ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/244/25
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богацької Н.С.

суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут»

на рішення Господарського суду Одеської області від 17.04.2025, ухвалене суддею Нікітенком С.В., м. Одеса

у справі № 916/244/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Управдом»

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут»

про: стягнення 138 279,60 грн,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Управдом» (далі ТОВ «Управдом») звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут» (далі ОСББ «Добробут»), в якому просило суд стягнути з останнього 249454,77 грн, з яких: 111175,17 грн основного боргу, 68615,25 грн інфляційних втрат, 14899,46 грн 3% річних та 54764,89 грн пені.

Позов мотивований неналежним виконанням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за укладеним між сторонами 01.06.2017 договором про технічне обслуговування та надання послуг № 1/06/2017 в частині повної та своєчасної сплати наданих позивачем послуг за березень - травень 2021 року.

10.03.2025 від ОСББ «Добробут» надійшли письмові пояснення, в яких відповідач зазначає, що 03.02.2025 він перерахував на рахунок позивача 111175,17 грн в рахунок сплати суми основного боргу, 10.03.2025 відповідачем було перераховано позивачу 18413,19 грн, з яких: 14812,94 грн в рахунок сплати суми інфляційних втрат та 3600,25 грн в рахунок сплати суми 3% річних.

Також в пояснення відповідач зазначав, що нарахування 3% річних, інфляційних втрат та пені за період з 12.03.2020 по 29.12.2023 за несвоєчасну сплату за житлово-комунальні послуги заборонено.

Крім того, відповідач просив суд застосувати позовну давність до вимог про стягнення пені.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.04.2025 провадження у справі №916/244/25 в частині позовних вимог про стягнення 111175,17 грн основного боргу, 14812,94 грн інфляційних втрат та 3600,25 грн суми 3% річних закрито.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 17.04.2025 у справі № 916/244/25 позов ТОВ «Управдом» задоволено частково, стягнуто з ОСББ «Добробут» на його користь 35646,11 грн пені, 11299,21 грн 3% річних та 53802,31 грн інфляційних втрат. В решті позов відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Частково задовольняючи позов, місцевий господарський суд виходив з доведеності позивачем факту неналежного виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору в частині своєчасної сплати вартості наданих позивачем послуг.

Водночас, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд зазначив про його часткову помилковість (встановлено наявність помилок у здійснених позивачем розрахунках лише за період з 20.11.2021 по 30.06.2023), у зв`язку з чим здійснив власний розрахунок. Також суд зазначив, що умови укладеного сторонами договору свідчать про встановлення сторонами іншого (більшого), ніж передбачено чинним законодавством (ч. 6 ст. 232 ГК України) періоду нарахування пені за порушення умов договору, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що нарахування пені за період понад 6 місяців є законним. Щодо заяви відповідача про застосування позовної давності до вимог про стягнення пені, суд зазначив, що цей строк був продовжений на строк дії карантину, а також продовжився на строк дії воєнного стану.

Суд відхилив доводи відповідача, викладені в поясненнях, стосовно того, що нарахування 3% річних, інфляційних втрат та пені за період з 12.03.2020 по 29.12.2023 за несвоєчасну сплату за житлово-комунальні послуги заборонено. Суд зауважив, що правовідносини між сторонами у справі склались на підставі укладеного договору про технічне обслуговування та надання послуг. Загальні положення про договори з надання послуг регулюється главою 63 ЦК України. Тобто за висновком суду, правовідносини між сторонами у справі виникли не на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів та вимог апеляційної скарги відповідач, посилаючись на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 07.06.2023 у справі № 906/854/21 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 906/1308/19, зазначає, що за своїм змістом укладений між сторонами договір є договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, оскільки визначені договором обов`язки позивача є частиною компетенції органів управління ОСББ, а тому, на думку скаржника, суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що укладений між сторонами договір за своїм змістом не є договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи визначено судову колегію у складі головуючого судді Богацької Н.С., Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 витребувано у Господарського суду Одеської області матеріали даної справи та відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою до надходження даної справи з суду першої інстанції.

02.05.2025 матеріали даної справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.05.2025 апеляційну скаргу ОСББ «Добробут» залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України як таку, що не відповідає вимогам п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України та встановлено скаржнику 10-ти денний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання суду доказів сплати судового збору у розмірі 3633,60 грн (за належними реквізитами).

