АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

08 серпня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/4915/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Принцевської Н.М., Філінюка І.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "АПТЕКА СОЦІАЛЬНА"

на рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2025 (складено та підписано 26.05.2025, суддя Сулімовської М.Б.)

у справі №916/4915/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МІРС"

до Приватного підприємства "АПТЕКА СОЦІАЛЬНА"

про стягнення 359 716,26 грн

ВСТАНОВИВ

Рішенням Господарського суду Одеської області від 26.05.2025 по справі №916/4915/24, яким позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 101280 грн. 00 коп. заборгованості з орендної плати, 4694 грн. 58 коп. пені, 541 грн. 68 коп. 3% річних, 253200 грн. 00 коп. неустойки за порушення строку повернення приміщення, 4316 грн. 59 коп. судового збору.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Приватного підприємства "АПТЕКА СОЦІАЛЬНА" на вищевказане рішення суду.

Також скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження названого рішення.

В обґрунтування заявленого клопотання скаржник посилається на те, що усі документи по вказаній справі направлялись судом першої інстанції відповідачу через систему Електронний суд. На поштову адресу за місцезнаходженням відповідача суд першої інстанції процесуальні документи по справі не направляв. Посадові особи відповідача не входили в період з 05.11.2024 року по 03.07.2025 року до системи Електронний суд, оскільки до електронної пошти відповідача, що була закріплена у системі Електронний суд не надходили повідомлення про те, що до системи Електронний суд у вказаний період надходили процесуальні документи по цій справі. Оскільки у вказаний період інших судових справ у відповідача не було, то у посадових осіб відповідача не було приводів здійснювати вхід до системи Електронний суд.

За твердженням апелянта, тільки 03.07.2025 Приватне підприємство "АПТЕКА СОЦІАЛЬНА" від співробітника AT КБ «ПРИВАТБАНК» дізналось, що на підставі постанови Приморського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса), було арештовано розрахункові рахунки підприємства.

Надалі, як зазначає апелянт, у телефонному режимі від Приморського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) стало відомо, що предметом примусового виконання є наказ Господарського суду Одеської області від 23.06.2025 на примусове виконання рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2025 по справі №916/4915/24.

Тобто, як вважає апелянт, про існування оскаржуваного рішення йому стало відомо лише 03.07.2025, після арешту рахунків підприємства, а тому строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.

Ухвалою суду від 30.07.2025 апеляційну скаргу Приватного підприємства "АПТЕКА СОЦІАЛЬНА" на рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2025 по справі №916/4915/24 залишено без руху, визначено Приватному підприємству "АПТЕКА СОЦІАЛЬНА" усунути встановлені судом при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме вказати інші причини для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2025 по справі №916/4915/24, протягом 10 днів з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Наразі до суду апеляційної інстанції надійшла заява Приватного підприємства "АПТЕКА СОЦІАЛЬНА" в якій апелянт просить визнати поважними причини пропуску строку на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 26 травня 2025 року по справі № 916/4915/24 та поновити строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає таке.

Єдиною особою, що може представляти інтереси апелянта в суді окрім адвоката є виключно директор Приватного підприємства «Аптека Соціальна» Олійник Олена Ювеналіївна. Однак, директор Приватного підприємства "АПТЕКА СОЦІАЛЬНА" Олійник Олена Ювеналіївна в період з 26.05.2025 року по 18.06.2025 року перебувула в щорічній основній відпустці тривалістю 24 календарних дні. Також директор Приватного підприємства "АПТЕКА СОЦІАЛЬНА" Олійник Олена Ювіналівна в період з 23.06.2025 року по 02.07.2025 року перебувала у відпустці без збереження заробітної плати у зв`язку із сімейними обставинами тривалістю 8 календарних днів. Зазначені обставини підтверджуються належним чином засвідченими копіями наказу Приватного підприємства "АПТЕКА СОЦІАЛЬНА" № 5/1 від 22.05.2025 року, наказу Приватного підприємства "АПТЕКА СОЦІАЛЬНА" № 7/1 від 23.06.2025 року.

