ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.08.2025 Справа №905/578/25

Господарський суд Донецької області у складі судді Чернової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях, м.Харків

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Максименка Станіслава Павловича, м.Курахове Донецької області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» в особі Структурної одиниці Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» «Підприємство робочого постачання «Енерготорг»,

про розірвання договору оренди, зобов`язання повернути державне майно з оренди та стягнення 52146,46грн, з яких 44568,42грн - заборгованість з орендної плати, 7578,04грн - пеня,

без повідомлення (виклику) сторін,

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях, м.Харків звернулося до Господарського суду Донецької області із позовом до Фізичної особи-підприємця Максименка Станіслава Павловича, м.Курахове Донецької області про розірвання договору оренди, зобов`язання повернути державне майно з оренди та стягнення 52146,46грн, з яких 44568,42грн - заборгованість з орендної плати, 7578,04грн - пеня.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору оренди №0358Д/2021 від 11.06.2021, у зв`язку з чим просить розірвати договір та повернути державне майно з оренди. Також у відповідача утворилась заборгованість з орендної плати, що стало підставою для нарахування пені.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав такі документи: договір оренди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності №0358Д/2021 від 11.06.2021, акт приймання-передачі в оренду нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна від 11.06.2021, лист особи-підприємця Максименка Станіслава Павловича №б/н від 27.07.2023, листи Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях №20-03-02-1120ВС від 09.08.2023, №20-03-1585ВС від 28.09.2024, №20-03-669 від 29.05.2025, №20-03-02-170ВС від 26.01.2024, №20-03-889ВС від 27.05.2024 та №20-03-1941ВС від 27.11.2024, лист Фонду Державного майна України №20-16-4516 від 24.02.2023.

Нормативно свої позовні вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 548, 610-612, 614, 629, 638, 759, 762 Цивільного кодексу України, ст.ст. 180, 193, 283, 284, 286 Господарського кодексу України та ст.ст. 17, 24, 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

З дотриманням приписів статті 6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/578/25 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою господарського суду від 09.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/578/25. Справу №905/578/25 вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство «Донбасенерго» в особі Структурної одиниці Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» «Підприємство робочого постачання «Енерготорг».

11.06.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого просить звільнити від орендної плати на підставі ч.6 ст. 762 Цивільного кодексу України, а також просить зобов`язати балансоутримувача підтвердити факт того, що у спірний період відповідач не міг використовувати орендоване майно за призначенням.

Ухвалою господарського суду від 03.07.2025 відзив Фізичної особи-підприємця Максименка Станіслава Павловича, м.Курахове Донецької області повернуто без розгляду.

Відповідно до статті 42 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з частинною 3 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи, що судом створені усі умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, заперечень від сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) не надходило, відзив від відповідача не надходив, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

З`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в порядку статті 210 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

11.06.2021 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях (орендодавець, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Максименком Станіславом Павловичем (орендар, відповідач) укладено договір оренди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності №0358Д/2021 (договір).

У розділі 1 договору встановлені змінювані умови договору (умови).

За п 3.3 умов балансоутримувачем є Структурна одиниця ПАТ «Донбасенерго» «Підприємство робочого постачання «Енерготорг».

Відповідно до п.4.1 умов об`єктом оренди є нерухоме майно - нежитлові вбудовані приміщення загальною площею 60,0кв.м. будівлі магазину №4 (інвентарний №88, реєстраційний номер 23343582.101.ЦЕШНМЮ250), розташованого за адресою: Донецька область, м. Курахове, проспект Прокоф`єва, 20а, що обліковується на балансі Структурної одиниці ПАТ «Донбасенерго» «Підприємство робочого постачання «Енерготорг» та не увійшов до статутного капіталу ПАТ «Донбасенерго».

Згідно з п.6.1 умов балансова залишкова вартість, визначена на підставі фінансової звітності балансоутримувача становить 8044,78грн, без податку на додану вартість.

Майно може бути використане орендарем за будь-яким цільовим призначенням на розсуд орендаря (п.7.1 умов).

