УХВАЛА

м. Київ

13.08.2025Справа № 910/10908/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Рябокінь Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

скарги Київського квартирно-експлуатаційного управління

на дії старшого державного виконавця Солом`янського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ) Мамонової О.В. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1

у справі № 910/10908/24

за позовом Концерну «Військторгсервіс» (03151, м. Київ, вул. Молодогвардійська, буд. 28а, ідентифікаційний код 33689922)

до Київського квартирно-експлуатаційного управління (03168, м. Київ, просп. Повітряних Сил, буд. 30, ідентифікаційний код 22991617)

про стягнення 305 432,59 грн,

за участю представників сторін:

від стягувача: не з`явились

від боржника (скаржника): Романенко Р.О.

від органу ДВС: Тур А.О., Мамонова О.В.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернувся Концерн «Військторгсервіс» з позовом до Київського квартирно-експлуатаційного управління про стягнення 305 432,59 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором оренди № 204 від 19.10.2022, а саме в частині оплати спожитих комунальних послуг, у останнього виникла заборгованість в розмірі 305 432, 59 грн, яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.11.2024 позов задоволено повністю, стягнуто з Київського квартирно-експлуатаційного управління на користь Концерну "Військторгсервіс" заборгованість у розмірі 305 432 грн 59 коп. та витрати зі сплати судового збору у сумі 3 028 грн 00 коп., стягнути з Київського квартирно-експлуатаційного управління в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 637 грн 19 коп.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2025 апеляційну скаргу Київського квартирно-експлуатаційного управління на рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2024 у справі №910/10908/24 залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2024 у справі №910/10908/24 залишено без змін.

19.05.2025 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2024, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2025 видано відповідні накази.

29.07.2025 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС представником Київського квартирно-експлуатаційного управління подано скаргу на дії головного державного виконавця Солом`янського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ) Мамонової О.В., у якій скаржник просить визнати неправомірними дії головного державного виконавця Солом`янського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ) Мамонової О.В. в частині винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.07.2025 № НОМЕР_1, в частині винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 24.07.2025 № НОМЕР_1 та в частині винесення постанови про розмір мінімальних витрат виконавчих проваджень від 24.07.2025 НОМЕР_2.

01.08.2025 аналогічна за змістом скарга надійшла до відділу діловодства суду.

У зв`язку з перебуванням судді Пукшин Л.Г. у щорічній відпустці вирішення питання про прийняття до розгляду скарги здійснено після виходу судді з відпустки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2025 вирішено прийняти до розгляду скаргу Київського квартирно-експлуатаційного управління на дії старшого державного виконавця Солом`янського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ) Мамонової О.В. у виконавчому провадженні НОМЕР_2, матеріали скарги призначено до розгляду у судовому засіданні на 13.08.2025.

У судовому засідання 16.07.2025 представник скаржника подану скаргу підтримав, просив суд задовольнити, в свою чергу представники державної виконавчої служби заперечували щодо вказаної скарги.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у двадцятиденний строк з дня прийняття її до розгляду у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Так у поданій скарзі, Київське квартирно-експлуатаційним управління зазначає, що 24.07.2025 старшим державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мамоновою Ольгою Володимирівною було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1.

24.07.2025 державним виконавцем Мамоновою О.В. в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1 щодо примусового виконання рішення Господарського суду м. Києва № 910/10908/24 від 28.11.2024 про стягнення з Київського КЕУ на користь Державної судової адміністрації України судового збору було прийнято постанови про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

За твердженнями скаржника, вищезазначені дії державного виконавця, щодо прийняття постанов про: 1) відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 24.07.2025; 2) стягнення виконавчого збору в рамках виконавчого провадження НОМЕР_2 від 24.07.2025; 3) про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № НОМЕР_1 є незаконними протиправним, прийнятими з порушенням норм чинного законодавства України, а тому просить суд

- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мамонової Ольги Володимирівни в частині винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 24.07.2025 та скасування такої постанови;

- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мамонової Ольги Володимирівни в частині винесення постанови про стягнення виконавчого збору № НОМЕР_1 від 24.07.2025 та скасування такої постанови;

- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мамонової Ольги Володимирівни в частині винесення постанови про розмір мінімальних витрат виконавчих проваджень № НОМЕР_1 від 24.07.2025 та скасування такої постанови.

