Відповідно до частини третьої статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Частиною сьомою статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Судом було з`ясовано, що відповідач має зареєстрований електронний кабінет в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, тому ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2025 була направлена відповідачу до його електронного кабінету, про що свідчить довідка про доставку електронного листа від 30.06.2025.

За змістом частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Суд з`ясував, що відповідно до довідки про доставку електронного листа ухвала суду від 27.06.2025 була доставлена до електронного кабінету відповідача 30.06.2025 о 17:43 (а.с.142).

З урахуванням положень частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України 01.07.2025 відповідач отримав ухвалу суду від 30.06.2025.

Крім того, суд наголошує, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" убачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Так, згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, зокрема, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2025 (https://reyestr.court.gov.ua/ Review/128483273) надіслано судом 30.06.2025, зареєстровано в реєстрі 30.06.2025 та забезпечено надання загального доступу 01.07.2025, тобто завчасно; отже у позивача та відповідача були всі дані, необхідні для пошуку та відстеження руху справи, а також поданими у ній заявами по суті справи, а також реальна можливість отримання такої інформації також із вказаного відкритого джерела (у Єдиному державному реєстрі судових рішень).

Отже відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі.

Так, ухвалою суду від 27.06.2025, з урахуванням вимог частини восьмої статті 165 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ураховуючи встановлену судом вище дату отримання ухвали суду відповідачем (01.07.2025), граничним строком для подання відзиву на позовну заяву було 16.07.2025.

Також судом були враховані положення, встановлені Нормативами і нормативними строками пересилання поштових відправлень та поштових переказів, затвердженими наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 за № 173/24950, відповідно до яких нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2; між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3; між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву.

Зважаючи на предмет та підстави позову у даній справи, суд доходить висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

Більше того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись за рахунок порушення права позивача на розумність строків розгляду справи судом (на своєчасне вирішення спору судом), що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини другої статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже у статті 248 Господарського процесуального кодексу України законодавець визначив межі розумного строку для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, а саме: не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Крім того, згідно з частинами другою, третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини восьмої статті 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною четвертою статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на земельній ділянці за адресою: вул. Сонячна Набережна, 108 розташовані будівлі та споруди автозаправної станції № 20, а саме: операторська літ. А-1, Ганок літ. а, Ганок літ. а1, Ганок літ. а2, Ганок літ. а3. Загальна площа-42,5 кв.м.; Будівля СТО літ. В-1, Прибудова літ. в-1. Загальна площа-207,5 кв.м.; Навіс літ. Г; Навіс літ. Д; Вбиральня літ. Ж; Будівля магазину літ.З-1 загальною площею-23,2 кв.м.; № 1-Паливо-роздавальна колонка; № 2-Паливо-роздавальна колонка; № 3-Паливо-роздавальна колонка; №4-Паливо-роздавальна колонка; №5-Ємність для зберігання паливно-мастильних матеріалів; №6-Ємність для зберігання паливно-мастильних матеріалів; №7-Ємність для зберігання паливно-мастильних матеріалів; №8-Ємність для зберігання паливно-мастильних матеріалів; №9-Ємність для зберігання мастил; №10-Ємність для зберігання мастил; №11-Ємність для зберігання мастил; №12-Колодязь інженерних мереж; №13-Резервуар протипожежного запасу води; №14-Резервуар протипожежного запасу води; №15-Резервуар протипожежного запасу води; №16-Резервуар протипожежного запасу води; №17-Колодязь інженерних мереж з пожежним гідрантом; №18-Цінове табло;№20-Очисна споруда; №21-Очисна споруда; №22-Очисна споруда; №23-Огорожа; №24-Ємність для зберігання зріджених вуглеводневих газів; №25-Колонка газороздавальна; №26-Блискавковідвід; №27-Блискавковідвід; №28-Блискавковідвід; №29-Блискавковідвід; №30-Блискавковідвід; №31-Яма вигрібна; №32-Колодязь інженерних мереж; І-Замощення; ІІ-Замощення; ІІІ-Замощення; ІV-Замощення; V-Замощення.

Власником нерухомого майна за адресою: вул. Сонячна Набережна, 108 у м.Дніпрі, з 02.03.2017 є ТОВ «Жасмі-Трейд» на підставі акту приймання-передачі від 02.03.2017 року, серія та номер: 672,673, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Буцьких О.О.

