ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову до його подання

05.08.2025м. ДніпроСправа № 904/4118/25

за заявою Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до особи, яка може отримати статус учасника справи: Товариства з обмеженою відповідальністю "СОРЕЛЛА ОІЛ", м. Черкаси

про забезпечення позову до подачі позовної заяви

Суддя Назаренко Н.Г.

за участю секретаря судового засідання Кшенської Д.О.

Представники:

Від заявника: Скосарев Ігор Дмитрович, посвідчення № 579 від 20.06.2024, самопредставництво

Від ТОВ «СОРЕЛЛА ОІЛ»: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дніпровська міська рада через систему "Електронний суд" звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій просить суд накласти арешт на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю «СОРЕЛЛА ОІЛ» (), розташоване за адресою: м. Дніпро, Криворізьке шосе, 16 Г (РНОНМ 01) та на грошові кошти, що обліковуються на розрахункових рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «СОРЕЛЛА ОІЛ» (), в межах суми стягнення в розмірі 2 750 636,77 грн., до набрання рішенням по справі законної сили.

Свою заяву Дніпровська міська рада обґрунтовує тим, що за наслідками обстеження земельної ділянки за адресою: м. Дніпро, шосе Криворізьке, буд. 16 Г (площа 0,2696 га) встановлено: «Доступ до земельної ділянки: вільний. Заїзд/виїзд здійснюється зі сторін Криворізького шосе. На земельній ділянці розташовано автозаправний комплекс, що складається з: одноповерхової будівлі операторської, перед якою встановлено металевий навіс на металевих опорах, на фасаді якого встановлена вивіски «АВІАС», де розміщено 4 паливороздавальні колонки; автогазозаправочного пункту з колонкою та надземною ємністю для зберігання зрідженого газу та інформаційного стенду. На момент обстеження на території автозаправної станції господарська діяльність з продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів, а також пального не здійснювалась. Покриття земельної ділянки - грунт, дорожня плитка. Площа несформованої земельної ділянки орієнтовно складає 0,2696 га.». Вищезазначена інформація міститься в акті обстеження земельної ділянки від 30.06.2025 № 0359.

Також заявник вказує, що відповідно до даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно з`ясовано, що на земельній ділянці за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, Криворізьке шосе, будинок 16г розташований автозаправочний комплекс: літ. А-1 - будівля операторської; Б - навіс; №1-4 - споруди; №5 - газовий модуль з ГРК - загальною площею 393,00 кв.м., І, ІІ -замощення, загальною площею 1269,00 кв.м. Власником комплексу з 13.03.2017 є Товариство з обмеженою відповідальністю «СОРЕЛЛА ОІЛ» на підставі акту прийому-передачі, серія та номер: 1276,1277, виданий 13.03.2017, видавник: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Катерина Юріївна.

Заявник зазначає, що з наданої Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області інформації (лист від 09.05.2025 № 22249/5/04-36-04-05-12) вбачається, що плата за користування земельною ділянкою по шосе Криворізькому, 16 Г у м. Дніпрі ТОВ «СОРЕЛЛА ОІЛ» не здійснювалась.

Дніпровська міська рада стверджує, що ТОВ «СОРЕЛЛА ОІЛ» з 2017 року по теперішній час користується земельною ділянкою по шосе Криворізькому, 16 Г у м. Дніпрі, на якій знаходяться належні йому на праві власності об`єкти нерухомості.

Дніпровською міською радою встановлено, що ТОВ «СОРЕЛЛА ОІЛ» безпідставно користується земельною ділянкою по шосе Криворізькому, 16 Г у м. Дніпрі. Отже, останнім безпідставно збережено кошти у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки, внаслідок чого вбачається спір між Дніпровською міською радою та ТОВ «СОРЕЛЛА ОІЛ», оскільки останнім безпідставно збережено кошти у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки.

Предметом позову є вимога Дніпровської міської ради про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «СОРЕЛЛА ОІЛ» коштів набутих без достатньої правової підстави, внаслідок несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою.ціна забезпечення позову складається з розрахунку безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки в розмірі 2 750 636,77 грн.

