ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

14.08.2025м. ДніпроСправа № 904/4129/25

Господарський суд Дніпропетровської області, розглянувши заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову у справі № 904/4129/25

за позовом Дніпровської міської ради (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп.Дмитра Яворницького, буд. 75, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Фінанс» (18005, Черкаська область, м.Черкаси, бул. Шевченка, буд. 336А, )

про стягнення 2 910 793,08 грн безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою

Суддя Дичко В.О.

Секретар судового засідання Жукова К.Д.

Представники:

від позивача (заявника): Остапенко П.В. (виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань)

від відповідача: Алєксєєнко Р.Ю., адвокат (ордер серії АЕ № 1413437 від 08.08.2025)

ВСТАНОВИВ:

Дніпровська міська рада до подання позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Фінанс» про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою в сумі 2 910 793,08 грн звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт у межах суми стягнення в розмірі 2 910 793,08 грн на:

- нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Фінанс» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), а саме: автозаправну станцію з магазином, до складу якої входять: АЗС з магазином літ. А-1 загальною площею 105,2 кв.м, навіс літ. Б, хоз. будівля (тимч.) літ В, № 1 очисна споруда, № 2 ємність для зберігання паливно-мастильних матеріалів, № 3 ємність для зберігання паливно-мастильних матеріалів, № 4 ємність для зберігання паливно-мастильних матеріалів, № 5 ємність для зберігання паливно-мастильних матеріалів, № 6 ємність для зберігання паливно-мастильних матеріалів, № 8 колонка паливороздавальна, № 9 колонка паливороздавальна, № 10 колонка паливороздавальна, № 11 колонка паливороздавальна, № 12 пристрій прийому та зливу палива, № 13 цінове табло, № 14 ємність для зберігання зріджених вуглеводних газів, № 15 колонка газороздавальна, № 16 блискавковідвід, № 17 блискавковідвід, № 18 блискавковідвід, № 19 яма вигрібна, № 20 септик, № 21 очисна споруда, № 22 очисна споруда, І - замощення, ІІ - замощення, ІІІ - замощення, ІV - замощення, за адресою: м.Дніпро, вул. Набережна Заводська, 56;

- грошові кошти, що обліковуються на розрахункових рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Фінанс».

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що предметом спору є стягнення до місцевого бюджету Дніпровської міської ради грошових коштів у сумі 2 910 793,08 грн, набутих без достатньої правової підстави.

Дніпровська міська рада вважає, що існує реальна загроза утруднення виконання рішення, якщо воно буде ухвалено на користь позивача, оскільки нерухомість, розміщена на земельній ділянці, може бути відчужена, а грошові кошти виведені з рахунків.

Разом з тим, заявник зазначає, що піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром суми стягнення, а арешт майна має стосуватись майна, що належить до предмета спору.

Дніпровська міська рада з метою обґрунтування застосування заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на нерухоме майно та грошові кошти на рахунках указує, що обрані заходи забезпечення позову не порушують права відповідача, є пропорційними, обґрунтованими, співмірними та адекватними, сприятимуть ефективному поновленню порушених прав у разі задоволення позову.

Також заявник зазначає, що розмір грошових коштів, на які необхідно накласти арешт, визначається розміром безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Фінанс», та становить 2 910 793,08 гривень.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2025 заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову у справі № 904/4129/25 прийнято та призначено до розгляду в судовому засіданні на 08.08.2025 о 14:30 год.

Представник Дніпровської міської ради, присутній 08.08.2025 у залі суду, підтримав заяву про забезпечення позову та просив її задовольнити в повному обсязі.

Представниця Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Фінанс», присутня 08.08.2025 у залі суду, просила відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

У судовому засіданні 08.08.2025 оголошено перерву до 14.08.2025 о 14:30 год.

14 серпня 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Фінанс» надійшли заперечення на заяву про забезпечення позову.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лідер Фінанс» вважає, що заявником не обґрунтовано доцільність та необхідність застосування заходів забезпечення позову, а лише вказано на потенційну можливість порушення прав Дніпровської міської ради. Наполягає, що посилання заявника на потенційну можливість порушення його прав, без посилання на відповідні докази ухилення відповідача від виконання майбутнього рішення суду (у разі задоволення позову), не є достатньою підставою для застосування заходів забезпечення позову.

Також долучає до заяви довідку Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Фінанс» № 17 від 14.08.2025, згідно з якою балансова вартість об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер: 101) станом на 01.08.2025 становить 4 017 967,30 гривень.

14 серпня 2025 року до Господарського суду Дніпропетровської області від Дніпровської міської ради надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії протоколу № 24 від 10.02.2017 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Латоніс» та копії нотаріально посвідченого акта прийому-передачі від 15.03.2017 року.