За п.9.1 умов місячна орендна плата, визначена за результатами проведення аукціону, - 1800,00грн, без податку на додану вартість.

Згідно з п.11 умов сума забезпечувального депозиту становить 2 місячні орендні плати, але у будь-якому разу у розмірі не меншому, ніж розмір мінімальної заробітної плати станом на перше число місяця, в якому укладається цей договір, 6000,00грн, без податку на додану вартість.

Строк договору - 5 років з дати набрання чинності цим договором (п.12 умов).

Згідно з п.16 умов співвідношення розподілу орендної плати станом на дату укладення договору становить: Державному бюджету 100 відсотків суми орендної плати.

У розділі ІІ договору встановлені незмінювані умови договору.

Відповідно до п.1.1 розд. ІІ договору орендодавець і балансоутримувач передають, а орендар приймає у строкове платне користування майно, зазначене у пункті 4 умов, вартість якого становить суму, визначену у пункті 6 умов.

Згідно з п.2.1 розд. ІІ договору орендар вступає у строкове платне користування майном у день підписання акта приймання-передачі майна. Акт приймання-передачі підписується між орендарем і балансоутримувачем одночасно з підписанням цього договору.

Орендна плата становить суму, визначену у пункті 9 умов. Нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством (п. 3.1 розд. ІІ договору).

Якщо орендна плата визначена за результатами аукціону, орендна плата за січень-грудень року оренди, що настає за роком, на який припадає перший місяць оренди, визначається шляхом коригування орендної плати за перший місяць оренди на річний індекс інфляції року, на який припадає перший місяць оренди. Орендна плата за січень-грудень третього року оренди і кожного наступного календарного року оренди визначається шляхом коригування місячної орендної плати, що сплачувалась у попередньому році, на річний індекс інфляції такого року(п. 3.2 розд. ІІ договору).

Відповідно до п. 3.3 розд. ІІ договору орендар сплачує орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні, визначеному у пункті 16 умов (або в іншому співвідношенні, визначеному законодавством), щомісяця: до 15 числа поточного місяця оренди - для орендарів, які отримали майно в оренду за результатами аукціону (договори типу 5(А) і 5 (В)).

За умовами п.3.4 розд. ІІ договору орендар сплачує орендну плату на підставі рахунків балансоутримувача. Балансоутримувач виставляє рахунок на загальну суму орендної плати із зазначенням частини орендної плати, яка сплачується на рахунок балансоутримувача, і частини орендної плати, яка сплачується до державного бюджету. Податок на додану вартість нараховується на загальну суму орендної плати. Орендар сплачує балансоутримувачу належну йому частину орендної плати разом із податком на додану вартість, нарахованим на загальну суму орендної плати. Балансоутримувач надсилає орендарю рахунок не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати платежу. Протягом п`яти робочих днів після закінчення поточного місяця оренди балансоутримувач передає орендарю акт виконаних робіт на надання орендних послуг разом із податковою накладною за умови реєстрації орендаря платником податку на додану вартість.

Пунктом 3.7 розд. ІІ договору визначено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується орендодавцем (в частині, належній державному бюджету) та/або балансоутримувачем (в частині, належній балансоутримувачу). Орендодавець і балансоутримувач можуть за домовленістю звернутися із позовом про стягнення орендної плати та інших платежів за договором, за яким у орендаря є заборгованість, в інтересах відповідної сторони договору. Сторона, в інтересах якої подається позов, може компенсувати іншій стороні судові і інші витрати, пов`язані з поданням позову.

На суму заборгованості орендаря із сплати орендної плати нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати (п. 3.8 розд. ІІ договору)

Згідно з п.3.10 розд. ІІ договору припинення договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендної платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи пеню та неустойку (за наявності).

За умовами п. 4.1 розд. ІІ договору у разі припинення договору орендар зобов`язаний, зокрема, звільнити протягом трьох робочих днів орендоване майно від належних орендарю речей і повернути його відповідно до акта повернення з оренди орендованого майна в тому стані, в якому майно перебувало на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу.