Дослідивши подану скаргу Київського квартирно-експлуатаційного управління на дії старшого державного виконавця Солом`янського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ) Мамонової О.В. суд дійшов висновку про її часткове задоволення, з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів скарги, 24.07.2025 державним виконавцем Мамоновою О.В. в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1 щодо примусового виконання рішення Господарського суду м. Києва № 910/10908/24 від 28.11.2024 про стягнення з Київського КЕУ на користь Державної судової адміністрації України судового збору було прийнято постанови про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Із матеріалів скарги вбачається, що відповідно до Положення "Про Київське квартирно-експлуатаційне управління" затвердженого наказом командувача Сил логістики Збройних Сил України від 29.05.2024 №174, Київське квартирно-експлуатаційне управління є державною установою, що входить до складу Збройних Сил України, яка створена з метою організації та виконання завдань з інженерно-інфраструктурного (квартирно-експлуатаційного) забезпечення військових частин, закладів, установ та організацій, Міністерства оборони України та Збройних Сил України дислокованих у межах її відповідальності.

Київське квартирно-експлуатаційне управління є юридичною особою і підпорядковане Командуванню Сил логістики Збройних Сил України.

Відповідно до листа Департаменту фінансів Міністерства оборони України № 220/10/382 від 10.01.2025 Київське квартирно-експлуатаційне управління у 2025 році включено в мережу в розпорядників бюджетних коштів Міністерства оборони України в органах Державної казначейської служби.

Відповідно до розділу 14 Наказу Міністра оборони України від 03.07.2013 № 448 "Про затвердження Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України" фінансування квартирно-експлуатаційних витрат здійснюється відповідними розпорядниками коштів у межах асигнувань, затверджених кошторисами та планами асигнувань загального та спеціального фондів державного бюджету України, за схемою: Департамент фінансів МО України - КЕУ - КЕВ (КЕЧ), Департамент фінансів МО України - КЕУ (КЕВ, КЕЧ, військові частини) або Департамент фінансів МО України - ГШ ЗС України, види Збройних Сил України - військові частини. Відповідно з вищезазначеного Наказу Міністра оборони України, КЕВ (КЕЧ) складають проекти кошторисів, планів асигнувань загального та спеціального фондів державного бюджету, розрахунків, які обґрунтовують показники видатків бюджету, що включаються до проекту кошторису, зведень показників спеціального фонду на наступний рік за відповідними статтями кошторису МО України подаються до відповідних КЕУ, а КЕВ (КЕЧ), які фінансуються через Департамент фінансів МО України, - до Департаменту фінансів МО України та Головного КЕУ ЗС України. КЕУ перевіряють та узагальнюють надану інформацію та надають її до Головного КЕУ ЗС України.

З посиланням на те, що Київське квартирно-експлуатаційне управління є бюджетною установою, фінансується та здійснює витрати за рахунок Державного бюджету України, а відтак в силу положень частини 2 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" рішення суду у справі №910/10908/24 щодо стягнення з боржника, який є бюджетною установою має виконуватися органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

При цьому, боржник посилається на положення Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ від 03.08.2011 № 845.

Так, боржник зазначив, що державний виконавець, отримавши пред`явлений до виконання наказ, зобов`язаний був на підставі пункту 9 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання протягом трьох днів, у зв`язку з тим, що виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Однак, з доданих до скарги документів вбачається, що зазначена норма закону дотримана не була, а державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мамоновою О.В в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 24.07.2025, постанову про стягнення виконавчого збору від 24.07.2025 та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 24.07.2025.

Відповідно до статті 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

За приписами статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

В статті 18 ГПК України передбачено, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини 1 статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Статтею 6 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно з пунктом 12 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України бюджетними установами є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

Механізм виконання судових рішень про стягнення коштів з бюджетних установ визначається Законом України "Про виконавче провадження", Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі за текстом - Порядок №845).

У розумінні зазначеного Порядку № 845 безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до пункту 24 Порядку № 845 стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

В пункті 26 Порядку № 845 передбачено, що безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках).

Безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих: 1) органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника; 2) керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього Порядку документів та відомостей (пункт 47 Порядку №845).

При цьому пунктом 7 Порядку № 845 закріплено, що у разі наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу керівник органу державної виконавчої служби подає відповідно до Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" Казначейству протягом 10 днів з дня складення державним виконавцем відповідного акта оригінал виконавчого документа разом із супровідним листом та завірені належним чином державним виконавцем копії інших матеріалів виконавчого провадження.

Пунктом 9 Порядку № 845 визначено випадки коли орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачу.

Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" встановлено гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання.

Особливості надання державою гарантій щодо виконання рішень суду визначаються статтею 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", відповідно до якої держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є:

1) державний орган;

2) державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство);

3) юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства. Примусова реалізація майна юридичних осіб - відчуження об`єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництв.