Заявник вважає, що за відсутності вжиття заходів забезпечення позову, об`єкти, розміщені на земельній ділянці можуть бути відчужені на користь третіх осіб. Зазначає, що метою таких дій може бути, зокрема штучне збільшення кола учасників судового процесу, що зумовить затягування розгляду справи, а також, з урахуванням висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 01.07.2020 у справі № 755/3782/17, можливо вчинення перешкод в подальшому виконанні судового рішення шляхом зміни власника будівель та споруд. Допускає, що грошові кошти можуть бути виведені з рахунків відповідача, що в подальшому, за умови задоволення позовної заяви, може ускладнити виконання рішення суду. Відтак, зауважує, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення по справі та не виключається, що для відновлення його прав та інтересів необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Заявник вважає, що обраний захід забезпечення позову зумовить неможливість затягування розгляду справи шляхом залучення до участі по справі нових учасників; не порушує права відповідача та інших осіб; є пропорційним, обґрунтованим, співмірним та адекватним до пред`явлених позовних вимог; є збалансованим відносно інтересів учасників судового процесу; зумовить ефективне поновлення порушених прав внаслідок задоволення позову. Зазначає, що забезпечення позову в зазначеній справі не може призвести збитків для відповідача або третіх осіб, оскільки його вжиття фактично не може бути наслідком обмеження в роботі. Вважає, що відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення. Вказує, що забезпечення позову направлене на охорону прав та інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача і не є обмеженням права власності особи в повній мірі та носить тимчасовий характер. Звертає увагу, що у разі, якщо до закінчення розгляду спору у цій справі нерухоме майно буде реалізовано, а кошти з рахунків виведені, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. На думку заявника, на даний час єдиним способом захисту законних прав та інтересів позивача є вжиття заходів забезпечення даного позову.

29.07.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю «СОРЕЛЛА ОІЛ» надійшла заява, в якій зазначено, що спірна сума у розмірі 2 750 636,77 грн була повністю сплачена ТОВ «СОРЕЛЛА ОІЛ» на користь Дніпровської міської ради до моменту подання позовної заяви, що підтверджується платіжною інструкцією №2127 від 29.07.2025 року.

ТОВ «СОРЕЛЛА ОІЛ» вказує, що на момент розгляду питання про застосування заходів забезпечення позову відсутні обґрунтовані підстави вважати, що невжиття таких заходів може унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист прав позивача, оскільки заборгованість вже погашено, і предмет спору фактично відсутній.

Ухвалою від 29.07.2025 призначено судове засідання з розгляду заяви Дніпровської міської ради про забезпечення позову до його подання на 05.08.2025.

05.08.2025 в судовому засіданні заявник надав усні пояснення, проти оплати суми заборгованості не заперечив.

Представник ТОВ «СОРЕЛЛА ОІЛ» в судове засідання не з`явився.

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктами 2, 4 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина четверта статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (частина одинадцята статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

У Рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 №5-рп/2011 у справі №1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Інститут забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту. Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання у майбутньому рішення суду, і тільки у разі необхідності, є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду та реалізації кожним права на судовий захист. Безпідставне застосування таких заходів може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Згідно з частиною першою статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Товариство з обмеженою відповідальністю «СОРЕЛЛА ОІЛ» надало докази оплати спірної суми у розмірі 2 750 636,77 грн на користь Дніпровської міської ради до моменту подання позовної заяви, що підтверджується платіжною інструкцією №2127 від 29.07.2025 року.

Таким чином, враховуючи погашення боргу ТОВ «СОРЕЛЛА ОІЛ» у розмірі 2 750 636,77 грн., необхідність забезпечення позову для захисту ймовірно порушених прав та інтересів заявника відсутня.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення заяви Дніпровської міської ради про забезпечення позову до його подання, в зв`язку з чим, відмовляє в її задоволенні.

Частиною шостою статті 140 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 136, 137, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Дніпровської міської ради про забезпечення позову до його подання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення 05.08.2025 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Назаренко