УХВАЛА

12 серпня 2025 року

м. Київ

cправа № 904/2787/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Власова Ю.Л. - головуючого, Булгакової І.В., Колос І.Б.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний центр «Лібертон»

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 05 червня 2025 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя Парусніков Ю.Б., судді: Верхогляд Т.А., Іванов О.Г.)

у справі №904/2787/24

за позовом заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації та Департаменту капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний центр «Лібертон»

про визнання додаткової угоди недійсною та стягнення 2 995 805,75 грн,

ВСТАНОВИВ:

07 липня 2025 року через систему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний центр «Лібертон» (далі - ТОВ «КЦ «Лібертон», скаржник) звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 05 червня 2025 року, ухвалену за результатами перегляду в апеляційному порядку рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2024 року у справі №904/2787/24.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 липня 2025 року для розгляду цієї касаційної скарги було визначено колегію суддів у складі: Власов Ю. Л. - головуючий, Булгакова І. В., Колос І. Б.

Верховний Суд ухвалою від 24 липня 2025 року касаційну скаргу ТОВ «КЦ «Лібертон» на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 05 червня 2025 року залишив без руху у зв`язку з тим, що касаційна скарга не містила належного обґрунтування порушених судом апеляційної інстанції норм права, а саме, в обґрунтування пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не зазначено норми (норм) права, щодо застосування якої (яких) не враховано висновки Верховного Суду; посилання ТОВ «КЦ «Лібертон» на висновки не Верховного Суду, а Вищого господарського суду України; в обґрунтування підстав, передбачених пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України, ТОВ «КЦ «Лібертон» не зазначило які саме докази не дослідив суд апеляційної інстанції та яким чином наведене порушення унеможливило встановлення яких саме фактичних обставин.

Копія ухвали Верховного Суду від 24 липня 2025 року про залишення касаційної скарги без руху доставлена в електронний кабінет одержувача 24 липня 2025 року о 18:11 (як і в кабінет його представника), що підтверджується довідками про доставку документа в кабінет «Електронного суду», сформованою з автоматизованої системи документообігу Суду.

ТОВ «КЦ «Лібертон» 01 серпня 2025 року через систему «Електронний суд» на виконання вимог вказаної ухвали подало до Касаційного господарського суду заяву про виконання ухвали суду.

04 серпня 2025 року до Касаційного господарського суду через систему «Електронний суд» надійшли заява про надання доповнень до касаційної скарги та клопотання ТОВ «КЦ «Лібертон» про прийняття до розгляду повторно поданої заяви про виконання ухвали, оскільки при направленні першої заяви, у зв`язку з технічною неможливістю, вона не була направлена іншим учасникам справи, що є порушенням приписів статті 291 ГПК України.

В системі «Електронний суд» зазначені заява та клопотання сформовані 01 серпня 2025 року, отже подані і надійшли до суду в межах строку, наданого на усунення недоліків касаційної скарги, тому Суд бере до уваги повторно подану заяву ТОВ «КЦ «Лібертон» про надання доповнень до касаційної скарги.

Крім того, 08 серпня 2025 року через систему «Електронний суд» до Касаційного господарського суду від ТОВ «КЦ «Лібертон» надійшла заява про зупинення виконання рішення у справі №904/2787/24 до закінчення перегляду справи у касаційному порядку.

Із заяви про доповнення касаційної скарги вбачається, що її зміст і касаційні вимоги майже ідентичні змісту та вимогам, викладеним у касаційній скарзі. ТОВ «КЦ «Лібертон» так само зазначило обґрунтування того, в чому, на його думку, полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права під час ухвалення оскаржуваного судового рішення. Проте як і раніше, посилаючись на пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України не зазначило норми (норм) права, щодо застосування якої (яких) не враховано висновки Верховного Суду; посилалося на висновки Вищого господарського суду України, а не Верховного Суду, чиї висновки, згідно з частиною четвертою статті 236 ГПК України, є обов`язковими для судів першої та апеляційної інстанцій; в обґрунтування підстав, передбачених пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України, вказало, що суд апеляційної інстанції не дослідив належним чином зібрані у справі докази та не встановив пов`язані з ними обставини, що входили до предмета доказування, проте не зазначило які саме докази не дослідив суд апеляційної інстанції та яким чином наведене порушення унеможливило встановлення яких саме фактичних обставин.

Водночас, у поданій заяві ТОВ «КЦ «Лібертон» додатково зазначило про відсутність висновку Верховного Суду щодо можливості нарахування інфляційних втрат і трьох процентів річних на вчасно використану суму авансу, але невчасно погашену, про що позивач не заявляв.

На підставі вказаного, скаржник зазначив, що постанова апеляційного господарського суду від 05 червня 2025 року оскаржується ним відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України з підстав неправильного застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме їх застосування без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах (стосовно відсутності підстав нарахування пені на суми використаного авансу, що підтверджений актами виконаних робіт), викладеного у постанові Вищого господарського суду від 28 липня 2015 року у справі №910/20379/13, а також відповідно до пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України, зважаючи на відсутність наведеного вище висновку Верховного Суду.

Зазначені доповнення касаційної скарги Суд до уваги не приймає, оскільки, в касаційній скарзі таку підставу скаржник не наводив, а частиною першою статті 298 ГПК України строк на подання доповнень до касаційної скарги обмежено строком на касаційне оскарження, який у справі №904/2787/24 на момент звернення із доповненнями закінчився.

Крім того, посилання скаржника на підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, також належним чином не обґрунтовано, оскільки поряд із обґрунтуванням норм права, застосованих судом апеляційної інстанції неправильно або з порушенням, у випадку посилання на пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України та вказавши на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах та конкретизувавши зміст правовідносин, скаржник має послатися на відповідну норму права, щодо якої відсутній висновок та обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи. Натомість заявник лише посилається на відсутність наведеного ним висновку.

З викладеного вбачаєтеся, що ТОВ «КЦ «Лібертон» у встановлений Судом строк не усунуло недоліки, про які зазначено в ухвалі від 24 липня 2025 року.

Відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Частиною п`ятою статті 292 ГПК України визначено, що питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

З урахуванням того, що скаржник не усунув недоліків касаційної скарги Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга вважається неподаною та підлягає поверненню.

З огляду на викладене заява скаржника про зупинення виконання рішення у справі №904/2787/24 до закінчення перегляду справи у касаційному порядку Суд залишає без розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 174, 234, 292 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний центр «Лібертон» на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 05 червня 2025 року у справі №904/2787/24 повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Л. Власов

Судді І. В. Булгакова

І. Б. Колос