ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"13" серпня 2025 р. м. Ужгород Справа № 907/914/25

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф., розглянувши заяву стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично-інвестиційна група» (01014, м. Київ, вул. Бойчука Михайла, буд. 43, офіс 5; ) про видачу судового наказу за вимогою до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Превенція» (вул. Лікарняна, будинок 6а, смт. Середнє, Ужгородський район, Закарпатська область, 89452 () про стягнення за Договором №2 про переведення боргу від 03.06.2025 року боргу в сумі 185.592,03 грн. та 302,80 грн. судового збору,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Закарпатської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично-інвестиційна група» про видачу судового наказу за вимогою до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Превенція» про стягнення суми 185.592,03грн. за несплату планового платежу за Договором про переведення боргу №2 від 03 червня 2025 року.

Частиною 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

За приписами ст. 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Згідно з вимогами ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (у тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, у наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

За змістом п. 4, 5 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, а також перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Водночас відповідно до п. 3, 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Тобто наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, в якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором).

Як вбачається із матеріалів заяви про видачу судового наказу, заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергетично-інвестиційна група» просить стягнути з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Превенція» суму 185.592,03 грн., яка є першим платежем із поетапної сплати заборгованості у розмірі 1.299.144,23грн., яка виникла з Договору про постачання електричної енергії споживачу №02/12-9 від 02.12.2022, укладеного між Первісним боржником (Товариством з обмеженою відповідальністю «Превеншн Госпіталь») та Кредитором.

Водночас викладені в заяві майнові вимоги до боржника заявник підтверджує копією Договору про переведення боргу №2 від 03.06.2025, Договором №02/12-9 від 02.12.2022, рахунками на оплату товару за період з грудня 20024 по травень 2025, актами приймання передачі товару на оплату послуг з постачання електричної енергії первісним Боржником.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Превеншн Госпіталь» (первісним боржником), Товариством з обмеженою відповідальністю «Превенція» (новим боржником) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергетично-інвестиційна група» (кредитором) було укладено Договір про переведення боргу №2 від 03.06.2025 (далі Договір), пунктом 1 якого встановлено, що цим Договором регулюються відносини, пов`язані із заміною зобов`язаної сторони первісного боржника на нового боржника щодо заборгованості первісного боржника перед кредитором в сумі 1.299.144,23 грн., що випливає з Договору про постачання електричної енергії споживачу №02/12-9 від 02.12.2022, укладеного між Первісним боржником (Товариством з обмеженою відповідальністю «Превеншн Госпіталь») та Кредитором.

У підтвердження відповідних боргових зобов`язань заявником подано суду рахунки на оплату товару за період з грудня 20024 по травень 2025, а також акти приймання передачі товару на оплату послуг з постачання електричної енергії первісним Боржником за такий період на загальну суму 1.456,90,37грн. При цьому, заявником у поданому суду Договорі про переведення боргу зазначається, про те, що новий Боржник приймає на себе зобов`язання по сплаті частково, але не зазначається, за якими первинним обліковими документами така заборгованість нарахована і період її нарахування.

Слід відзначити, що для задоволення заяви про видачу судового наказу суду необхідно перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів. Звертаючись із заявою про видачу судового наказу, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків.

В даному випадку подані заявником суду документи не підтверджують виникнення у заявника права грошової вимоги до боржника в заявленому до стягнення розмірі та не свідчать про його безспірність.

При цьому, виходячи із загальних засад наказного провадження та встановленого порядку розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та безспірність якої підтверджується доданими до заяви документами.

За приписами п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично-інвестиційна група» про видачу судового наказу за вимогою до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Превенція» про стягнення суми 185.592,03грн. за несплату планового платежу за Договором про переведення боргу №2 від 03 червня 2025 року, а також 302,80 грн судового збору.

Водночас суд звертає увагу заявника на те, що згідно із ч. 1 ст. 153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 147 154, 234 Господарського процесуального кодексу України

СУД ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Енергетично-інвестиційна група» про видачу судового наказу за вимогою до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Превенція» про стягнення суми 185.592,03грн. за несплату планового платежу за Договором про переведення боргу №2 від 03 червня 2025 року, а також 302,80 грн судового збору.

2. На підставі ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали). Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду.

3. Ухвалу надіслати заявнику та боржнику.

4. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі,://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвалу складено та підписано 13.08.2025.

Суддя Ремецькі О.Ф.