Інспекцією з державного контролю за використанням та охороною земель Дніпровської міської ради здійснено обстеження земельної ділянки комунальної форми власності за адресою: вул. Сонячна Набережна, 108 (кадастровий номер :09:265:0011), за результатами якого складено акт обстеження земельної ділянки від 20.05.2025 року № 0247.

Зазначеним актом встановлено, що згідно даних з державних реєстрів кадастровий номер земельної ділянки: :09:265:0011; загальна площа земельної ділянки: 0,9481 га; форма власності: комунальна; цільове призначення: 12.04 Для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства автозаправна станція; категорія земель: землі промисловості, транспорту, електронних комунікації, енергетики, оборони та іншого призначення. Доступ до земельної ділянки вільний. Заїзд/виїзд здійснюється зі сторони вул. Сонячної Набережної. На земельній ділянці розташована автозаправна станція, що складається з одноповерхової будівлі операторської, перед якою встановлено металеві навіси на опорах, де розміщено 4 паливороздавальні колонки на бетонній основі; металевих підземних паливних резервуарів. Ліворуч будівлі розташовано автозаправну станцію із газовим балоном. На момент обстеження на території автозаправної станції господарська діяльність з продажу пального, алкогольних напоїв, тютюнових виробів не здійснювалась. Покриття земельної ділянки асфальт, частково має ґрунтове покриття, місцями поросла травою, деревами та кущами.

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державного земельного кадастру відсутні відомості щодо реєстрації речових прав на земельну ділянку по вулиці вул. Сонячна Набережна, 108 у м. Дніпро.

Позивач покликається на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Жасмі-Трейд" використовує земельну ділянку :09:265:0011 без достатньої правової підстави без укладеного договору оренди, за відсутності державної реєстрації речового права на земельну ділянку, відповідно до статей 125, 126 Земельного кодексу України та зберігає кошти, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою, у зв`язку з чим Дніпровська міська рада звернулася із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти за користування земельною ділянкою за період з 26.07.2024 по 29.05.2025 у розмірі 484 907,17грн.

Листом від 30.05.2025 № 1/5-197 комісія з визначення розміру збитків, заподіяних Дніпровській міській раді, власникам землі та землекористувачам при використанні земельних ділянок Дніпровської міської ради, було запропоновано у триденний строк від дня пред`явлення вимоги сплатити кошти. Згаданий лист був залишений відповідачем без відповіді.

Предметом спору є стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування Товариством з обмеженою відповідальністю "Жасмі-Трейд" земельною ділянкою :09:265:0011, яка розташована по вулиці вул. Сонячна Набережна, 108.

Оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи у їх сукупності, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі статтею 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною першою статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За умовами частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків.

Верховний Суд, розглядаючи спори у подібних правовідносинах, у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку із безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Правові підстави користування земельною ділянкою комунальної власності за змістом глави 15 Земельного кодексу України реалізується через право постійного користування або право оренди.

Частиною першою статті 93 і статтею 125 Земельного кодексу України визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини першої статті 96 Земельного кодексу України).

Принцип платного використання землі також передбачено статтею 206 Земельного кодексу України, за змістом якої використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, тут і далі - у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу).

Згідно зі статтями 122 - 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено частиною першою статті 21 Закону України "Про оренду землі".

Водночас Земельний кодекс України регламентує перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду.

Відповідно до частин першої, другої статті 120 цього Кодексу (у редакції, чинній на час набуття відповідачем права власності на нежитлову будівлю, розташовану на земельній ділянці) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Верховний Суд, розглядаючи спори у подібних правовідносинах, у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

Водночас Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі №200/606/18 зазначила, що принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди відомий ще за часів Давнього Риму (лат. superficies solo cedit - збудоване приростає до землі). Цей принцип має фундаментальне значення та глибокий зміст, він продиктований як потребами обороту, так і загалом самою природою речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.

Звідси власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна. Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 15.12.2021 у справі №924/856/20.

Таким чином, положення глави 15, статей 120, 125 Земельного кодексу України, статті 1212 Цивільного кодексу України дають підстави вважати, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, особа, яка придбала такий об`єкт стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований, а відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформлення прав на цю ділянку (без укладення договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, від 13.02.2019 у справі №320/5877/17, у постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі №912/1188/17, від 21.01.2019 у справі №902/794/17, від 04.02.2019 у справі №922/3409/17, від 12.03.2019 у справі №916/2948/17, від 09.04.2019 у справі №922/652/18, від 21.05.2019 у справі №924/552/18, а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі №922/1008/15, від 07.12.2016 у справі №922/1009/15, від 12.04.2017 у справах №22/207/15 і №922/5468/14 та у постанові Верховного Суду від 17.03.2020 у справі №922/2413/19.