У судовому засіданні 14.08.2025 представник Дніпровської міської ради підтримав заяву про забезпечення позову та просив задовольнити її в повному обсязі. Заявив усне клопотання про поновлення строку для подання додаткових доказів.

Представниця Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Фінанс» заперечувала проти заяви про забезпечення позову та просила суд відмовити в її задоволенні. Заявила усне клопотання про поновлення строку для подання доказу.

У судовому засіданні 14.08.2025 судом постановлено ухвалу про задоволення усного клопотання представника Дніпровської міської ради про поновлення строку для подання додаткових доказів та клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи, що зазначено у протоколі судового засідання без оформлення окремим документом.

Також у судовому засіданні 14.08.2025 судом постановлено ухвалу про задоволення усного клопотання представниці Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Фінанс» про поновлення строку для подання доказу та клопотання про долучення довідки № 17 від 14.08.2025 до матеріалів справи, що вказано у протоколі судового засідання без оформлення окремим документом.

Розглянувши подану Дніпровською міською радою заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись майном або грошовими коштами, а тому може застосуватись у справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (іншого речового права) на майно, витребування (передачу) майна або про стягнення грошових коштів.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання рішення суду.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при його виконанні у випадку задоволення позовної заяви.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У п.п. 47-48 постанови від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при розгляді заяви про забезпечення позову ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3)співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (п. 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав, про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

Достатньо обґрунтованою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 19.10.2021 у справі № 903/533/21.

Підставами забезпечення позову є: 1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі; 2) наявність неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів; 3)необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття цих заходів.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Господарський суд не повинен вживати заходи забезпечення позову, що фактично є тотожними задоволенню заявлених вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Судом установлено, що заявник просить забезпечити позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Фінанс» про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 56.

Згідно зі ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 4 ст. 791 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до ч. 9 ст. 791 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Таким чином, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та її реєстрації в Державному земельному кадастрі.

Суд звертає увагу, що позивачем не надано належні та допустимі докази того, що земельна ділянка, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 56, є сформованою.

Необхідність установлення сформованості земельної ділянки, як об`єкта цивільних прав, визначення її меж, кадастрового номера, внесення інформації про таку земельну ділянку до Державного земельного кадастру залежить від конкретних обставин справи.

Оскільки земельна ділянка, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 56, не є сформованою, то суд не може визначити достовірно площу земельної ділянки, що впливає на розмір безпідставно збережених коштів.

Суд наголошує, що, на відміну від інших категорій справ, де позовні вимоги про стягнення грошових коштів виникають із правочинів, у даній справі наявність обов`язку у Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Фінанс» сплатити грошові кошти підлягає доведенню під час розгляду справи по суті.

Крім того, не надано суду доказів, які би свідчили, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Лідер Фінанс» вчиняються будь-які дії щодо відчуження належного йому на праві власності нерухомого майна з метою уникнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Отже, Дніпровською міською радою не наведено конкретних обставин та не долучено до заяви про забезпечення позову будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідачем вчиняються дії, спрямовані на ухилення від майбутнього виконання рішення суду, а невжиття заходів щодо забезпечення позову в даній справі може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч.ч. 1, 3 ст. 74, ст. 76, ч. 1 ст. 77, ст. 78 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Таким чином, обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену у процесуальному законодавстві міру належної поведінки особи, яка бере участь у судовому процесі, зі збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає у правовідносинах, у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Наведені в заяві про забезпечення позову доводи Дніпровської міської ради ґрунтуються лише на припущеннях. При цьому такі припущення щодо можливості вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю «Лідер Фінанс» дій з метою уникнення відповідальності позивачем документально не підтверджені. Крім того, серед наданих до суду документів відсутні будь-які докази, які би свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам позивача до ухвалення рішення у справі.

Отже, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів Дніпровської міської ради щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника, наявності зв`язку між заявленими заходами забезпечення позову і предметом позовних вимог, суд дійшов висновку, що на даній стадії судового процесу відсутні достатні підстави для задоволення заяви позивача про забезпечення позову, оскільки вона не містить переконливих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності застосування запропонованих заходів забезпечення позову.

Ураховуючи вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні заяви Дніпровської міської ради про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Фінанс» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) та грошові кошти, що обліковуються на його рахунках.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника.

Керуючись статтями 86, 129, 136-140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Дніпровської міської ради від 22.07.2025 № 7/11-1630 (вх. № зз-86/25 від 29.07.2025) про забезпечення позову відмовити.

2. Витрати зі сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову покласти на заявника.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її оголошення, може бути оскаржена у строк та в порядку, визначені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала суду складена 15.08.2025.

Суддя В.О. Дичко