Орендар зобов`язаний підписати примірники акта повернення з оренди орендованого майна не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з моменту їх отримання від балансоутримувача або орендодавця і одночасно повернути балансоутримувачу два примірники підписаних орендарем актів разом із ключами від об`єкта оренди (у разі, коли доступ до об`єкта оренди забезпечується ключами); звільнити майно одночасно із поверненням підписаних орендарем актів (п. 4.2 розд. ІІ договору).

Згідно з п.4.3 розд. ІІ договору майно вважається повернутим з оренди з моменту підписання балансоутримувачем та орендарем акта повернення з оренди орендованого майна.

Відповідно до п.12.1 розд. ІІ договору цей договір укладено на строк, визначений у пункті 12 умов. Перебіг строку договору починається з дня набрання чинності цим договором. Цей договір набирає чинності в день його підписання сторонами (нотаріального посвідчення, якщо відповідно до законодавства договір підлягає нотаріальному посвідченню). Строк оренди за цим договором починається з дати підписання акта приймання-передачі і закінчується датою припинення цього договору.

Згідно з п.п.12.7.1 п.12.7 розд. ІІ договору він може бути достроково припинений на вимогу орендодавця, якщо орендар допустив прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців або сумарна заборгованість з орендної плати більша, ніж плата за три місяці.

Вказаний договір підписано та скріплено печатками сторін.

На виконання договору оренди нерухомого майна №0358Д/2021 від 11.06.2021 складено, підписано та скріплено печатками орендаря та балансоутримувача акт прийому-передачі нерухомого майна від 11.06.2021.

Позивачем надано до матеріалів справи лист Фонду державного майна України №10-16-4516 від 24.02.2023, за змістом якого повідомлено, що відповідно до підпункту 1 пункту 1 постанови від 27.05.2022 №634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» (далі - Постанова №634) визначені орендарі, які звільняються від орендної плати державного та комунального майна на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування, але у будь-якому разі до 31 грудня 2022 року, за договорами оренди державного і комунального майна, чинними станом на 24 лютого 2022 року або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 року або раніше.

Відповідач звернувся до позивача листом №б/н від 27.07.2023, в якому повідомив про неможливість використовувати приміщення та сплачувати орендну плату, у зв`язку з початком бойових дій, однак, висловив заперечення щодо розірвання договору.

Позивач, у свою чергу, неодноразово звертався до відповідача з вимогою сплатити заборгованість з орендної плати та нараховану пеню (листи №20-03-02-1120ВСВС від 09.08.2023, №20-03-1585ВС від 28.09.2024, №20-03-02-170ВС від 26.01.2024, №20-03-889ВС від 27.05.2024, 20-03-1941ВС від 27.11.2024, №20-03-669 від 29.05.2025).

Відповідач не здійснив сплату орендних платежів за період з лютого 2023 року по вересень 2024 року у розмірі 44568,42грн.

Посилаючись на порушення відповідачем умов договору оренди №0358Д/2021 від 11.06.2021, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (приписи ст. 629 Цивільного кодексу України).

Проаналізувавши зміст договору №0358Д/2021 від 11.06.2021, судом встановлено, що останній за своє правовою природою є договором оренди, правове регулювання якого здійснюється відповідно до положень Глави 58 Цивільного кодексу України, параграфу №5 Господарського кодексу України, Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Частинами 1, 6 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч.ч. 1 та 3 ст. 760 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

Оскільки предметом договору є нерухоме майно, що знаходиться у державній власності, до спірних правовідносин слід застосовувати положення Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в редакції, чинної на момент укладення договору оренди).

Приписами ч.ч. 1-4 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендна плата визначається за результатами аукціону. Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У п. 3.3 розд. ІІ договору сторони погодили, що орендар сплачує орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні, визначеному у пункті 16 умов (або в іншому співвідношенні, визначеному законодавством), що місяця: до 15 числа поточного місяця оренди.