За твердженням апелянта, тільки в директора підприємства наявні електронні ключі з ЄЦП, що дають змогу здійснити вхід до зареєстрованого Електронного кабінету Приватного підприємства "АПТЕКА СОЦІАЛЬНА" у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, а тому тільки директор Приватного підприємства "АПТЕКА СОЦІАЛЬНА" з урахуванням процесуальних презумпцій передбачених процесуальним законом, що стосується факту вручення оскаржуваного судового рішення, що направлялось до електронного кабінету, є єдиною уповноваженої особи, що могла володіти інформацією по справі.

Оскільки директор апелянта перебував у відпустці, як до надходження оскаржуваного судового рішення до електронного кабінету так і весь період строку на апеляційне оскарження, то в Приватного підприємства "АПТЕКА СОЦІАЛЬНА" в цей час були фактично відсутні уповноважені особи, що володіли інформацією по справі та могли здійснити подання апеляційної скарги чи вчинити дії з організації в поданні апеляційної скарги. Зазначені обставин, як вважає скаржник, унеможливлювали навіть можливість ознайомитись зі змістом оскаржуваного судового рішення в період строку на апеляційне оскарження, оскільки в цей період не було жодної особи на підприємстві яка могла здійснити вхід до зареєстрованого Електронного кабінету Приватного підприємства "АПТЕКА СОЦІАЛЬНА" у підсистемі Електронний суд ЄСITC.

Отже, як стверджує скаржник, в період строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2025 по справі №916/4915/24, єдина уповноважена особа апелянта, що могла володіти інформацією по справі та мала змогу самостійно подати апеляційну скаргу або вчинити дії з організації юридичного супроводу справи та підготовки апеляційної скарги через адвоката на підприємства була відсутня.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, розглянувши заяву про усунення недоліків та дослідивши обставини викладені у ній, дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, оскаржуване рішення складено та підписано судом першої інстанції 26.05.2025.

Відповідно останнім днем звернення з апеляційною скаргою на таке рішення є 16.06.2025, з урахуванням вихідних, не робочих днів.

В свою чергу, апеляційна скарга була подана до суду апеляційної інстанції лише 14.07.2025.

У відповідності до акту від 15.07.2025 складеного відділом документообігу (канцелярія) апеляційна скарга Приватного підприємства "Аптека Соціальна" на рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2025 року по справі №916/4915/24, подана до суду представником адвокатом Сухініним С.В. нарочно - 14.07.2025.

Тобто скаржником був пропущений строк звернення з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2025 у цій справі.

Статтею 6 ГПК України визначено, що суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

За приписами ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Як вбачається з відомостей, які містяться у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, Приватне підприємство "АПТЕКА СОЦІАЛЬНА" має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС. Дата реєстрації 18.03.2024.

У наявних матеріалах справи міститься довідка про доставку електронного документу, а саме оскаржуваного рішення, до електронного кабінету Приватного підприємства "АПТЕКА СОЦІАЛЬНА" у відповідності до якої оскаржуване рішення вручено апелянту 26.05.2025 о 22:24.

Частиною 6 ст. 242 ГПК України визначено, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Наведене свідчить про те, що оскаржуване рішення було вручено апелянту 27.05.2025 та саме з цієї дати він вважається обізнаним про прийняття такого рішення, що в свою чергу спростовує необґрунтовані твердження скаржника про те, що про наявність оскаржуваного рішення він дізнався лише 03.07.2025.

Статтею 256 ГПК України визначено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відтак, з огляду на дату отримання скаржником оскаржуваного рішення (27.05.2025), останній мав право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у разі подання такої скарги до 16.06.2025.

Однак, як вже було вказано вище, апеляційна скарга була подана до суду апеляційної інстанції лише 14.07.2025.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що на поштову адресу за місцезнаходженням відповідача суд першої інстанції процесуальні документи по справі не направляв, оскільки законодавцем у ч.7 ст. 6 ГПК України імперативно визначено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи.

