ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" серпня 2025 р. