ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/4768/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В.,

при секретарі судового засідання: Фещук В.М.,

за участю представників:

від Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" Калініченко С.М.,

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Велес-Агро ЛТД." Трохимець О.П.,

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі"

на рішення Господарського суду Одеської області від 22.04.2025, прийняте суддею Найфлейшем В.Д., м. Одеса, повний текст складено 28.04.2025,

у справі №916/4768/24

за позовом: Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Велес-Агро ЛТД."

про стягнення 8 451 642,69 грн

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 р. Акціонерне товариство "ДТЕК Одеські електромережі" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Велес-Агро ЛТД.", в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за необліковану електричну енергію у розмірі 8451642,69 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем законодавства у галузі електроенергетики у зв`язку з відсутністю пломб з відбитками тавр С51372983 на дверях комірки трансформаторів струму та С18109018 на приводі трансформатора напруги, що зумовило нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю "Велес-Агро ЛТД." вартості необлікованої електричної енергії, від сплати якої останнє безпідставно ухиляється.

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 06.11.2024 відкрито провадження у справі №916/4768/24.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 22.04.2025 у справі №916/4768/24 (суддя Найфлейш В.Д.) відмовлено у задоволенні позову; судові витрати покладено на позивача.

Судове рішення мотивоване недоведеністю позивачем наявності правових підстав для нарахування відповідачеві заявленої до стягнення вартості необлікованої електричної енергії, оскільки акт про порушення №8015566 від 10.12.2021, на підставі якого прийнято рішення про проведення зазначеного нарахування, складений Акціонерним товариством "ДТЕК Одеські електромережі" з недоліками, які унеможливлюють його застосування в якості належного доказу у даній справі.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "ДТЕК Одеські електромережі" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 22.04.2025 у справі №916/4768/24 та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Зокрема, скаржник наголошує на тому, що акт про порушення №8015566 від 10.12.2021 є належним доказом фіксації порушення, вчиненого відповідачем, оскільки він підписаний представниками Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі", а відмова представника відповідача від підпису цього документа підтверджується відеозйомкою, достовірність якої Товариством з обмеженою відповідальністю "Велес-Агро ЛТД." не спростована, при цьому сам по собі дефект акта не може спростовувати факт порушення, який підтверджується сукупністю інших доказів.

У відзиві на апеляційну скаргу №849 від 18.06.2025 (вх.№2086/25/Д1 від 18.06.2025) Товариство з обмеженою відповідальністю "Велес-Агро ЛТД." просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" на рішення Господарського суду Одеської області від 22.04.2025 у справі №916/4768/24, посилаючись на те, що факт аварії в електричних мережах, частиною яких є електроустановка відповідача, та дії персоналу позивача щодо зняття пломб, які були зафіксовані в оперативному журналі, спростовують порушення відповідачем законодавства у галузі електроенергетики. Крім того, відповідач зауважує на тому, що акт про порушення №8015566 від 10.12.2021 складений з порушенням Правил роздрібного ринку електричної енергії, оскільки він не містить підпису споживача, а факт відмови від підпису в акті про порушення позивачем не доведено належними доказами (зокрема, шляхом проставлення підпису незаінтересованої особи свідка чи надання відеозйомки фіксації відмови від підпису саме на місці виявлення порушення). Відповідач також стверджує про недотримання позивачем строку призначення засідання комісії з розгляду акту про порушення та про неправильність розрахунку заявленої до стягнення вартості необлікованої електричної енергії.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.06.2025 у справі №916/4768/24 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження.

В подальшому ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.06.2025 вирішено розглянути апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" на рішення Господарського суду Одеської області від 22.04.2025 у справі №916/4768/24 поза межами строку, встановленого частиною першою статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, достатній для забезпечення можливості реалізації учасниками процесу відповідних процесуальних прав з урахуванням запровадженого в Україні воєнного стану, та призначено дану справу до розгляду на 13.08.2025 о 12:30.

У судовому засіданні 13.08.2025, проведеному в режимі відеоконференції, представник Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" підтримав апеляційну скаргу; представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Велес-Агро ЛТД." висловив заперечення проти її задоволення.

За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 26.12.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю "Велес-Агро ЛТД." підписано заяву-приєднання б/н, на підставі якої відповідач з 01.01.2019 приєднався до публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за технічними даними паспорту точки розподілу за об`єктом споживача за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 253 (ЕІС-код точки 62Z296).

В силу пунктів 1.1, 1.2 договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам як послуги Оператора системи. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання. Умови договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312, та є однаковими для всіх споживачів.

За умовами пунктів 2.1, 2.3 договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії Оператор системи надає Споживачу послуги з розподілу електричної енергії параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №309, та Кодексом систем розподілу затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в паспорті точки розподілу за об`єктом споживача та в особовому рахунку Споживача, облікових базах даних Оператора системи. Споживач оплачує за розподіл електричної енергії згідно з умовами глави 5 цього договору та інші послуги Оператора системи згідно з додатком 4 "Порядок розрахунків".

Відповідно до пункту 3.1 договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії облік (у тому числі приладовий) електричної енергії, що передається Оператором системи розподілу та споживається Споживачем на межі балансової належності об`єкта Споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №311 від 14.03.2018 та з урахуванням вимог цього договору. За розрахункову одиницю розподіленого та спожитого обсягу електричної енергії береться одна кіловат година (кВт·год).

Пунктом 6.1 договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії визначено, що Оператор системи зобов`язується, зокрема, виконувати умови цього договору та інші обов`язки, передбачені ліцензійними умовами та Правил роздрібного ринку електричної енергії, а також здійснювати розподіл електричної енергії Споживачу із дотриманням показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами.

У пункті 6.2 договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії сторонами узгоджено, що споживач зобов`язується, зокрема, виконувати умови цього договору, забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх внутрішніх електромереж, електроустановок та електроприладів, а також забезпечувати доступ представникам Оператора системи, які пред`явили свої службові посвідчення, до свого об`єкта для обстеження вузла вимірювання, електроустановок та електропроводки.

Оператор системи має право на безперешкодний доступ (за пред`явленням службового посвідчення) до електричних установок Споживача для проведення технічної перевірки та контрольного огляду вузла вимірювання, контролю за рівнем споживання електричної енергії, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого Правилами роздрібного ринку електричної енергії порядку та умов договору, контролювати додержання Споживачем вимог Правил роздрібного ринку електричної енергії та складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) Споживача умовам договору про розподіл електричної енергії та порушення вимог законодавства України в електроенергетиці (пункт 7.1 договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії).

Згідно з пунктом 8.6 договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії у разі порушення розрахункового обліку з вини Споживача Споживач сплачує Оператору системи вартість недорахованої електроенергії, виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання. Вартість недорахованої електроенергії визначається за ціною закупівлі електричної енергії Оператором системи на втрати електричної енергії в мережах у відповідному розрахунковому періоді.

В силу пункту 8.9 договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії у разі виявлення однією із сторін порушень умов договору іншою стороною, за які законодавством передбачене застосування санкцій чи які тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду тощо, на місці оформлюється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох сторін у двох примірниках. Сторона, дії або бездіяльність якої стала причиною складання акта, має право внести до акта свої зауваження. Сторона, яка виявила порушення своїх прав, зобов`язана попередити іншу сторону про необхідність складення акта. Сторона, яка здійснила таке порушення, не може без поважних причин відмовитись від складення та підписання відповідного акту. У разі відмови сторони, що здійснила порушення, від підписання акта, в акті робиться запис про відмову. Якщо акт на місці складення підписали не менше 3 уповноважених представників сторони, що складала акт, такий акт вважається дійсним.

Відповідно до пункту 11.1 договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії цей договір набирає чинності з дня приєднання Споживача до умов цього договору і діє протягом 1 року, якщо інший термін не зазначено в заяві-приєднання. Договір вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

У пункті 12.4 договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії визначено, що взаємовідносини сторін, не врегульовані цим договором, регламентуються законодавством.

10.07.2019 представниками сторін було підписано без зауважень акт про пломбування та встановлення індикаторів №3098571, який свідчить про пломбування електролічильника відповідача типу SL761В131 №62068209 за об`єктом ТП-324, зокрема, встановлення пломб: на клемній коробці лічильника С51372973, на оптопорт С10870001, випроб колодка С51372974, на дверях ТН низ С18109017, на дверях ТН верх С28113968, привод ТН С18109018, на дверях ТТ верх С28113967, на кожух лічильника М9761201, М9761202, на дверях ТТ низ С51372983.

10.12.2021 представниками позивача було проведено перевірку об`єкта споживача за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 253, за результатами якої складено акт про порушення №8015566, в якому зафіксовано порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Велес-Агро ЛТД." пунктів 2.3.2, 2.3.4, 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, пунктів 5.16.11, 5.16.18, 5.16.19, 6.4.2 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, що відповідає порушенню пункту 8.4.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме: відсутні пломби з відбитками тавр ОСР АТ "ДТЕК Одеські електромережі" С51372983, яка була встановлена на дверях комірки трансформаторів струму, та пломба С18109018, яка була встановлена на приводі трансформатора напруги. Крім того, у даному акті відповідача повідомлено про дату, час та місце проведення засідання комісії оператора системи з розгляду цього акту (29.12.2021) та запропоновано споживачу з`явитися на зазначене засідання.

Акт про порушення №8015566 від 10.12.2021 підписаний представниками позивача, при цьому у ньому зазначено про те, що під час його складання був присутній уповноважений представник споживача головний енергетик Гризо Ю.А., який підписати зазначений акт про порушення відмовився та не скористався правом внести до нього свої пояснення або зауваження.

В подальшому в адресованому відповідачеві запрошенні №101/29/03-20 від 17.12.2021 Акціонерне товариство "ДТЕК Одеські електромережі" повідомило про проведення 29.12.2021 засідання комісії оператора системи з розгляду акту про порушення №8015566 від 10.12.2021

Товариство з обмеженою відповідальністю "Велес-Агро ЛТД." звернулося до позивача з заявою про відкладення розгляду акту про порушення №8015566 від 10.12.2021, на підставі якої відповідне засідання комісії було відкладено на 27.01.2022.

27.01.2022 було проведено засідання комісії позивача з розгляду акту про порушення №8015566 від 10.12.2021, на якому прийнято оформлене протоколом №239 рішення про проведення розрахунку за вказаним актом відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Згідно з протоколом №239 від 27.01.2022 розрахунок по акту про порушення №8015566 від 10.12.2021 позивачем проведено відповідно до пункту 8.4.10 Правил роздрібного ринку електричної енергії за період з 10.06.2021 по 10.12.2021, виходячи з потужності струмоприймачів 2400 кВт та тривалості роботи струмоприймачів протягом доби 16 год, внаслідок чого відповідачу нараховано вартість необлікованої електричної енергії обсягом 1593929 кВт*год на суму 8451642,69 грн.

Додатками до протоколу №239 від 27.01.2022 є розрахунок до акту про порушення №8015566 від 10.12.2021 та рахунок №8015566 на суму 8451642,69 грн.

У матеріалах справи також містяться:

-копія оперативного журналу Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі", в якому відображено факт аварії в електричних мережах 6 кВ "РП Северний ТП324 ТП85 ТП-2916 РП Котовський", що сталась у період з 16.07.2020 по 19.07.2020, та дії оперативного персоналу щодо пошуку причини аварії, пошкодження в електричних мережах та усунення причин цієї аварії;

-копія адресованих позивачеві листів Товариства з обмеженою відповідальністю "Велес-Агро ЛТД." №14/45 від 21.01.2022 та №11/05 від 11.05.2023, в яких зазначено про те, що у період з 13:00 год 16.07.2020 по 12:00 год 19.07.2020 в результаті пошкодження кабельної лінії від РП "Северний" до ТП-85 (через ТП-324) підприємство знаходилося без напруги, у зв`язку з чим для виконання робіт з ремонту електричних мереж оператора системи та відновлення електропостачання працівниками бригади Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" були зняті пломби С51372983 та С18109018 у ТП-324, але після закінчення аварійно-відновлювальних робіт опломбування бригадою не було здійснене, про що можуть свідчити записи в оперативному журналі диспетчерської служби;

-копія нотаріально посвідченої заяви свідка ОСОБА_1 , який працює на посаді головного енергетика Товариства з обмеженою відповідальністю "Велес-Агро ЛТД." та який зазначає про зняття пломб С51372983 та С18109018 у ТП-324 працівниками ремонтної бригади Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" під час проведення ремонтних робіт у період з 16.07.2020 по 19.07.2020 без повторного опломбування після завершення цих робіт, а також про відсутність представників відповідача 10.12.2021 під час перебування працівників позивача у ТП-324 та складення акту про порушення (вказана заява містить відмітку про обізнаність свідка зі змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про його готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень);

-копія висновку експерта №01/1007 від 31.01.2025, складеного Навчально-науковим інститутом енергетики, автоматики та енергозбереження Національного університету біоресурсів і природокористування України за результатами проведення технічної експертизи на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Велес-Агро ЛТД.".

Предметом спору у даній справі є вимога Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Велес-Агро ЛТД." вартості необлікованої електричної енергії у розмірі 8451642,69 грн, нарахованої на підставі акту про порушення №8015566 від 10.12.2021.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд послався на недоведеність позивачем наявності правових підстав для нарахування відповідачеві заявленої до стягнення вартості необлікованої електричної енергії, оскільки акт про порушення №8015566 від 10.12.2021, на підставі якого прийнято рішення про проведення зазначеного нарахування, складений Акціонерним товариством "ДТЕК Одеські електромережі" з недоліками, які унеможливлюють його застосування в якості належного доказу у даній справі.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з висновком Господарського суду Одеської області про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Вказаний вище підхід є загальним і може застосовуватись при розгляді будь-яких категорій спорів, оскільки не доведеність порушення прав, за захистом яких було пред`явлено позов у будь-якому випадку є підставою для відмови у його задоволенні.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Чинне законодавство визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права. Крім того, суди мають виходити із того, що обраний позивачем спосіб захист цивільних прав має бути не тільки ефективним, а й відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами, та має бути спрямований на захист порушеного права.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин.

Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Частиною першою статті 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 Господарського кодексу України).

В силу частин першої, четвертої статті 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору, зокрема, на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Частиною сьомою статті 179 Господарського кодексу України унормовано, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

За умовами частини першої статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

11.06.2017 набрав чинності Закон України "Про ринок електричної енергії", відповідно до якого суб`єкти господарювання, які одночасно здійснювали діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом, повинні були протягом 18 місяців з дня набрання чинності зазначеним законом, тобто до 11.12.2018, забезпечити юридичне відокремлення діяльності оператора системи розподілу від інших видів діяльності вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання (обленерго), у тому числі шляхом створення електропостачальника.

За таких обставин, Акціонерне товариство "ДТЕК Одеські електромережі" з 01.01.2019 надає послуги з розподілу електричної енергії.

Водночас Закон України "Про ринок електричної енергії" запровадив нову модель системи договірних правовідносин на роздрібному ринку електроенергії.

В силу статті 4 Закон України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про надання послуг з розподілу.

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №312 від 14.03.2018.

Згідно з пунктом 2 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №312 від 14.03.2018 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

За умовами пункту 4 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" операторам систем розподілу (ОСР) необхідно укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії, які укладаються зі споживачем, з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані на території діяльності ОСР. Договір розробляється ОСР на основі істотних умов, визначених Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №310 від 14.03.2018, та типової форми, встановленої Правилами, і розміщується на сайті ОСР, у засобах масової інформації і в пунктах обслуговування споживачів ОСР. ОСР шляхом безпосереднього вручення персоналом ОСР або з рахунком, або поштовим відправленням надає споживачу заяву-приєднання до зазначеного договору, яка формується за базами даних вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання та містить ЕІС-коди точок комерційного обліку об`єкта споживача. Надання такої заяви-приєднання є пропозицією споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах діючого договору про користування або постачання електричної енергії (індивідуальні характеристики об`єкта, потужність, клас надійності, ідентифікаційні коди, особливості обліку тощо). Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії. Непобутовим споживачам, приєднаним до мереж ОСР/ОСП, разом із заявою-приєднанням до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії надаються паспорти точок розподілу (передачі), оформлені відповідно до Правил.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що договори про надання послуг з розподілу електричної енергії укладаються на умовах чинних (укладених раніше) договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, в тому числі на умовах щодо індивідуальних характеристик належного споживачу об`єкта та параметрів електроустановок.

Колегією суддів встановлено, що відповідач приєднався до публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, про що свідчить наявна у матеріалах справи копія заяви-приєднання б/н від 26.12.2018 та що не заперечується сторонами.

Крім того, сторони конкретно узгодили межі балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності щодо належного відповідачу об`єкта за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 253, що підтверджується відповідним актом.

Поряд з цим, з підписаного сторонами без зауважень акту про опломбування та встановлення індикаторів №3098571 від 10.07.2019 вбачається, що на об`єкті Товариства з обмеженою відповідальністю "Велес-Агро ЛТД.", що знаходиться за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 253 було встановлено, зокрема, пломби Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" С51372983 на дверях комірки трансформаторів струму та С18109018 на приводі трансформатора напруги, а відповідач прийняв на себе відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії, пломб та індикаторів (відбитків їх тавр).

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулювання відносин, пов`язаних з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначає Закон України "Про ринок електричної енергії".

В силу частини першої статті 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Згідно з пунктами 2, 14 частини другої статті 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" правопорушенням на ринку електричної енергії є, зокрема, недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, а також пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра тощо.

Відповідно до пункту 1.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №312 від 14.03.2018 (в редакції, чинній на час проведення перевірки, складання акту про порушення та прийняття позивачем відповідного рішення; далі Правила роздрібного ринку електричної енергії) ці правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби.

Пунктом 2.3.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії передбачено, що відповідальність за збереження і цілісність засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені.

Підпунктом 8 пункту 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії унормовано, що споживач електричної енергії зобов`язаний забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування.

Водночас, беручи до уваги те, що законодавство в сфері електроенергетики не зобов`язує оператора системи доводити можливість вчинення споживачем порушення або спосіб його вчинення, натомість доказуванню підлягає факт встановлення і передачі на збереження споживачу пломб (відбитків їх тавр) та, власне, сам факт виявлення порушення у вигляді незбереження останніх або порушення їх цілісності, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що зрив (порушення) пломби є окремим видом порушень Правил роздрібного ринку електричної енергії, виявлення якого не ставиться в залежність від будь-яких інших порушень споживача, а тому колегією суддів не приймаються до уваги заперечення відповідача, з якими помилково погодився місцевий господарський суд, щодо не встановлення позивачем факту втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж тощо, адже для нарахування споживачу вартості не облікованої електричної енергії у зв`язку зі зривом (пошкодженням) пломб факт безоблікового споживання не має жодного правового значення та не є підставою для звільнення від сплати такого нарахування.

Саме такий сталий правовий висновок Верховного Суду про те, що відсутність або пошкодження встановленої відповідно до акта про пломбування на території та/або об`єкті (у його приміщенні) споживача пломби (відбитку їх тавр) є самостійним та окремим порушенням з боку власника електроустановки Правил роздрібного ринку електричної енергії викладено в низці постанов суду касаційної інстанції, зокрема, від 02.11.2022 у справі №908/2797/21, від 27.12.2022 у справі №911/2778/21, від 03.08.2022 у справі №926/4113/21 та від 26.05.2022 у справі №908/1618/21.

Посилання відповідача на те, що зняття пломб С51372983 та С18109018 було здійснене працівниками Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" під час проведення 16.07.2020-18.07.2020 ремонтних робіт в електроустановці Товариства з обмеженою відповідальністю "Велес-Агро ЛТД." ТП-324 колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки вказані твердження не підтверджені належними у розумінні процесуального закону доказами. Більше того, як зазначалося вище, відповідальність за збереження пломб покладена саме на споживача, який мав вживати заходів щодо їх збереження або, принаймні, діючи розумно, вимагати у позивача документального підтвердження вчинення ним дій щодо зняття вищенаведених пломб (у разі здійснення таких дій під час проведення ремонту).

Основні положення щодо організації комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії, права та обов`язки учасників ринку, постачальників послуг комерційного обліку та адміністратора комерційного обліку щодо забезпечення комерційного обліку електричної енергії, отримання точних і достовірних даних комерційного обліку та їх агрегації (об`єднання), порядок проведення реєстрації постачальників послуг комерційного обліку, точок комерційного обліку та реєстрації автоматизованих систем, що використовуються для комерційного обліку електричної енергії врегульовані Кодексом комерційного обліку електричної енергії, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №311 від 14.03.2018 (далі Кодекс комерційного обліку електричної енергії).

Відповідно до Кодексу комерційного обліку електричної енергії вузол обліку електричної енергії (вузол обліку, ВОЕ) сукупність обладнання та засобів вимірювальної техніки, змонтованих та з`єднаних між собою за встановленою схемою з метою забезпечення вимірювання та обліку електричної енергії в заданій точці вимірювання.

Типовий ВОЕ складається з лічильника електричної енергії, трансформатора струму, трансформатора напруги, засобів захисту (автоматичні вимикачі або запобіжники), вторинних кіл струму і напруги та інших допоміжних засобів (тестового блока, перетворювачів імпульсів, блоків живлення тощо). Засіб вимірювальної техніки має бути опломбований на затискній кришці пломбою ППКО. Пломби з тавром ППКО мають бути встановлені також на пристроях, що закривають первинні і вторинні кола живлення засобу обліку, важелі і кнопки управління комутаційних апаратів та кришки автоматів, встановлених у цих колах, двері комірок трансформаторів напруги, кришки на зборках і колодках затискачів, випробувальних блоках, усі інші пристрої і місця, що унеможливлюють доступ до струмоведучих частин схеми обліку. Під час пломбування засобу вимірювальної техніки на об`єкті складається акт про пломбування. Цей акт повинен містити інформацію про місце кожної пломби, найменування суб`єкта, який встановлює пломбу, і суб`єкта відповідального за збереження та цілісність пломби. Акт пломбування підписується представниками сторін, які брали участь у процедурі пломбування.

У разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 цього розділу (пункт 8.2.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії).

Згідно з пунктом 8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 9 до цих Правил. Акт про порушення складається представниками оператора системи, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред`явлення ними службових посвідчень. В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил та всі необхідні для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; номінальної сили струму спрацювання комутаційних апаратів, задіяних у схемі підключення; фазування лічильника на дату оформлення акта про порушення. Споживачі, представники оператора системи, інші особи, присутні при перевірці, під час здійснення перевірки електроустановок мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявлених порушень та/або відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення, про що зазначається в акті про порушення. В акті про порушення заповнюються всі графи та рядки без пропусків. Виправлення чи підчищення не допускаються. Текст повинен бути однозначним, без можливості подвійного тлумачення. В акті зазначаються заходи, яких було вжито або яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт про порушення підписується представником (представниками) оператора системи, який (які) брали участь у перевірці, та споживачем (представником споживача) або іншою особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи). У разі відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи та незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення цієї особи або більше одного уповноваженого представника оператора системи, а відмова споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення підтверджується відеозйомкою. До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в цьому акті. Представники оператора системи перед складанням акта про порушення зобов`язані повідомити споживача про його право внести пояснення та зауваження до акта, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень. Облік бланків актів про порушення ведеться оператором системи у пронумерованому, прошнурованому та скріпленому печаткою журналі. Акти про порушення та документи, що підтверджують факт їх отримання споживачем, повинні зберігатися оператором системи протягом трьох років з дня оформлення акта про порушення.

З аналізу наведеної норми вбачається, що законодавцем визначено дві окремі та незалежні одна від одної умови дійсності акта про порушення у разі відмови, зокрема, іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки підписати такий акт, а саме: 1) якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи та незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення цієї особи; 2) якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи, а відмова споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення підтверджується відеозйомкою.

При цьому виконання двох умов одночасно не вимагається. Виконання відповідачем будь-якої з цих умов вважається дотриманням положень абзацу 9 пункту 8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії та свідчить про дійсність відповідного акта.

Саме такий правовий висновок викладено Верховним Судом в постанові від 21.06.2022 у справі №912/1133/21 та від 01.05.2025 у справі №906/960/24.

З акту про порушення №8015566 від 10.12.2021 вбачається, що перевірка об`єкта Товариства з обмеженою відповідальністю "Велес-Агро ЛТД." була проведена за участю представника споживача головного енергетика Гризо Ю.А., при цьому він підписаний чотирма представниками оператора системи (позивача), у той час як зі сторони споживача підпис відсутній, натомість проставлено відмітку про його відмову від підпису. Поряд з цим, відмова споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача) підписувати акт про порушення не засвідчена свідком, що підтверджується відсутністю підпису свідка (незаінтересованої особи) у відповідній графі вищенаведеного акту.

За таких обставин, з огляду на те, що відмова споживача від підпису акту про порушення №8015566 від 10.12.2021 не засвідчена підписом незаінтересованої особи (свідка), для дійсності вказаного акту в силу приписів Правил роздрібного ринку електричної енергії така відмова має бути підтверджена відеозйомкою.

У частині третій статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Принцип змагальності сторін полягає в тому, що сторони у процесі зобов`язані в процесуальній формі довести свою правоту, за допомогою поданих ними доказів переконати суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень.

Отже, даний принцип забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладення тягаря доказування на сторони.

Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу частини першої статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, в господарському процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

За умовами частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).

Колегія суддів наголошує на тому, що рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях та містити неточності у встановленні обставин, які мають вирішальне значення для правильного вирішення спору, натомість висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки мають бути вичерпними, відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами.

Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується з правовою позицією об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеною в постанові від 05.06.2020 у справі №920/528/19.

Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності, задекларований у статті 13 Господарського процесуального кодексу України, втрачає сенс.

Колегія суддів зазначає, що Акціонерне товариство "ДТЕК Одеські електромережі" не надало разом з позовною заявою відеозйомку, яка відповідно до приписів чинного законодавства, виходячи з обставин цієї конкретної справи, фактично може виступати єдиним належним доказом на підтвердження дійсності акту про порушення через призму відмови споживача від його підписання, враховуючи відсутність засвідчення такої відмови незаінтересованою особою (свідком), натомість вказаний доказ позивачем було додано до відповіді на відзив за відсутності клопотання про поновлення процесуального строку на подання цього доказу.

За умовами частин другої-четвертої статті 80 Господарського процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Частиною восьмою статті 80 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Отже, зі змісту вищенаведених положень процесуального закону вбачається, що учасники справи повинні подавати докази до суду разом із поданням заяв по суті (позову, відзиву на позов, письмових пояснень) або у строк, встановлений судом для їх подання. Водночас процесуальний закон також надає можливість особі подати докази поза межами встановленого законом або судом строку, але тільки за умови, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у зазначений строк з причин, що не залежали від неї.

При цьому необхідно враховувати, що чинний Господарський процесуальний кодекс України має на меті забезпечити своєчасний розгляд справ і правову визначеність, унеможливити зловживання процесуальними правами та підвищити ефективність судочинства в цілому, для чого встановлено точний порядок та присічні строки вчинення процесуальних дій, визначено стадії судового процесу, запроваджено розумні обмеження, у тому числі щодо подання доказів. Саме тому всі процесуальні дії суду та учасників процесу повинні вчинятися своєчасно для того, щоб не залишилося невирішених питань, які можуть затримати розгляд справи.

Реалізація процесуальних прав та обов`язків учасників справі перебуває у тісному зв`язку зі стадіями судового провадження і пов`язана з перебігом процесуальних строків.

Процесуальний строк виступає одним з ключових елементів господарсько-процесуальної форми, що направлений на забезпечення оперативного, динамічного й просторового перебігу провадження господарського процесу у визначених процесуальним законодавством часових рамках.

Зокрема, під процесуальними строками, з огляду на системний аналіз Господарського процесуального кодексу України, розуміють встановлений законом та/або судом проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата та/чи завершена та чи інша стадія судочинства.

Процесуальні строки, виступаючи засобом регламентації процесуальних дій учасників справи, також виконують функцію юридичного факту, тобто спричиняють виникнення, зміну або припинення процесуальних прав та обов`язків. У механізмі правової регламентації судочинства процесуальні строки мають правоутворююче та преклюзивне значення для суб`єктивних процесуальних прав та обов`язків, оскільки з початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.

За умовами статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Суд може поновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Сам по собі факт подання стороною клопотання про поновлення строку не зобов`язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки вказане клопотання з огляду на приписи процесуального закону повинно містити обґрунтування поважності пропуску такого строку, а за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються до господарського суду на загальних підставах.

Відтак поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку учасником справи і лише сам факт звернення з відповідним клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду поновити цей строк.

Системний аналіз положень частини восьмої статті 80 та частини другої статті 232 Господарського процесуального кодексу України дає підстави для висновку, що у разі подання учасниками справи доказів із пропуском строку, встановленого судом в ухвалі про надання документів (доказів):

1) без клопотання про визнання причин неможливості подати такі докази відповідним учасником справи такими, що не залежали від нього; або

2) залишення такого клопотання без задоволення, суд долучає відповідні докази до матеріалів справи, проте не приймає їх до розгляду, про що постановляє відповідну ухвалу. Чинним процесуальним законом не передбачено можливості повернення судом документів (доказів), поданих із пропуском строку, встановленого судом, тому правових підстав для їх повернення відповідному учаснику справи суд не має.

Таким чином, відеозйомка, додана позивачем до відповіді на відзив, колегією суддів до уваги не приймається, оскільки вона подана Акціонерним товариством "ДТЕК Одеські електромережі" з пропуском встановленого процесуальним законом строку на подання доказів та без клопотання про поновлення такого строку.

Разом з тим відповідачем було подано клопотання про долучення доказів б/н від 12.01.2025 (вх.№872/25 від 13.01.2025), в якому останній просив визнати поважними причини пропуску процесуального строку на подання доказів, доданих до цього клопотання. Зокрема, в обґрунтування відповідного клопотання заявник послався на те, що вказані докази перебували у розпорядженні позивача, у зв`язку з чим збирання останніх представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Велес-Агро ЛТД." шляхом надіслання позивачеві низки адвокатських запитів з метою з`ясування обставин цієї справи потребувало додаткового часу, про що на виконання приписів статті 80 Господарського процесуального кодексу України відповідач письмово повідомив суд у відзиві на позовну заяву.

Враховуючи наведені у вищенаведеному клопотанні доводи, які підтверджуються матеріалами справи, колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд з метою повного та всебічного розгляду позовних вимог з забезпеченням принципу змагальності та надання учасникам справи необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи, а також правильного застосування законодавства дійшов правомірного висновку про поважність причин несвоєчасного подання відповідачем доказів, доданих до клопотання б/н від 12.01.2025 (вх.№872/25 від 13.01.2025), та, як наслідок, про необхідність їх врахування при розгляді справи.

