ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.04.2025 Справа № 917/994/24
м. Полтава
про повернення безпідставно збережених коштів у розмірі 1 705 849,51 грн.
Суддя Солодюк О.В.
Секретар судового засідання Олефір О.І.
Учасники справи згідно протоколу судового засідання.
Розглядається позовна заява Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області до Приватного акціонерного товариства "Дніпровська хвиля" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі 1 705 849,51 грн.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 21.06.2024 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі; справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 23.07.2024 на 09:50 год.
Ухвалою суду від 23.07.2024 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відкладено розгляд справи на 10.10.2024 на 11:00 год.
Ухвалою суду від 10.10.2024 відкладено підготовче засідання на 03.12.2024 на 11:50 год.
Ухвалою від 03.12.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 18.02.2025 на 10:00 год.
Судове засідання, призначене на 18.02.2025 на 10:0 год., не відбулося у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. Ухвалою від 27.02.2025 призначено розгляд справи на 29.04.2025 на 10:00 год.
28.04.2025 (вхід. № 5616) від представника позивача до матеріалів справи надійшли додаткові пояснення.
Відповідач відзив на позов, у визначений відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України строк, не подав.
Ухвала про відкриття провадження у справі та наступні ухвали по справі були надіслані відповідачеві рекомендованим листом на зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань адресу. Ухвали повернулися до суду з поштовою відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".
Суд зазначає, що заяв про зміну відповідачем місцезнаходження на адресу суду не надходило.
Також, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь - яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.
Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").
Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.
Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
У зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.
Під час розгляду справи суд дослідив письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
29.04.2025 суд виніс рішення про задоволення позовних вимог.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив.
У зв`язку з утворенням Горішньоплавнівської міської територіальної громади шляхом приєднання Келебердянської та Салівської сільських рад Кременчуцького району, Горішньоплавнівська міська рада Полтавської області набула повноважень розпорядження землями комунальної власності приєднаних рад.
Рішенням першої сесії Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області від 12.11.2020р «Про найменування та визначення поштової адреси представницького органу місцевого самоврядування та його виконавчого органу» було змінено назву представницького органу місцевого самоврядування, а саме міської ради з «Горішньоплавнівська міська рада Полтавської області» на «Горішньоплавнівська міська рада Кременчуцького району Полтавської області».
Зазначеним рішенням було зобов`язано ПрАТ «Дніпровська хвиля», зокрема, укласти договір про відшкодування втрат від недоотримання коштів за фактичне користування земельною ділянкою до дати укладення договору оренди.
Однак, відповідач користується земельною ділянкою, яка належить територіальній громаді з 31.01.2022 року, без правовстановлюючих документів та без відшкодування коштів за фактичне користування.
Виконавчим комітетом Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області листом № 03-25/409 від 15.02.2024р. було направлено нагадування Відповідачу щодо впорядкування питання користування земельною ділянкою разом з проектом договору про відшкодування втрат від недоотримання Горішньоплавнівською міською радою коштів за фактичне користування землею з повідомленням про необхідність сплатити недоотриманий доход бюджету.
Відповідач на зазначений лист не відреагував і станом на день подання цього позову не сплатив кошти за фактичне користування земельною ділянкою.
Рішенням двадцятої сесії Горішньоплавнівської міської ради сьомого скликання від 21.02.2017 року «Про встановлення розмірів плати за користування земельними ділянками на території Горішньоплавнівської міської територіальної громади» (зі змінами) для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, встановлено ставку 10%. Розмір відшкодування втрат від недоотримання міською радою коштів за фактичне землекористування встановлюється у розмірі річної орендної плати за користування земельними ділянками відповідного функціонального призначення.
Отже, у період з 31.01.2022 року (від дня реєстрації земельної ділянки за Горішньоплавнівською міською радою) по 19.09.2023 року (день передачі земельної ділянки в оренду ПрАТ «Дніпровська хвиля») відповідач не сплачував плату за землю за користування земельною ділянкою у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберіг у себе майно - грошові кошти у розмірі орендної плати на загальну суму 1 705 849грн. 51коп.

Вивчивши матеріали справи, надавши правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Відповідно до статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізовують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.
Згідно зі статтями 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.
Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки.
Частина 1 статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої статті 96 Земельного кодексу України).
Водночас за змістом статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини 1 статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Матеріали справи свідчать, що відповідач по справі користується земельною ділянкою, яка належить територіальній громаді з 31.01.2022 року, без правовстановлюючих документів та без відшкодування коштів за фактичне користування.
Згідно з частиною 2 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Статтею 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.
Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
Згідно зі статтею 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.
З огляду на викладене, відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.
Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Статтею 14 Податкового кодексу України, визначено, що плата за землю це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Відповідач не є власником чи постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктами плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (статті 14.1.72 Податкового кодексу України).
Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (статті 14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).
Згідно із ст.ст. 271, 288 Податкового кодексу України розмір відшкодування втрат місцевого бюджету за 2022-2023 роки визначається на підставі площі земельної ділянки та нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по області. Відповідно до листа Відділу № 5 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 08.03.2023 за № 1114/15-22 та додатку 15 Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 року № 1147, значення нормативної грошової оцінки 1 га ріллі по Полтавській області у 2022-2023 роках дорівнює 30 390,00грн.
Рішенням двадцятої сесії Горішньоплавнівської міської ради сьомого скликання від 21.02.2017 року «Про встановлення розмірів плати за користування земельними ділянками на території Горішньоплавнівської міської територіальної громади» (зі змінами) для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, встановлено ставку 10%. Розмір відшкодування втрат від недоотримання міською радою коштів за фактичне землекористування встановлюється у розмірі річної орендної плати за користування земельними ділянками відповідного функціонального призначення.
Відповідач у період з 31.01.2022 по 19.09.2023 не сплачував за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі.
Отже, відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач (потерпілий) втратив належне йому майно (кошти від орендної плати).
Отже, відповідні кошти підлягають стягненню з Відповідача на користь Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області в порядку статей 1212 - 1214 Цивільного кодексу України.
Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, розмір орендної плати за період з 31.01.2022 по 19.09.2023 за земельну ділянку площею 343,1852 га мав становити 1 705 849,51 грн.
Суд перевірив наданий позивачем розрахунок, та встановив, що останній здійснений правильно.
Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 1 705 849,51 грн за користування земельною ділянкою підлягає задоволенню.
Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.
Керуючись статтями 123, 129, 209, 210, 232, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Суддя Солодюк О.В.