Отже, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України. Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц та від 20.09.2018 у справі № 925/230/17.

Суд з`ясував, що за відповідачем з 02.03.2017 на праві приватної власності зареєстровані будівлі та споруди автозаправної станції № 20, а саме: операторська літ. А-1, Ганок літ. а, Ганок літ. а1, Ганок літ. а2, Ганок літ. а3. Загальна площа-42,5 кв.м.; Будівля СТО літ. В-1, Прибудова літ. в-1. Загальна площа-207,5 кв.м.; Навіс літ. Г; Навіс літ. Д; Вбиральня літ. Ж; Будівля магазину літ.З-1 загальною площею-23,2 кв.м.; № 1-Паливо-роздавальна колонка; № 2-Паливо-роздавальна колонка; № 3-Паливо-роздавальна колонка; №4-Паливо-роздавальна колонка; №5-Ємність для зберігання паливно-мастильних матеріалів; №6-Ємність для зберігання паливно-мастильних матеріалів; №7-Ємність для зберігання паливно-мастильних матеріалів; №8-Ємність для зберігання паливно-мастильних матеріалів; №9-Ємність для зберігання мастил; №10-Ємність для зберігання мастил; №11-Ємність для зберігання мастил; №12-Колодязь інженерних мереж; №13-Резервуар протипожежного запасу води; №14-Резервуар протипожежного запасу води; №15-Резервуар протипожежного запасу води; №16-Резервуар протипожежного запасу води; №17-Колодязь інженерних мереж з пожежним гідрантом; №18-Цінове табло;№20-Очисна споруда; №21-Очисна споруда; №22-Очисна споруда; №23-Огорожа; №24-Ємність для зберігання зріджених вуглеводневих газів; №25-Колонка газороздавальна; №26-Блискавковідвід; №27-Блискавковідвід; №28-Блискавковідвід; №29-Блискавковідвід; №30-Блискавковідвід; №31-Яма вигрібна; №32-Колодязь інженерних мереж; І-Замощення; ІІ-Замощення; ІІІ-Замощення; ІV-Замощення; V-Замощення, розташовані по вулиці Сонячна Набережна, 108 у м.Дніпро.

Водночас відповідач з часу набуття права власності на нерухоме майно до теперішнього часу належним чином не оформив речові права щодо спірної земельної ділянки та не сплачував за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі.

Розмір коштів, які підлягають стягненню у даній справі, позивачем розраховано комісією з визначення розміру збитків, заподіяних Дніпровській міській раді, власникам землі та землекористувачам при використанні земельних ділянок Дніпровської міської ради на підставі:

- акту Інспекції з державного контролю за використанням та охороною земель Дніпровської міської ради від 20.05.2025року, складеного за результатами обстеження земельної ділянки з кадастровим номером :09:265:0011 (площа 0,9481 га) з додатками;

- витягу № НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок відповідно до якого розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки складає за 2024 рік 9 719 973,84грн;

- витягу № НВ-025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок відповідно до якого розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки складає за 2025 рік 10 881 985,75грн;

- листа Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 09.05.2025 за № 22249/5/04-36-04-05-12.

Відповідач не є власником земельної ділянки або постійним землекористувачем, а відтак не є платником земельного податку.

Відповідач не є юридичною особою, яка звільняється від обов`язку сплати коштів за користування земельною ділянкою відповідно до статті 297 Податкового кодексу України.

Відповідно до інформації Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради у 2025 році (станом на 05.06.2025) до бюджету Дніпровської міської ради територіальної громади кошти за шкоду, що заподіяна на земельних ділянках державної та комунальної власності, які не надані у користування та не передані у власність, внаслідок їх самовільного зайняття, використання не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу; відшкодування збитків за погіршення якості ґрунтового покриву тощо та за неодержання доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок кошти від Товариства з обмеженою відповідальністю "Жасмі-Трейд" не надходили.

Отже ТОВ Жасмі-Трейд володіє лише нерухомістю, яка знаходиться на спірній земельній ділянці, а з моменту виникнення права власності на вказане нерухоме майно у відповідача виник обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, яка знаходиться під нерухомим майном.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у постанові від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20 виснував, що із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташовано. При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими.