З матеріалів справи вбачається, що за період з січня 2023 року по 07.05.2024 позивач нарахувував 100% розміру орендної плати та в період з 08.05.2024 по вересень 2024 року включно - 50% розміру орендної плати, що в загальному розмірі складає 44568,42грн (з урахуванням переплати станом на 01.02.2023 у розмірі 426,89грн).

Також позивач зазначив, що у період з 24.02.2022 по 31.12.2022 орендна плата не нараховувалась на п. 1 Постанови Кабінетом Міністрів України «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» №634 від 27.05.2022.

Так, 27.05.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» №634, відповідно до пп. 1 п. 1 якої (тут і далі в редакція, станом на 07.05.2025) установлено, що на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування, але у будь-якому разі до 31 грудня 2022 р., за договорами оренди державного і комунального майна, чинними станом на 24 лютого 2022 р. або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 р. або раніше, звільняються від орендної плати орендарі державного і комунального майна: які використовують майно, розташоване в адміністративно-територіальних одиницях, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану (Донецька область; Запорізька область в межах Бердянського, Василівського, Мелітопольського, Пологівського районів; Луганська область; Миколаївська область в межах Баштанського, Вознесенського районів (крім селищ міського типу Доманівка, Братське, м. Южноукраїнська), Миколаївського району (крім м. Миколаєва); Харківська область в межах Богодухівського району (крім мм. Валків, Богодухова, смт Краснокутськ), Ізюмського району, Куп`янського і Харківського районів (крім м. Мерефи, смт Нова Водолага, м. Харкова), Чугуївського району (крім м. Змієва); Херсонська область; Автономна Республіка Крим; м. Севастополь).

Звільнення або перерахунок орендної плати відповідно до цього пункту здійснюється без окремого рішення орендодавця (пп. 5 п. 1 Постанови №634).

Відповідно до п. 16 Постанови №634 орендодавцям державного та комунального майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови, а також продовження та припинення договорів оренди відповідно до пункту 5 цієї Постанови, починаючи з 24.02.2022.

Наказом Міністерства юстиції України від 01.04.2022 №1307/5 затверджено Перелік адміністративно-територіальних одиниць, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, в умовах воєнного стану, до якого, зокрема, включено Донецьку область (Бахмутський район (крім міст Бахмут, Світлодарськ, Соледар, Часів Яр); Волноваський район; Краматорський район (крім міст Костянтинівка, Краматорськ, Лиман, Слов`янськ, смт Олександрівка); Маріупольський район; Покровський район (крім міст Добропілля, Красногорівка, Курахове, Новогродівка, Покровськ, Селидове); Горлівський район; Донецький район; Кальміуський район).

Наказ Міністерства юстиції України від 01.04.2022 №1307/5 втратив чинність на підставі Наказу Міністерства юстиції від 27.12.2022 №5840/5, який набрав чинності 13.01.2023.

Відповідно до пп. 1 п. 1-2 постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №209 «Деякі питання державної реєстрації та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній станом на січень 2023 року) установлено, що протягом дії воєнного стану припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в межах адміністративно-територіальних одиниць, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії або тимчасово окупованих, інформація про які міститься в переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій.

Надалі, на підставі постанови Кабінету Міністрів України №469 від 09.05.2023 пп. 1 п. 1-2 постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №209 викладено в такій редакції «припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в межах адміністративно-територіальних одиниць, що належать до територій активних бойових дій (крім територій активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій або тимчасової окупації.

Як вбачається з матеріалів справи, об`єкт оренди - нерухоме майна, розташоване у м. Курахове Донецької області та відноситься до Курахівської міської територіальної громади.

Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 №309, яким затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (чинний у спірний період нарахування орендної плати), Курахівська міська територіальна громада з 24.02.2022 по 05.09.2024 є територією можливих бойових дій та з 06.09.2024 - територією активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси.

