ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
12.08.2025 м. Івано-ФранківськСправа № 909/655/25
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Клевер Лоджистікс"
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова-Тек"
про стягнення заборгованості за договором в сумі 285 308 грн 83 коп.
представники сторін не з`явилися
встановив, що до Господарського суду Івано-Франківської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Клевер Лоджистікс" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова-Тек" про стягнення 285308,83грн. заборгованості.
Рішенням від 08.07.25 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Клевер Лоджистікс" задоволено: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова-Тек" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Клевер Лоджистікс" 153715,00грн. основного боргу, 3689,31грн. інфляційних втрат, 11487,71грн. проценти річних, 37902,31грн. пені, 46114,50 грн. штрафу та 4279,63грн. судового збору.

14.07.2025 до суду від позивача надійшла заява б/н вх.№11659/25 про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення з відповідача 18000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою від 15.07.25 призначено судове засідання для вирішення питання про витрати на професійну правничу допомогу на 29.07.25.

Разом з тим, у зв`язку з перебуванням судді Шкіндера П.А. у відпустці ухвалою від 25.07.25 визначено іншу дату судового засідання - 12.08.25.

Сторонам зазначену ухвалу направлено в їх електронні кабінети, що відповідає приписам ч.11 ст.242 ГПК України.

Правом на участь у судовому засіданні представника та надання заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення сторони не скористалися, хоча у відповідності до статей 120, 242 ГПК України, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

За приписами пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, є однією із засад (принципів) господарського судочинства.

Відповідно до статті 131 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

При поданні позову позивач повідомив суд, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат складається з суми судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 18000,00грн. Крім того, позивач направив суду заяву вх.№11659/25 від 14.07.25 про відшкодування судових витрат з доказами їх понесення.

Відповідно до ч.3 ст.126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем подано суду наступні докази (у копіях документів):

- договір №16/05 від 16.05.25 про надання правничої допомоги;

- акт приймання-передачі виконаних послуг від 09.07.25;

- платіжна інструкція №338 від 09.07.25;

- ордер на надання правничої допомоги;

- витяг з Єдиного реєстру адвокатів України.

При дослідженні зазначених вище доказів судом встановлено, що між позивачем та адвокатом Бойко Р.Б. укладено договір №16/05 від 16.05.25 про надання правової допомоги (надалі - договір).

Пунктом 1.1. Договору сторони погодили, що адвокат зобов`язується здійснити підготовку матеріалів, скласти позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова-Тек" заборгованості за договором на транспортно-експедиторське обслуговування №2008/21 від 20.08.21, і за необхідності здійснювати представництво в суді.

Відповідно до п.3.1Договору винагорода по справі включає в себе витрати, понесені адвокатом при виконанні своїх зобов`язань та гонорар за надані послуги. Обчислення гонорару здійснюється у формі погодинної оплати - 3000 грн за годину.

Відповідно до акту приймання-передачі виконаних послуг від 09.07.25 адвокат надав, а клієнт отримав професійну правничу допомогу, а саме: вивчення і правовий аналіз наданих клієнтом документів, складання позовної заяви, консультування щодо порядку подання позовної заяви до суду та оплати судового збору, участь в судовому засіданні - всього витрачено 6 год, сума - 18000,00грн.

За змістом ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4, 5, 6 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

При вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд надає оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення (постанова ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

З огляду на викладене, виходячи із загальних засад законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти справи, з огляду на подані позивачем докази щодо характеру та обсягу наданих адвокатом послуг, з урахуванням положень наведених норм, сталої судової практики суду касаційної інстанції у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу та фактичних обставин справи, суд констатує, що розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає вищевказаним критеріям, відтак належить до включення до судових витрат по справі та розподілу між сторонами відповідно до ст. 129 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Наведені вище норми процесуального закону визначають загальний порядок розподілу судових витрат між сторонами у справі та іншими учасниками справи, що ґрунтується на принципі обов`язковості відшкодування судових витрат особи, на користь якої ухвалено судове рішення, за рахунок іншої особи, яка в цьому спорі виступає її опонентом.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у даній справі позов задоволено у повному обсязі, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 18000,00грн (пропорційно розміру задоволених позовних вимог).

Керуючись ст. 123, 124, 126, 129, 221, 232, 233, 236, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

задовольнити заяву вх.№11659/25 від 14.07.25 Товариства з обмеженою відповідальністю "Клевер Лоджистікс" про ухвалення додаткового рішення у справі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова-Тек" (ідентифікаційний код 38162882) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Клевер Лоджистікс" (ідентифікаційний код 44312655) 18000 (вісімнадцять тисяч гривень ) витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено 13.08.25.

Суддя П. А. Шкіндер