Суд апеляційної інстанції вбачає, що до клопотання про долучення доказів б/н від 12.01.2025 (вх.№872/25 від 13.01.2025), яке обґрунтовано задоволено місцевим господарським судом, відповідачем було додано у тому числі відеоматеріали до акту про порушення №8015566 від 10.12.2021.

Дослідивши зазначені відеоматеріали, колегія суддів зауважує, що на відеозаписі відсутні чіткі зображення облич чи інші індивідуальні ознаки осіб, що брали участь у події. Це унеможливлює встановлення хто саме зафіксований на відео і чи є ці особи тими, про яких йдеться в акті про порушення №8015566 від 10.12.2021, зокрема, представник споживача головний енергетик Гризо Ю.А.

Крім того, колегією суддів враховується, що зйомка здійснювалась приховано, без фіксації загального плану та чіткої прив`язки до місця і часу події, без зазначення найменування учасників, що не дозволяє достовірно визначити, що зафіксовані на відео події дійсно стосуються конкретного правопорушення.

Відтак, оскільки відеозапис, який не дозволяє ідентифікувати учасників події, не дає змоги встановити особу, яка нібито відмовилася від підпису акта, а тому не підтверджує в об`єктивний спосіб факт такої відмови, суд апеляційної інстанції зазначає про невідповідність цього доказу встановленим процесуальним законом критеріям належності та допустимості.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати акт про порушення №8015566 від 10.12.2021 належним доказом на підтвердження недотримання відповідачем вимог Правил роздрібного ринку електричної енергії, враховуючи недоведеність позивачем наявності обставин, з якими положення абзацу 9 пункту 8.2.5 вказаних Правил пов`язують дійсність такого акту, що не містить підпису споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки).

За умовами пункту 8.2.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення. Оператор системи повинен вести журнал реєстрації засідань комісії з розгляду актів про порушення, в якому зазначаються дата проведення засідання; номер протоколу; склад комісії; склад запрошених на засідання комісії (представники Регулятора, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів); відмітка про присутність або відсутність споживача; перелік питань, які розглядалися на засіданні комісії; час розгляду кожного з питань, зміст окремої думки учасників комісії (у разі її наявності) та стислий зміст рішення. Споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання. У разі відмови споживача або представника споживача від отримання акта про порушення, у якому визначено місце, час та дату проведення засідання комісії, або окремого повідомлення про місце, час і дату засідання комісії оператор системи направляє споживачу таке повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу, визначену в даних щодо споживача, наявних в оператора системи. У такому разі оператор системи має право розглянути акт про порушення на засіданні комісії, яке має відбутися по закінченню 30 календарних днів від дати направлення споживачу такого повідомлення. За зверненням споживача оператор системи може розглянути акт про порушення на засіданні комісії раніше указаного терміну. Акт про порушення, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 60 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню (крім випадків необхідності проведення експертизи пломб, індикаторів та/або засобу вимірювальної техніки електричної енергії для встановлення факту порушення). Якщо для розгляду акта про порушення необхідні результати експертного дослідження, зазначений термін розгляду відраховується з дати їх отримання оператором системи від експертної установи. Комісія з розгляду актів про порушення може повторно розглянути акт про порушення в порядку, встановленому цими Правилами, на підставі звернення споживача, на вимогу Регулятора, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, або за рішенням суду. За рішенням оператора системи у зв`язку з отриманням результатів експертизи чи інших даних, які не були відомі на момент ухвалення рішення комісією, але мають суттєве значення, рішення комісії може бути переглянуте у порядку, встановленому цими Правилами, протягом 1 року, починаючи з дня, наступного за днем його прийняття. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти глави 8.4 цього розділу та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.

Доводи відповідача про недотримання позивачем строку призначення засідання комісії з розгляду акту про порушення, передбаченого пунктом 8.2.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії, апеляційним господарським судом до уваги не приймаються, оскільки акт про порушення №8015566 від 10.12.2021 було розглянуто 27.01.2022, тобто по закінченню 30 календарних днів від дати направлення споживачу повідомлення про місце, час і дату засідання комісії. Крім того, засідання комісії з розгляду вищенаведеного акта про порушення було призначене позивачем на 27.01.2022 на підставі заяви самого відповідача про відкладення засідання саме на цю дату.

Стосовно проведеного позивачем розрахунку необлікованої електричної енергії Південно-західний апеляційний господарський суд зазначає наступне.

У разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 цього розділу (пункт 8.2.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії).

Відповідно до підпункту 2 пункту 8.4.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення пошкодження або відсутність пломб з відбитками тавр оператора системи чи інших заінтересованих сторін, установлених на засобах (вузлах) вимірювальної техніки в місцях, указаних в акті про пломбування, складеному в порядку, визначеному Кодексом комерційного обліку, або в іншому документі, який підтверджує факт пломбування і передачу на збереження засобів вимірювальної техніки та установлених пломб (крім пломб, установлених на кріпленнях кожуха лічильника електричної енергії).

В силу абзацу 5 пункту 8.4.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 2-4 пункту 8.4.2 цієї глави (у частині відсутності засобів вимірювальної техніки, пломб, індикаторів та фіксації впливу фізичних полів індикатором), обсяг та вартість необлікованої електричної енергії визначається оператором системи відповідно до положень цієї глави без проведення відповідної експертизи.