На підставі викладеного, беручи до уваги, що наказ Міністерства юстиції України від 01.04.2022 №1307/5 втратив чинність у січні 2023 року, враховуючи, що у період з лютого 2023 року по вересень 2024 року територія, на якій розташоване орендоване майно, не належить до територій активних бойових дій та згідно з приписами постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №209 на такій території не припинено доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, суд дійшов висновку, що на спірні правовідносини дія пп. 1 п. 1 Постанови №634 не розповсюджується.

Поряд з тим, відповідно до пп. 4 п. 1 Постанови №634 на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24 лютого 2022 р. або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 р. або раніше: орендарям, крім визначених підпунктами 1-3 цього пункту, орендна плата нараховується у розмірі 50 відсотків розміру орендної плати, встановленої договором оренди (з урахуванням її індексації).

Отже, враховуючи те, що відповідач (орендар) не відноситься до орендарів, визначених підпунктами 1-3 пункту 1 Постанови №634, суд дійшов висновку, що відповідач підпадає під пп. 4 п. 1 Постанови №634, тому у спірних правовідносинах наявні підстави для нарахування орендної плати в розмірі 50% в межах спірного періоду с лютого 2023 року.

Одночасно, суд не погоджується з позицією позивача про можливість запровадження нарахування орендної плати в розмірі 50% для орендарів державного майна, розташованого на інших територіях Донецької області тільки з 08.05.2024, у зв`язку зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України №512 від 07.05.2024, оскільки при встановленні нерозповсюдження дії пп. 1 п. 1 на орендаря, який знаходиться на території Донецької області (зокрема, як у спірному випадку, коли орендар знаходиться на території можливих бойових дій), нарахування 100% розміру орендної плати є вочевидь несправедливим у порівнянні з іншими орендарями, які розташовані в інших регіонах України, однак до яких протягом 2023 року застосовується відповідна пільга.

Аналогічного висновку дійшла також колегія суддів Східного апеляційного господарського суду у постанові від 04.07.2025 у справі №905/1472/24.

Також, позивач зазначає, що з 01.10.2024 ним не нараховувалась орендна плата, посилаючись на норми Постанови №634 (зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України №512 від 07.05.2024).

Так, відповідно до пп. 1-1 п. 1 Постанови №634 (зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України №512 від 07.05.2024) орендарям державного та комунального майна, розташованого на територіях активних бойових дій, територіях активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, які включені до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством розвитку громад та територій (далі - визначені території), не нараховується орендна плата за період з 1 числа місяця, в якому було визначено щодо відповідних територій дату початку бойових дій або тимчасової окупації, по 1 число місяця, що настає через три місяці після дати завершення бойових дій або тимчасової окупації, що визначаються відповідно до зазначеного переліку.

На підставі Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 №309, яким затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією(зі змінами, внесеними наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 16.09.2024 №293) Курахівська міська територіальна громада з 06.09.2024 є територією активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси.

Відповідно до п. 3 наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 16.09.2024 №293 останній набирає чинності з дня його офіційного опублікування, яке здійснено 17.10.2024 в Офіційному віснику України.

Отже, враховуючи, що наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, яким Курахівську міську територіальну громаду віднесено до територій активних бойових дій з 06.09.2024, набрав чинності лише з 17.10.2024, позивач правомірно нараховував орендну плату у вересні 2024 року.

Так, судом самостійно здійснено розрахунок орендної плати за спірний період, та встановлено, що за період 01.01.2023 по 01.10.2024 загальний розмір орендної плати становить 25642,08грн (у період з лютого по грудень 2023 року: (2506,68грн (щомісячна орендна плата з урахуванням індексації) - 50% (пільга)) * 11 (кількість місяців в періоді) + у період з січня по вересень 2024 року: (2634,52грн (щомісячна орендна плата з урахуванням індексації) - 50% (пільга)) * 9 (кількість місяців в періоді), строк оплати якої є таким, що настав на підставі п. 3.3 розд. ІІ договору.