23.05.2025 від ОСББ «Добробут» надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано платіжну інструкцію від 08.05.2025 № 1546 на суму 3633,60 грн.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 за апеляційною скаргою ОСББ «Добробут» на рішення Господарського суду Одеської області від 17.04.2025 у справі № 916/244/25 відкрито апеляційне провадження, вирішено здійснювати її розгляд в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, встановлено ТОВ «Управдом» строк до 13.06.2025 для подання відзиву на апеляційну скаргу (з належними доказами його направлення відповідачу) та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до ст. 170 ГПК України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи.

12.06.2025 від ТОВ «Управдом» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про її безпідставність та необґрунтованість, зокрема, що скаржником жодним чином не спростовані висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні.

У відзиві позивач зазначив, що витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції орієнтовано складають 40000 грн.

24.07.2025 від ТОВ «Управдом» надійшла заява про виправлення описки у судовому рішенні.

Будь-яких інших заяв чи клопотань від учасників справи не надходило.

Дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційної скарги, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія зазначає наступне.

Колегія суддів зазначає, що скаржником не заперечується сам факт укладення сторонами договору про технічне обслуговування та надання послуг від 01.06.2017 за №1/06/2017, не заперечується наявність у відповідача простроченого зобов`язання за цим договором, зокрема, заборгованості зі сплати пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Також скаржник в апеляційній скарзі не заперечує щодо здійсненого судом першої інстанції перерахунку пені та не заперечує проти висновків суду про те, що позивачем не було пропущено строк позовної давності за цією вимогою.

Фактично, доводи скаржника зводяться до того, що за своїм змістом укладений між сторонами договір є договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, оскільки визначені договором обов`язки позивача є частиною компетенції органів управління ОСББ. При цьому, скаржник посилається на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 07.06.2023 у справі № 906/854/21 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 906/1308/19. Як наслідок, скаржник вважає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що укладений між сторонами договір за своїм змістом не є договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 269 ГПК України).

Враховуючи приписи вищевказаної норми, колегія суддів у даному випадку переглядає рішення Господарського суду Одеської області від 17.04.2025 у справі № 916/244/25 лише в частині доводів скаржника ОСББ «Добробут».

Щодо доводів скаржника про те, що за своїм змістом укладений між сторонами договір є договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Приписами ст. 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Закріплена у ст. 204 ЦК України презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню (аналогічний правовий висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14.12.2022 у справі № 906/750/21).

Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним).

Судова колегія зазначає, що визначених законом підстав недійсності (нікчемності) договору про надання послуг не встановлено і на відповідні обставини не посилаються учасники справи.

В судовому порядку спірний договір недійсним також не визнавався, а тому цей договір є чинним та в силу ст. 204 ЦК України його умови є обов`язковими для сторін такого правочину.

З цих підстав колегія суддів у даному випадку вважає безпідставним посилання скаржника на постанови Верховного Суду від 07.06.2023 у справі № 906/854/21 та Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 906/1308/19. Проаналізувавши вказані постанови, колегія суддів, ураховуючи критерії подібності спірних правовідносин, вважає, що правовідносини у справі, яка розглядається, та у справах, наведених скаржником, не є подібними, адже у даному випадку досліджується питання щодо наявності/відсутності підстав для стягнення заборгованості за договором, в той час як предметом позову у вказаних справах були вимоги визнати договори недійсними.

Щодо доводів скаржника про те, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що укладений між сторонами договір за своїм змістом не є договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції в своєму рішенні не встановлював, що укладений між сторонами договір за своїм змістом не є договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Мотивувальна частина оскаржуваного рішення суду не містить жодних висновків про це.

Так, суд першої інстанції лише зазначив, що правовідносини між сторонами у справі, виникли не на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Водночас, висновок суду першої інстанції в цій частині було зроблено виключно в частині надання оцінки доводам відповідача про те, що нарахування 3% річних, інфляційних втрат та пені за період з 12.03.2020 по 29.12.2023 за несвоєчасну сплату за житлово-комунальні послуги заборонено.

Отже доводи і вимоги апеляційної скарги не підтверджують наявність обставин, які згідно зі ст. 277 ГПК України визначені в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з апеляційним переглядом, підлягають віднесенню на скаржника.

Щодо заяви ТОВ «Управдом» від 24.07.2025 про виправлення описки, колегія суддів зазначає, що суд апеляційної інстанції не може виправляти описку (технічну помилку) в рішенні суду першої інстанції. Водночас, позивач не позбавлений права звернутися з такою заявою до Господарського суду Одеської області, тобто до суду, який і ухвалював рішення, виправити описку в якому просить позивач.

Керуючись статтями 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут» залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 17.04.2025 у справі № 916/244/25 - без змін.

Постанова суду є остаточною і не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Н.С. Богацька

Судді Г.І. Діброва

Н.М. Принцевська