РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.08.2025Справа № 910/6422/25
За позовом Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського"

до Попова Дмитра Володимировича

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - РЕГІОНАЛЬНЕ ВІДДІЛЕННЯ ФОНДУ ДЕРЖАВНОГО МАЙНА УКРАЇНИ ПО МІСТУ КИЄВУ

про стягнення 7 719,07 грн

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

О.Ю. Мороз

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Національний технічний університет України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського" (далі - позивач, КПІ ім. Ігоря Сікорського) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Попова Дмитра Володимировича про стягнення 7 719,07 грн заборгованості за Договором про відшкодування сплати податку на землю, витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 115/8006 від 29.12.2017, з яких: 3 773,23 грн заборгованості за експлуатаційні витрати, 3 945,84 грн заборгованості з відшкодування податку на землю.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі укладеного 29.12.2017 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києві (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Поповим Дмитром Володимировичем (орендар) Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 8006 відповідачу передано у строкове платне користування нежитлове приміщення на першому поверсі науково-технічної бібліотеки, загальною площею 10,00 м2, яке розташоване за адресою: м. Київ, пр-т Перемоги, 37-л, що перебуває на балансі КПІ ім. Ігоря Сікорського (позивач, балансоутримувач) (далі - Договір оренди). На виконання п. 5.11 Договору оренди 29.12.2017 між Фізичною особою-підприємцем Поповим Дмитром Володимировичем та позивачем укладено Договір про відшкодування сплати податку на землю, витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 115/8006 (далі - Договір № 115/8006). Позивач вказував, що строк дії Договору оренди, а рівно і строк дії Договору № 115/8006 закінчився 29.12.2020, однак відповідач орендоване нерухоме майно за актом приймання-передавання не повернув. За умовами п. 2.8 Договору № 115/8006 у випадку закінчення дії цього договору орендар сплачує належні до сплати платежі, виходячи із строку фактичного користування майном до дня підписання акта прийому-передачі приміщення з орендного користування. Враховуючи зазначене, у відповідача виникла заборгованість у загальному розмірі 7 719,07 грн, з яких: 3 773,23 грн - заборгованість за експлуатаційні витрати за період з вересня 2022 року по листопад 2024 року, 3 945,84 грн заборгованість з відшкодування податку на землю за період з вересня 2022 року по листопад 2024 року. Позивач також зазначив, що 16.12.2020 здійснено державну реєстрацію припинення Фізичної особи-підприємця Попова Дмитра Володимировича, водночас зобов`язання останнього за укладеними договорами не припинились, а залишаються за ним як за фізичною особою.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.05.2025 позовну заяву КПІ ім. Ігоря Сікорського прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/6422/25, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

09.06.2025 до суду від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2025 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - РЕГІОНАЛЬНЕ ВІДДІЛЕННЯ ФОНДУ ДЕРЖАВНОГО МАЙНА УКРАЇНИ ПО МІСТУ КИЄВУ.

24.07.2025 до суду від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду від 21.07.2025.

07.08.2025 до суду від третьої особи надійшли пояснення по справі, в яких Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву повідомило, що у період з вересня 2022 року по листопад 2024 року орендоване Майно відповідач не повернув чим порушив п. 10.10 Договору. Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву не зверталось до суду з позовом про виселення Попова Дмитра Володимировича з орендованого Майна за Договором оренди №8006 від 29.12.2017.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження судом досліджено заяви по суті спору та з процесуальних питань, подані позивачем і додані до них докази.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до статей 236, 252 ГПК України.

З`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог та дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

Відповідно до частин 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частини 1, 2 ст. 73 ГПК України).

Приписами статей 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статей 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

29.12.2017 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (далі - орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Поповим Дмитром Володимировичем (далі - орендар) було укладено Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №8006 (далі - Договір оренди).

Відповідно п. 1.1 Договору оренди, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - частина нежитлового приміщення на першому поверсі науково-технічної бібліотеки, загальною площею 10,00 кв.м. за адресою: м. Київ, пр-т. Перемоги, 37-л (далі - Майно), що перебуває на балансі Київського національного університету України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського", вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 30.06.2017 і становить 162 800,00 грн без ПДВ.

Згідно з п. 1.2 Договору оренди Майно передається в оренду з метою розміщення буфету, який не здійснює продаж товарів підакцизної групи у навчальному закладі.

Відповідно до пункту 2.1 Договору оренди орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, вказаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передавання Майна.

Відповідно до Акту приймання-передавання орендованого майна за адресою: м. Київ, пр-т Перемоги 37-л від 29.12.2017 орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме Майно - частини нежитлового приміщення на першому поверсі науково-технічної бібліотеки, загальною площею 10,00 кв.м. за адресою: м. Київ, пр-т Перемоги 37-л, що перебуває на балансі Київського національного університету України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського".

Пунктом 5.11 Договору оренди на орендаря покладено обов`язок здійснювати витрати, пов`язані з утримання орендованого майна, та протягом 15 робочих днів після підписання цього Договору укласти з балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю.

29.12.2017 між Національним технічним університетом України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського" та Фізичною особою підприємцем Поповим Дмитром Володимировичем укладено Договір про відшкодування сплати податку на землю, витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю №115/8006 (далі - Договір).