До того ж, як вже було вказано вище, за приписами ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Дійсно, чинне процесуальне законодавство не позбавляє права особи на отримання копії судового рішення у паперовій формі за окремою заявою, однак, з огляду на приписи ст. 242 ГПК України, строк на апеляційне оскарження такого рішення визначається саме з моменту отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи, а не з моменту отримання такого рішення стороною за її заявою.

Щодо посилання апелянта на те, що посадові особи апелянта не отримували повідомлення про надходження документів до Електронного суду, не входили до системи Електронний суд, перебували у відпустці тощо, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Верховний Суд у постановах від 03.11.2022 у справі № 560/15534/21, від 28.11.2022 у справі № 560/10645/21 зазначив про те, що неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у підприємстві для своєчасного подання апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настають у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, у тому числі і щодо вчасного подання апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що скаржник зареєстрував електронний кабінет 18.03.2024, до якого в електронному вигляді направлялися процесуальні рішення суду першої інстанції, зокрема ухвала про відкриття провадження по справі від 18.11.2024 (т.1, а.с. 52). Тож скаржник мав бути обізнаний про розгляд цієї справи та проявити розумну обачність з метою вчасного ознайомлення та апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що причина пропуску відповідачем строку на апеляційне оскарження є суб`єктивною, тобто такою, що залежала виключно від поведінки скаржника, а не об`єктивною причиною пропуску встановленого законом процесуального строку, та не можуть вважатися поважними причинами пропуску відповідачем на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки скаржник не проявив особистої старанності при захисті власних інтересів та при прийнятті рішення про ініціювання процедури апеляційного оскарження судового рішення.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 ГПК України).

За змістом положень ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

В свою чергу апелянтом не надано жодних доказів на підтвердження наявності об`єктивних перешкод, що унеможливили ознайомлення останнього з оскаржуваним рішенням після його надходження до електронного кабінету підприємства.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Пономарьов проти України Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Мушта проти України зазначено: право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Колегія суддів відзначає, що з правового контексту приписів ст. 119 ГПК України вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити - з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає відновленню.

Як свідчить правовий аналіз норм чинного законодавства, суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не враховувати який вважалось би несправедливим та таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність відповідних обставин, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, що може використовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Судова колегія зазначає, що лише факт подання стороною клопотання про відновлення строку не зобов`язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи ст. 256 Господарського процесуального кодексу України повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.

Крім того, наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, за приписами якої господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк за заявою сторони чи з своєї ініціативи, якщо визнає причину пропуску процесуального строку поважною. Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2021 року у справі № 911/3513/16 зазначено, що поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яке він використовує залежно від поважності причин пропуску строку на оскарження.

Поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з незалежних від скаржника обставин унеможливила звернення до суду з апеляційною скаргою.

Таким чином, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту такої скарги, а також процесуальних строків її подання.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» (Case of Union Alimentaria Sanders S. A. v. Spain) заява № 11681/85).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що наведені апелянтом обставини пропуску строку на апеляційне оскарження носять суб`єктивний характер, тобто такий, що залежав виключно від поведінки скаржника, а не об`єктивної причини пропуску встановленого законом процесуального строку, та не можуть вважатися поважними причинами пропуску відповідачем на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки скаржник не проявив особистої старанності при захисті власних інтересів та при прийнятті рішення про ініціювання процедури апеляційного оскарження судового рішення.

Частиною 4 ст. 261 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Оскільки наведені Приватним підприємством "АПТЕКА СОЦІАЛЬНА" підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнаються судом неповажними, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "АПТЕКА СОЦІАЛЬНА" на рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2025 по справі №916/4915/24 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 234, 242, 255, 256, 261 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "АПТЕКА СОЦІАЛЬНА" на рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2025 по справі №916/4915/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Принцевська Н.М.

Суддя Філінюк І.Г.