Судом встановлено, що станом на 01.02.2023 у відповідача обліковувалась переплата у розмірі 426,89грн, отже загальна сума заборгованості відповідача з оплати орендної плати складає 25215,19грн.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що відповідно до ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Однак, належних доказів того, що у спірний період наймач не міг використовувати об`єкт оренди матеріали справи не містять; сам по собі факт дії воєнного стану не свідчить про неможливість використання об`єкту оренди орендарем.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення орендної плати у розмірі 25215,19грн, тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Також, як вбачається з матеріалів справи, позивач нараховував пеню на загальну суму боргу у розмірі 7578,04грн на підставі п. 3.8 розд. ІІ договору.

Перевіривши наданий розрахунок пені, суд встановив, що він є неправильним, оскільки пеня нарахована на заборгованість орендної плати за період з лютого 2023 року по 07.05.2024 в розмірі 100%, у той час як вище суд дійшов висновку про неправомірність нарахування 100% орендної плати в такий період.

Здійснивши самостійно розрахунок пені, суд встановив, що у спірний період належний розмір пені становить 4153,11грн, а саме, за період прострочення з 16.02.2023 по 15.08.2023 за зобов`язанням лютого 2023 року в розмірі 826,45грн (зменшено на частину переплати), за періоди прострочення з 16.03.2023 по 15.09.2023, з 18.04.2023 по 17.10.2023, з 16.05.2023 по 15.11.2023, з 16.06.2023 по 15.12.2023, з 18.07.2023 по 17.01.2024, з 16.08.2023 по 15.02.2024, з 16.09.2023 по 15.03.2024, з 17.10.2023 по 16.04.2024, з 16.11.2023 по 15.05.2024, з 16.12.2023 по 15.06.2024 за зобов`язаннями у період з березня по грудень 2023 року на щомісячну орендну плату (50%) у розмірі 1253,34грн та з 16.01.2024 по 15.07.2024, 16.02.2024 по 15.08.2024, 16.03.2024 по 15.09.2024, 16.04.2024 по 15.10.2024, 16.05.2024 по 15.11.2024, 18.06.2024 по 17.12.2024, 16.07.2024 по 15.01.2025, 16.08.2024 по 15.02.2025 та 17.09.2024 по 16.03.2025 за зобов`язаннями у період з січня по вересень 2024 року на щомісячну орендну плату (50%) у розмірі 1317,26грн.

Щодо вимог позивача про розірвання договору та повернення майна, суд зазначає таке.

Згідно з частинами 3 та 4 статті 291 Господарського кодексу України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, з настанням правових наслідків, передбачених Цивільним кодексом України.

При цьому, слід враховувати приписи частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України, які є загальними для розірвання договору та передбачають можливість розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди може бути достроково припинений за згодою сторін. Договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.

Згідно частини 1 статті 782 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Відповідно до частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути також розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Конституційний Суд України виходить з того, що співвідношення між нормами Кодексу і законів, які регулюють особливості найму (оренди) окремих видів майна, полягає в тому, що норми цих законів тією чи іншою мірою встановлюють правовий механізм реалізації відповідної норми Кодексу або передбачають додаткові умови її реалізації, або виключають застосування норм Кодексу, якщо це прямо передбачено ними чи випливає з їхнього змісту (Рішення Конституційного Суду України від 10.12.2009 у справі №1-46/2009).

Верховний Суд у постанові від 11.12.2019 у справі №917/28/19 вказав, що істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору оренди комунального майна, як систематичне (два і більше разів) своєчасне (у строк встановлений договором) невнесення орендної плати або несплата її повністю, а також невиконання сторонами інших своїх зобов`язань, в тому числі несплата інших обов`язкових платежів, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання договору оренди в судовому порядку та повернення орендованого майна орендодавцю (наймодавцю).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач протягом тривалого часу не сплачував орендні платежі, що дає суду правові підстави стверджувати, що відповідачем істотно порушені умови укладеного договору, оскільки несплата орендної плати у порядку та розмірах, визначених договором, істотно порушує права позивача та наносить шкоду його майновим інтересам.