Відповідно до п 1.1 Договору орендар сплачує балансоутримувачу комунальні витрати, експлуатаційні платежі та відшкодування податку на землю за користування приміщенням, що знаходиться на балансі КПІ ім. Ігоря Сікорського та передане в оренду на підставі Договору оренди за адресою: м. Київ, пр-т. Перемоги, 37-л, науково-технічна бібліотека, відгороджена частина холу першого поверху площею 10,00 кв.м. Майно передається в оренду з метою розміщення буфету, який не здійснює продаж товарів підакцизної групи у навчальному закладі.

Відповідно до п. 2.1 Договору щомісячно сплачує балансоутримувачу комунальні послуги за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання, експлуатаційні платежі та відшкодування податку на землю. Сума експлуатаційних платежів та відшкодування податку на землю визначається балансоутримувачем на підставі норм чинного законодавства та складає 187,87 грн (з урахуванням ПДВ 20%). Розрахунок за підписом балансоутримувача додається до цього договору та є його невід`ємною частиною. Оплата за комунальні послуги здійснюється орендарем відповідно до розрахунків, що виставляються балансоутримувачем на підставі показників організацій, що надають відповідні послуги.

Згідно з п. 2.4 Договору перерахування плати здійснюється орендарем самостійно до 10 числа місяця, наступного за звітним, на розрахунковий рахунок балансоутримувача.

Відповідно до п. 2.5 Договору розмір комунальних витрат, експлуатаційних платежів та відшкодування податку на землю переглядається на вимогу однієї із сторін в разі зміни методики їх розрахунку, змін централізованих цін і тарифів, розміру земельного податку та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Пунктом 8.1 Договору визначено, що цей Договір укладено строком на 1 рік, що діє з 29.12.2017 до 29.12.2018 включно.

Відповідно до п. 8.2 Договору, в разі пролонгації Договору № 8006 про оренду нерухомого майна, що належить до державної власності від 29.12.2017 даний Договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Позивач у позовній заяві зазначив, що з урахуванням п. 10.4 Договору оренди строк дії останнього неодноразово продовжувався.

Листом а №30-06/9605 від 07.12.2021 Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву повідомило Національний технічний університет України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського" про те, що строк дії Договору оренди закінчився 29.12.2020.

Позивач у позовній заяві зазначає, що строк дії Договору № 115/8006 закінчився 29.12.2020, однак орендоване Майно відповідач за актом приймання-передачі на час подання позову до суду не повернув.

Крім того, позивач у заяві поданій до суду на виконання вимог ухвали суду від 21.07.2025 вказав, що 06.11.2024 було проведено огляд державного майна, яке обліковується на балансі Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського", що знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т. Перемоги, 37-л, науково-технічна бібліотека. За результатами проведеного огляду було складено Акт огляду орендованого державного майна від 06.11.2025 та встановлено, що об`єкт оренди зачинений в робочий час, всередині об`єкту не перебувають люди, не здійснюються ремонтні роботи, тощо; Об`єкт оренди не використовується, будь-яка діяльність не ведеться.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач усупереч положенням чинного законодавства та договірним умовам не виконав свій обов`язок по сплаті щодо експлуатаційних витрат, податку на землю та комунальних послуг, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка не сплачена на момент подачі до суду позовної заяви.

Позивач вказує, що відповідач, у період з вересня 2022 року по листопад 2024 року, не сплатив експлуатаційні витрати та не відшкодував податок на землю, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 7 719,07 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Нормами ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з приписами ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 5 ст. 762 ЦК України, визначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст. 762 ЦК України).

Судом встановлено, що відповідач, у період з вересня 2022 року по листопад 2024 року, не сплатив експлуатаційні витрати та не відшкодував податок на землю, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Відповідно до Розрахунку плати за експлуатаційні витрати, відшкодування витрат за комунальні послуги за податок на землю від 01.01.2022 (наданий позивачем до позовної заяви) розмір експлуатаційних витрат складав 144,20 грн на місяць.

Відтак, судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем за експлуатаційні витрати, у період з вересня 2022 року по листопад 2024 року, становить 3 773,23 грн.

Відповідно до Розрахунків плати за експлуатаційні витрати, відшкодування витрат за комунальні послуги за податок на землю від 01.01.2022, від 01.01.2023 та від 01.01.2024 розмір податку на землю складала 131,15 грн, 150,81 грн та 158,51 грн на місяць відповідно.

Відтак, судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем з відшкодування податку на землю, у період з вересня 2022 року по листопад 2024 року, становить 3 945,84 грн.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Докази наявності заперечень відповідача щодо здійснених позивачем нарахувань та розрахунків експлуатаційних витрат та податку на землю, а також доказів оплати вказаних платежів суду не надано.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновку, що вимога Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського" про стягнення з Попова Дмитра Володимировича 7 719,07 грн є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. При цьому частиною 2 наведеної статті ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивачем в позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розмір суми судових витрат, який складається з суми судового збору в розмірі 3 028,00 грн.

Відповідач попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи суду не подав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведені приписи ст. 129 ГПК України та задоволення позовних вимог повністю, судовий збір в сумі 3 028,00 грн покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 56, 58, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236-238, 241, 327 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Попова Дмитра Володимировича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського" (Україна, 03056, місто Київ, пр.Берестейський, будинок 37; ідентифікаційний код 02070921) 7 719,07 грн (сім тисяч сімсот дев`ятнадцять гривень 07 коп.) заборгованості та 3 028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.) судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 12.08.2025.

Суддя Оксана ГУМЕГА