Пунктом 8.4.10 Правил роздрібного ринку електричної енергії встановлено, що у разі виявлення у непобутового споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-5 пункту 8.4.2 цієї глави, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії протягом робочого часу (Wдоб, кВт·год) розраховується за формулою Wдоб=Р* tдоб*Кв, де:

-Р - потужність (кВт), визначена як: 1) сумарна максимальна потужність наявних у споживача на час складення акта про порушення струмоприймачів відповідно до їх паспортних даних (за умови, якщо визначена таким чином потужність не перевищує дозволену потужність для цієї точки комерційного обліку, зазначену в договорі з оператором системи); 2) потужність, обчислена виходячи зі струму навантаження електроустановки споживача при підключенні всіх наявних на час складення акта про порушення струмоприймачів на максимальну потужність, визначеного на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології (за умови відсутності паспортних даних усіх струмоприймачів, наявних у споживача на час складення акта про порушення, та якщо визначена таким чином потужність не перевищує дозволену потужність для цієї точки комерційного обліку, зазначену в договорі з оператором системи); 3) дозволена потужність для цієї точки комерційного обліку, зазначена в договорі з оператором системи (за умови, якщо потужність, визначена відповідно до положень підпунктів 1 або 2 цього пункту, перевищує дозволену потужність для цієї точки комерційного обліку, ненадання споживачем інформації щодо паспортних даних струмоприймачів, недопуску представників оператора системи на свою територію для перевірки інформації щодо сумарної максимальної потужності струмоприймачів, відмови споживача від вимірювання струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів на повну потужність);

-tдоб -тривалість роботи обладнання протягом доби, що визначається на підставі договору з оператором системи (год). У разі відсутності в договорі даних про тривалість роботи обладнання споживача tдоб приймається рівним 8 год;

-Кв - коефіцієнт використання струмоприймачів (приймається рівним 0,6).

Згідно з підпунктом 1 пункту 8.4.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії кількість днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил, визначається виходячи з кількості робочих днів електроустановки споживача (крім випадків фіксації засобами комерційного обліку кількості днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил), зокрема, у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 (у частині пошкодження засобів вимірювальної техніки та/або пломб) або у підпункті 4 пункту 8.4.2 цієї глави, - з дня останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку або технічної перевірки (якщо технічну перевірку було проведено після останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у шести календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.

З протоколу №239 від 27.01.2022 вбачається, що розрахунок по акту про порушення №8015566 від 10.12.2021 позивачем проведено відповідно до пункту 8.4.10 Правил роздрібного ринку електричної енергії за період з 10.06.2021 по 10.12.2021, виходячи з потужності струмоприймачів 2400 кВт та тривалості роботи струмоприймачів протягом доби 16 год, внаслідок чого відповідачу нараховано вартість необлікованої електричної енергії обсягом 1593929 кВт*год на суму 8451642,69 грн.

Поряд з цим, у графі "Перелік струмоприймачів, приєднаних споживачем до електричної мережі та режим роботи" акту про порушення №8015566 від 10.12.2021 зазначено про те, що відсутня можливість перерахувати усі струмоприймачі. Водночас позивачем жодним чином не обґрунтовано чим саме зумовлена така відсутність, зокрема, що завадило визначити сумарну максимальну потужність наявних у споживача на час складення акта про порушення струмоприймачів відповідно до їх паспортних даних, наявних у позивача або оператора системи, а, у разі відсутності відповідних паспортів, що завадило встановити таку потужність, виходячи зі струму навантаження електроустановки споживача при підключенні всіх наявних на час складення акта про порушення струмоприймачів на максимальну потужність, визначеного на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, як того вимагають Правила роздрібного ринку електричної енергії.

Докази відмови споживача від надання інформації щодо паспортних даних струмоприймачів або від вимірювання струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів на повну потужність, як і докази не допуску споживачем представників оператора системи на свою територію для перевірки інформації щодо сумарної максимальної потужності струмоприймачів у матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції зазначає, що у матеріалах справи відсутні і позивачем до місцевого господарського суду не подано жодного доказу на підтвердження вжиття Акціонерним товариством "ДТЕК Одеські електромережі" вищенаведених заходів для визначення реальної потужності електроустановок відповідача, які прямо передбачені приписами Правил роздрібного ринку електричної енергії, натомість при здійсненні розрахунку оператор системи безпідставно застосував найбільший з-поміж можливих показник потужності, ігноруючи встановлений чинним законодавством поряд визначення цього показника, що призвело до необґрунтованого завищення обсягу і, як наслідок, вартості необлікованої електричної енергії, що, з огляду на об`єктивну неможливість проведення судом власного розрахунку внаслідок відсутності у справі необхідного обсягу вихідних даних, є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні позову безвідносно до недійсності акту про порушення.

У викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах (правова позиція Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16).

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

В силу статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції; твердження апелянта про порушення Господарським судом Одеської області норм права при ухваленні рішення від 22.04.2025 у справі №916/4768/24 не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового акту колегія суддів не вбачає.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 22.04.2025 у справі №916/4768/24 без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "ДТЕК Одеські електромережі".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 14.08.2025.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя К.В. Богатир

Суддя Л.В. Поліщук