ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.08.2025 Справа № 914/2253/23

Суддя Господарського суду Львівської області Горецька З.В., за участю секретаря судового засідання Палюх З.В., розглянувши матеріали справи

за заявою Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича,

про перегляд рішення за новоявленими обставинами

у справі №914/2253/23

за позовом Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича,

до відповідача Львівської обласної прокуратури,

про стягнення моральної шкоди,

представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Іваськевич Х.І.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/2253/23 за позовом Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича до відповідача Львівської обласної прокуратури стягнення моральної шкоду.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 02.10.2023 в задоволенні позовних вимог відмовлено. Вказане рішення залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанції.

За вх. №2896/25 від 04.07.2025 надійшла заява позивача про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Заяву передано на розгляд судді Зоряні Горецькій.

Ухвалою від 09.07.2025 заяву Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича про перегляд рішення суду у справі №914/2253/23 за нововиявленими обставинами прийнято до розгляду, відкрито провадження та постановлено здійснювати розгляд заяви за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Розгляд заяви призначено до розгляду 11.08.2025 о 14:15 год.

11.07.2025 через систему «Електронний суд» представником відповідача подано додаткові пояснення у справі за вх.№ 18552/25. Представник відповідача вважає, що ухвали суду про відмову у відкритті провадження не підлягають перегляду у зв`язку із нововиявленими обставинами. Тому просить закрити провадження за заявою про перегляд рішення суду у справі № 914/2253/23 за нововиявленими обставинами.

У судове засідання 11.08.2025 з`явився представник відповідача, щодо задоволення заяви про перегляд рішення суду у справі №914/2253/23 за нововиявленими обставинами заперечував. Позивач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив. Додаткових заяв, клопотань до суду не скеровував.

Згідно із ч. 1 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Частиною 4 статті 320 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 321 Господарського процесуального кодексу України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 320 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Згідно з п. 2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по- перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.08.2022 року у справі №910/11027/18 здійснюючи процедуру перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені процесуальним законом, відсутні, а також якщо ці обставини були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2019 року у справі №127/10129/17, провадження № 14-549зц18 (пункти 27, 28)). Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Системний аналіз практики ЄСПЛ щодо перегляду судових рішень дозволяє зробити висновок, що нововиявленими обставинами можуть бути визнані обставини, які: а) існували під час розгляду справи судом; б) не були відомими суду та учасникам справи під час розгляду справи судом; в) мають істотне значення для справи і можуть призвести до іншого результату судового розгляду (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) (рішення ЄСПЛ від 26 червня 2018 року у справі «Industrial Financial Consortium Investment Metallurgical Union проти України», від 09.06.2011 року у справі «Желтяков проти України»).

Нововиявленими обставинами заявник визначає лист Львівської обласної прокуратури за вих.№27-67 вих-25 від 20.06.2025. На думку заявника наданий відповідачем лист підтверджує наявність нововиявлених обставин, адже такий містить інформацію про те, що «…жодних договорів (цивільно-правових угод) з фермерським господарством Бурки Віталія Володимировича Львівська обласна прокуратура не укладала, господарської діяльності із вказаним суб`єктом підприємницької діяльності не здійснювала, тому будь-яких організаційно-господарських повноважень щодо вказаного господарюючого суб`єкта не має…..».

Позивач посилаючись на норми п.1 ч.1 ст.20 ГПК України вважає, що дана позовна заява не стосується обставин, які виникли при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності між Львівською обласною та фермерським господарством «Бурка В.В.» тому, що позивач не укладав з відповідачем ніяких правочинів у господарській діяльності. Тому просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 02.10.2023, прийняте по справі №914/2253/23, відповідно до якого відмовити в задоволенні позовних вимог та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України.

Львівська обласна прокуратура, надавши додаткові пояснення за вх.№18552/25 від 11.07.2025, заперечила щодо задоволення заяви Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича за вх.№2896/25 від 04.07.2025 про перегляд рішення Господарського суду Львівської області від 02.10.2023 у справі № 914/2253/23. До того ж відповідач зауважує, що відповідно до коду Львівська обласна прокуратура є юридичною особою за організаційно-правовою формою державна організація (установа, заклад), вказаний факт є відомим та загальнодоступним. Таким чином, Львівська обласна прокуратура вважає, що позивач завідомо знаючи вказані ним обставини свідомо зловживає своїми процесуальними правами та ініціює судовий розгляд спору, який уже розглянуто по суті.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані із вимогою у цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими, а не нововиявленими обставинами.

Отже, здійснюючи перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, та надаючи оцінку визначеним заявником обставинам як нововиявленим, суд не може вийти за межі тих обставин та фактів, які встановив, якими керувався та які поклав суд в основу рішення, що переглядається за нововиявленими обставинами, і у тому разі, якщо ці обставини та факти, виходячи зі спірного питання (предмету спору) та за наявних у справі доказів, мали б бути враховані, встановлені та оцінені судом.

