ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"07" серпня 2025 р. Справа № 906/356/24.

Господарський суд Житомирської області у складі судді Тимошенка О.М.

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулів-Агро" на дії в.о. начальника відділу Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковалевської Марії Вікторівни по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МГМ-АГРО"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулів-Агро"

про стягнення 3 528 105,48 грн,

ВСТАНОВИВ:

12.05.2025 до суду надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулів-Агро" на дії в.о. начальника відділу Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковалевської Марії Вікторівни, у якій скаржник просить:

1.Визнати протиправними/неправомірними дії в.о. начальника відділу Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковалевської Марії Вікторівни, щодо винесення постанови від 24.04.2025 по ВП № 76783876 про опис та арешт майна на 258 (двісті п`ятдесят вісім) земельних ділянок сільськогосподарського виробництва;

2. Скасувати постанову від 24.04.2025 по ВП № 76783876 про опис та арешт майна на 258 (двісті п`ятдесят вісім) земельних ділянок сільськогосподарського виробництва, в.о. начальника відділу Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковалевської Марії Вікторівни;

3. Зобов`язати виконуючу обов`язки начальника відділу Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковалевську Марію Вікторівну, зняти арешт/обтяження накладене постановою від 24.04.2025 у ВП № 76783876 майнового права оренди на 258 (двісті п`ятдесят вісім) земельних ділянок сільськогосподарського виробництва.

Від відділу Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов відзив на скаргу, в якому виконавча служба просить відмовити в задоволенні скарги та розглянути її без участі її представника. Заперенчення грунтуються на тому, що виконавчі дії проводились у відповідності до вимог чинного законодавства, постановою від 24.04.25 накладено арешт не на земельні ділянки, як об`єкт нерухомого майна, а на право оренди, як право строкового платного володіння і користування земельною ділянкою.

Від стягувача надійшли письмові пояснення, в яких ТОВ "МГМ-АГРО" просить залишити без задоволення скаргу, зазначивши, що державний виконавець діяв в межах своїх повноважень та послідовно вчиняв дії, направлені на виконання рішення суду, яке не виконується боржником.

У судовому засіданні представник боржника скаргу підтримав, представник стягувача просив відмовити в її задоволенні, державний виконавець у судове засідання не з`явився, просив розглядати справ без його участі.

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази суд приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає виходячи з такого.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 23.07.24 у справі №906/356/24 відмовлено у задоволенні первісного та зустрічного позовів.

Постановою від 29.10.2024 Північно-Західного апеляційного господарського суду, апеляційна скарга ТОВ "МГМ-АГРО" на рішення Господарського суду Житомирської області від 23.07.2024 р. у справі № 906/356/24, задоволена частково, зокрема за первісним позовом стягнуто з ТОВ "ГОРБУЛІВ-АГРО" на користь ТОВ "МГМ-АГРО" заборгованості на загальну суму 2 464 052 грн., яка складається з 700 000,00 грн. - основного боргу, 108 552,00 грн.- пені, 168 000,00 грн - 48 % річних, 1 487 500 грн. - штрафу, 8 400,00 грн. судового збору за подання позовної заяви, 10 080,00 грн. та 63 505,90 грн. судового збору за подання апеляційної скарги. Рішення першої інстанції в частині зустрічного позову, залишено без змін.

З метою виконання постанови Північно-Західного апеляційного господарського суду від 29.10.2024 у справі № 906/356/24, господарським судом Житомирської області виданий 10.12.2024 наказ № 906/356/24, який на підставі заяви стягувача знаходиться на примусовому виконанні у Житомирському відділі державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в межах виконавчого провадження №76783876.

Постановою державного виконавця про опис та арешт майна від 24.04.25 описано та накладено арешт на право оренди 258 (двісті п`ятдесят вісім) земельних ділянок сільськогосподарського виробництва.

В подальшому Постановою Верховного суду України у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.07.2025 скасовано постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.10.2024 в частині первісних позовних вимог про стягнення 168 000,00 грн. 48% річних, 108 552 грн. пені, 1 487 500,00 грн.. штрафу, в іншій частині постанову залишено без змін та поновлено її дію.

Також Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 24.07.25 визнано таким, що частково не підлягає виконанню наказ №906/365/24 від 10.12.2024 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОРБУЛІВ-АГРО" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МГМ-АГРО" 108 552 грн. - пені, 168 000 грн. - 48 % річних, 1 487 500 грн. - штрафу.