Згідно з частиною 1 статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Отже, визначальним для даного Закону є статус боржника. У разі, якщо боржником є державний орган (державне підприємство), то порядок стягнення коштів з державного органу (державного або місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами) регулюється положеннями статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" з урахуванням положень статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" (Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №910/6471/19, від 06.11.2023 у справі №906/624/22).

Суд зазначає, що боржником за наказом Господарського суду міста Києва від 19.05.2025 у справі №910/10908/24 є Київське квартирно-експлуатаційне управління (03186, м. Київ, просп. Повітряних Сил, буд. 30, ), яке згідно з відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є державною установою.

Згідно з наданої скаржником довідки Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 08.01.2025р. №517/124 Київське квартирно-експлуатаційне управління в 2025 році включене до мережі розпорядників та одержувачів коштів державного бюджету Міністерства оборони України в органах Державної казначейської служби України.

Крім того, судом встановлено, що Київське квартирно-експлуатаційне управління внесено до Єдиного реєстру розпорядників та одержувачів бюджетних коштів як розпорядника коштів Державного бюджету України.

З огляду на викладене вище, враховуючи положення статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" рішення Господарського суду міста Києва по справі №910/10908/24 підлягає виконанню органами, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а відтак державний виконавець Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в силу положень пункту 9 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" зобов`язаний був повернути стягувачу (Позивачу) виконавчий документ, оскільки останній не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби.

Враховуючи викладене, державний виконавець позбавлений можливості проводити будь-яке списання коштів за виконавчими документами, згідно з якими боржниками є державні органи, тому стягувачам необхідно подавати такі документи безпосередньо до органів Казначейства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 925/817/22 від 19.04.2024.

Відтак, вчинені державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) дії щодо відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 в межах вказаного виконавчого провадження суперечать Закону України "Про виконавче провадження" та є поза межами повноважень державного виконавця, тобто з порушення прав боржника.

При цьому суд зауважує, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.07.2025 було задоволено скаргу Київського квартирно-експлуатаційного управління на дії головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задовольнити повністю та визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мамонової Ольги Володимирівни в частині винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 від 04.06.2025 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 19.05.2025 у справі № 910/10908/24.

З урахуванням наведеного, скарга Київського квартирно-експлуатаційне управління в частині визнання неправомірними дії старшого державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мамонової Ольги Володимирівни в частині винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 24.07.2025 та скасування постанови старшого державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мамонової Ольги Володимирівни про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 24.07.2025 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо решти вимог скаржника, які пов`язані з винесенням державним виконавцем постанов щодо стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, суд зауважує, що вимоги скарги в цій частині не підлягають розгляду в межах цієї справи за правилами господарського судочинства, оскільки згідно із статтями 339, 340 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Натомість правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлен Законом України "Про виконавче провадження", відповідно до частини першої статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Водночас, частиною другою статті 74 зазначеного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З наведених норм права вбачається, що Законом України "Про виконавче провадження" встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 921/16/14-г/15. Подібну правову позицію викладено Великою Палатою Верховного Суду також у постановах від 06.06.2018 у справі № 127/9870/16-ц, від 30.01.2019р. у справі № 161/8267/17, від 21.08.2019 у справі № 381/2126/18, від 06.06.2018 у справі № 921/16/14-г/15, від 13.03.2019 у справі № 545/2246/15-ц, від 27.03.2019 у справі № 766/10137/17, від 03.04.2019 у справах № 370/1034/15-ц та № 370/1288/15, від 12.06.2019 у справі № 370/1547/17.

Згідно зі статтею 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, скарга Київського квартирно-експлуатаційного управління в частині про визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мамонової Ольги Володимирівни в частині винесення постанови про стягнення виконавчого збору № НОМЕР_1 від 24.07.2025 та визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мамонової Ольги Володимирівни в частині винесення постанови про розмір мінімальних витрат виконавчих проваджень № НОМЕР_1 від 24.07.2025 задоволенню не підлягає.

З огляду на вищевикладене, скарга Київського квартирно-експлуатаційного управління на дії головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 12, 231, 233-235, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Київського квартирно-експлуатаційного управління на дії головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задовольнити частково.

2. Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мамонової Ольги Володимирівни в частині винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 24.07.2025.

3. Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мамонової Ольги Володимирівни про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 24.07.2025.

4. В решті вимог поданої скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили 13.08.2025 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 13.08.2025

Суддя Л. Г. Пукшин