А тому суд, здійснюючи перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, не може керуватись та враховувати факти (обставини), що згідно з наявними у справі доказами хоча і мали місце у спірних правовідносинах, однак не були встановлені та покладені судом в основу судового рішення, що переглядається за нововиявленими обставинами.

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення. Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами. Не підпадають під визначення нововиявлених обставин дані, які усувають можливу неповноту встановлення обставин справи шляхом отримання та надання стороною суду нових матеріалів вже після прийняття судових актів, без оскарження їх самих за фактом неповноти встановлення обставин справи.

Подання нових доказів і посилання на обставини, які існували на час розгляду, але про які не повідомляла сторона, не є нововиявленими обставинами.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.09.2018 у справі №924/160/16.

Таким чином, господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, якщо ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. При цьому, результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, та встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору.

Вирішення питання, чи правильно судом надано оцінку певним доказам, належить до компетенції судів вищих інстанцій, та не може бути вирішено в рамках розгляду заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених статтями 20-23 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги. Якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті. У разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 231 цього Кодексу суд за заявою позивача в порядку письмового провадження постановляє ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору (ст. 278 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 313 Господарського процесуального кодексу України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених статтями 20-23 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги. Якщо суд першої або апеляційної інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи чи припинення юридичної особи - сторони в спірних правовідносинах, що не допускають правонаступництва, після ухвалення рішення не може бути підставою для застосування положення частини першої цієї статті. У разі закриття судом касаційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 231 цього Кодексу суд за заявою позивача постановляє в порядку письмового провадження ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків закриття провадження щодо кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, чи передачі справи частково на новий розгляд або для продовження розгляду. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.

Відтак, з огляду на те, що рішення Господарського суду Львівської області від 02.10.2023 року у справі №914/2253/23 залишено без змін постановою Західного апеляційного господарського суду Львівської області від 12.12.2023 та безпосередньо постановою Верховного Суду від 08.03.2024 року і набрало законної сили, а судами вищих інстанцій не встановлено підстав порушення правил юрисдикції заявлених Фермерським господарством Бурки Віталія Володимировича позовних вимог до Львівської обласної прокуратури без існування договірних відносин між сторонами, про що достеменно було відомо позивачу на момент звернення з відповідним позовом до суду, суд вважає необґрунтованими та безпідставними доводи заявника щодо скасування рішення суду від 02.10.2023 у справі №914/2253/23 на підставі існування листа відповідача від 20.06.2025 за вих.№27-67 вих-25.

Отже, суд зазначає про те, що необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались судом у процесі розгляду справи. Неналежне виконання сторонами своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і неподання суду усіх доказів, збирання нових доказів після розгляду справи не є нововиявленими обставинами, а тому і не можуть тягнути за собою перегляд судового рішення з зазначених підстав.

Визначені заявником підстави для перегляду рішення Господарського суду Львівської області від 02.10.2023 року у справі №914/2253/23 зводяться фактично до переоцінки доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи.

З огляду на вищенаведене, заявником не надано суду доказів, що підтверджують наявність нововиявлених обставин у розумінні чинного процесуального закону, які б в установленому порядку спростовували факти, що були покладені в основу судового рішення у справі №914/2253/23.

Отже, суд, здійснивши аналіз усіх необхідних ознак для встановлення наявності/відсутності ознак нововиявлених обставин за вказаними доводами Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича дійшов висновку про те, що викладені заявником обставини не є нововиявленими.

Суд також у прийнятті цієї ухвали керується й принципом «res judicata», базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 09.11.2004 у справі «Науменко проти України», від 19.02.2009 у справі «Христов проти України», від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у цій справі заявник не зазначив й не обґрунтував.

Відтак, враховуючи вищенаведене, подані докази у їх сукупності та встановлені обставини, заявником не доведено належними та допустимими доказами наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, тому подана заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 325 Господарського процесуального кодексу України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду. У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

З огляду на викладене, суд, встановивши відсутність у сукупності всіх ознак, що надають вказаним заявником обставинам статусу нововиявлених, дійшов висновку щодо необхідності відмови у задоволенні заяви Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича про перегляд рішення Господарського суду Львівської області від 02.10.2023 у справі №914/2253/23 за нововиявленими обставинами та залишення вказаного судового рішення в сил.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 320-323, 325 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича про перегляд рішення Господарського суду Львівської області від 02.10.2023 у справі №914/2253/23 за нововиявленими обставинами - відмовити.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 02.10.2023 у справі №914/2253/23 залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та в строки, передбачені ст.ст.254-257 ГПК України.

Суддя Горецька З.В.