Вказані постанова ВС та ухвала від 24.07.25 під час розгляду даної справи не мають правового значення, оскільки винесені після оскаржуваної постанови державного виконавця, яка оцінюється судом на предмет її правомірності саме на момент її ухвалення.

Також судом встановлено, що постановою державного виконавця від 14.02.2024 накладено арешт на майнові права Боржника, а саме на право оренди ТОВ "Горбулів Агро" на 259 (двісті п`ятдесят дев`ять) земельних ділянок сільськогосподарського виробництва.

Боржником була подана скарга на дії державного виконавця, у якій оскаржувалась вказана постанова від 14.02.2024. У скарзі боржник зазначав, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 904/968/18 виснувала, що системний аналіз статті 19 Конституції України, статей 10, 18, 56 Закону № 1404-УШ, статті 3 Закону "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", вказує на те, що виконавець не наділений правом накладення арешту на право оренди земельної ділянки боржника-орендаря, яке як майнове право є за змістом наведених вище законодавчих норм відмінним від майна (коштів) об`єктом цивільних прав та має обмежену оборотоздатність для боржника-орендаря; під час виконання рішення суду арештованими можуть бути лише ті майнові права, що належать боржнику та які міг відчужити сам боржник, а кошти, виручені від їх продажу, спрямувати на погашення вимог стягувача до боржника у виконавчому провадженні.

В ухвалі від 02.04.2025 суд прийшов до висновку, що дії приватного виконавця щодо накладення арешту на майнові права оренди земельних ділянок є правомірними та спрямовані на забезпечення виконання рішення суду.

Відповідно до статті 339-1 ГПК України - Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Обгрунтовуючи скаргу на постанову державного виконавця від 24.04.2025 заявник зазначає таке: виконавець не наділений правом накладення арешту на право оренди земельної ділянки боржника-орендаря; право на оренду земельної ділянки державної або комунальної власності не може бути відчужено; на момент опису та арешту права оренди боржника таке право оренди вибуло з володіння боржника та передано в суборенду ФГ "Юлісоф"; постанова від 24.04.25 не відповідає вимогам частини 5 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" а саме постанова має містити розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо щодо земельної ділянки; постановами від 14.02.25 та від 24.04.25 двічі накладено арешт на одне і те саме майнове право оренди земельних ділянок, що не узгоджується з частиною 2 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження".

Обгрунтування заявника, яке наведене ним у скарзі суд знаходить неспроможним та спростовує його наступним.

Щодо правомірності державного виконавця звертати стягнення у виконавчому провадженні на право оренди боржника зроблено висновок в ухвалі суду від 02.04.2025 у цій справі, тому суд у цьому провадженні не досліджує це питання.

Дійсно, відповідно до статті 8-1 Закону України "Про оренду землі", право на оренду земельної ділянки державної або комунальної власності не може бути відчужено її орендарем іншим особам.

Однак, по-перше, опис та арешт державним виконавцем права оренди не є відчуженням, тому відсутні підстави стверджувати про порушення вимог вищевказаного закону. По-друге, опис та арешт права оренди ділянок, орендодавцем у яких є Черняхівська РДА, жодним чином не порушує права боржника. А відповідно до ст. 339-1 ГПК України захисту підлягає лише порушене право.

Факт передачі боржником 205 земельних ділянок у суборенду іншій особі, не позбавляє боржника статусу орендаря з усіма відповідними правами та обов`язками. Тобто право оренди збереглось, отже на нього може бути звернено стягнення, а відповідно і накладений арешт.

Дійсно, відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження", у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються: якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо.

Однак у даному випадку предметом опису та арешту є не земельна ділянка а права оренди.

Дійсно, відповідно до частини 2 статті 56 закону України "Про виконавче провадження", арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Тобто після винесення державним виконавцем постанови про накладення арешту на майнові права немає необхідності виносити постанову про опис та арешт цих прав.

Разом з тим, відповідно до статті 339-1 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

У даному випадку факт повторного накладення арешту при чинності первісного (арешту) жодним чином не порушує права боржника виходячи з тих мотивів, які ним заявлені.

Відповідно до ст.343 ГПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.234, ст.343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена протягом десяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Дата підписання ухвали 07.08.2025

Суддя Тимошенко О. М.

Друк:

1 - в справу

- учасникам до ЕК