Отже, з дня набуття права власності на об`єкти нерухомого майна, а саме з 02.03.2017, ТОВ "Жасмі-Трейд", як власник такого майна, став фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташоване таке майно, а тому з 02.03.2017 у ТОВ "Жасмі-Трейд" виник обов`язок належним чином оформити правовідносини щодо користування земельною ділянкою (укласти відповідний договір, оформити речові права на земельну ділянку) та сплачувати за користування земельною ділянкою, на якій розташовано майно.

При цьому, необхідно зазначити, що відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 642/4792/17, від 01.08.2022 у справі № 545/40/20, від 05.10.2022 у справі № 915/767/21, від 21.02.2024 у справі № 646/4738/19, від 02.07.2024 у справі № 644/8837/19, від 06.11.2024 у справі № 915/767/21, для застосування положень статті 1212 Цивільного кодексу України не є обов`язковим встановлення сформованості земельної ділянки.

Верховний Суд у постанові від 27.07.2022 у справі №644/3932/18-ц виснував, що посилання відповідача на те, що спірна земельна ділянка не має меж, встановлених у передбачений законом порядку, а також спірній земельній ділянці не присвоєно кадастровий номер, у зв`язку із цим, на її думку, спірна земельна ділянка не може вважатися сформованою об`єктом цивільних прав, що унеможливлює укладення договору оренди землі та сплату орендної плати не можуть бути прийняті до уваги як такі, що не спростовують доводів позивача про фактичне користування відповідачкою земельною ділянкою у зазначених межах відповідно до акту її обстеження, яка огороджена парканом, та не звільняють відповідача від обов`язку слати земельного податку щодо земельних ділянок, відносно яких відсутня довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки, податок на які розраховується у відсотках від добутку базової вартості одного квадратного метра земель міста, помноженої на коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (під житлові та громадську забудову, для промисловості, транспорту тощо), та на зональний коефіцієнт, який характеризує містобудівну цінність території у межах населеного пункту (економіко-планувальної зони) за один квадратний метр оподаткування, відповідно прийнятих та чинних у спірний період рішень міської ради.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 06.12.2023 по справі №643/12527/18.

Так, відповідно до акту обстеження земельної ділянки від 20.05.2025 року № 0247, складеного Інспекцією з державного контролю за використанням та охороною земель Дніпровської міської ради, вказане нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці, площа якої складає 0,9481 га.

Отже ТОВ Жасмі-Трейд зберігає кошти, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою, площею 0,9481 га, за відсутності укладеного договору, тим самим збільшує вартість власного майна, а Дніпровська міська рада втрачає належне їй майно (кошти від орендної плати), тобто відбувся факт безпідставного збереження коштів у розмірі орендної плати відповідачем за рахунок позивача.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам суд виходить, зокрема, із того, що відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно зі статтею 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Комісією з визначення розміру збитків, заподіяних Дніпровській міській раді, власникам землі та землекористувачам при використанні земельних ділянок Дніпровської міської ради, проведено розрахунок недоотриманої орендної плати за користування земельною ділянкою ТОВ Жасмі-Трейд (безпідставно збережених коштів у розмірі належної до сплати орендної плати) за фактичний період використання землекористувачем земельної ділянки, а саме, за період з 26.07.2024 по 29.05.2025, який складає 484 907,17грн.

За результатами перевірки розрахунку позивача судом порушень не встановлено.

З огляду на викладене, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення безпідставно збережених коштів з орендної плати за період з 26.07.2024 по 29.05.2025 у розмірі 484 907,17грн.

Щодо судових витрат.

Згідно із частиною першою статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (стаття 9 Закону України "Про судовий збір").

Оскільки при зверненні до Господарського суду Дніпропетровської області заявлено вимогу майнового характеру (484 907,17грн), позивач сплатив судовий збір у розмірі 7 273,61грн, про що свідчить платіжна інструкція № 1284 від 06.06.2025.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у справі покладається на відповідача у розмірі 7 273,61грн.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Дніпровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Жасмі-Трейд" про стягнення безпідставно збережених коштів задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Жасмі-Трейд", 49033, м.Дніпро, просп.Богдана Хмельницького, буд.122, на користь Дніпровської міської ради, 49044, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, буд.75, кошти у розмірі 484 907,17грн (чотириста вісімдесят чотири тисячі дев`ятсот сім гривень 17 копійок) набутих без достатньої правової підстави внаслідок несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою за кадастровим номером :09:265:0011та судового збору у розмірі 7 273,61грн (сім тисяч двісті сімдесят три гривні 61 копійка).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 08.08.2025

Суддя О.В. Перова