Відповідно до пункту 12.7 розд. ІІ договору договір може бути достроково припинений на вимогу орендодавця, якщо орендар допустив прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців або сумарна заборгованість з орендної плати більша, ніж плата за три місяці.

Враховуючи положення наведених норм законодавства та пункту 12.7 розд. ІІ договору, а також висновки суду, щодо систематичної несплати орендної плати (понад трьох місяців), суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди № 0358Д/2021 від 11.06.2021.

Згідно з ч.1 ст.785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору (ч.2 ст.795 Цивільного кодексу України).

За умовами п. 4.1 розд. ІІ договору у разі припинення договору орендар зобов`язаний, зокрема, звільнити протягом трьох робочих днів орендоване майно від належних орендарю речей і повернути його відповідно до акта повернення з оренди орендованого майна в тому стані, в якому майно перебувало на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу.

Орендар зобов`язаний підписати примірники акта повернення з оренди орендованого майна не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з моменту їх отримання від балансоутримувача або орендодавця і одночасно повернути балансоутримувачу два примірники підписаних орендарем актів разом із ключами від об`єкта оренди (у разі, коли доступ до об`єкта оренди забезпечується ключами); звільнити майно одночасно із поверненням підписаних орендарем актів (п. 4.2 розд. ІІ договору).

Майно вважається повернутим з оренди з моменту підписання балансоутримувачем та орендарем або орендодавцем та орендарем акта повернення з оренди орендованого майна (п. 4.3 розд. ІІ договору).

З огляду на зазначене, відповідач після розірвання договору, зобов`язаний повернути об`єкт оренди, який було передано за договором оренди.

Таким чином, позовні вимоги позивача щодо розірвання договору та повернення державного майна з підписанням відповідного акту повернення з оренди орендованого майна підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписи ч. 7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно з положеннями ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Проаналізувавши встановлені у справі обставини, оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості з орендної плати частково в розмірі 25215,19грн та пені в розмірі 4153,11грн, про розірвання договору оренди та повернення державного майна.

Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях, м.Харків до Фізичної особи-підприємця Максименка Станіслава Павловича, м.Курахове Донецької області про розірвання договору оренди, зобов`язання повернути державне майно з оренди та стягнення 52146,46грн, з яких 44568,42грн - заборгованість з орендної плати, 7578,04грн - пеня, задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Максименка Станіслава Павловича, м.Курахове Донецької області (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Державного бюджету України заборгованість з орендної плати у розмірі 25215,19грн та пеню у розмірі 4153,11грн.

Розірвати Договір оренди №0358Д/2021 від 11.06.2021 нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях та Фізичною особою-підприємцем Максименком Станіславом Павловичем.

Зобов`язати Фізичну особу-підприємця Максименка Станіслава Павловича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) повернути державне майно - нежитлові вбудовані приміщення загальною площею 60,0 кв. м. будівлі магазину №4 (інвентарний №88, реєстраційний номер 23343582.101.ЦЕШНМЮ250), розташованого за адресою: Донецька область, м. Курахове, проспект Прокоф`єва, 20а, шляхом підписання акту повернення з оренди з балансоутримувачем - Публічним акціонерним товариством «Донбасенерго» (84306, Донецька обл., Краматорський р-н, місто Краматорськ, вул.Тихого Олекси, будинок 6, ідентифікаційний код 23343582) в особі Структурної одиниці Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» «Підприємство робочого постачання «Енерготорг» (84182, Донецька обл., Краматорський р-н, місто Миколаївка, вул.Січових стрільців, будинок 9, ідентифікаційний код ВП:00132724).

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Максименка Станіслава Павловича, м.Курахове Донецької області ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях, м.Харків (ідентифікаційний код 43023403, 61057, Харківська обл., місто Харків, майдан Театральний, будинок 1) судовий збір у розмірі 6209,07грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Чернова

Рішення складено та підписано 11.08.2025.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.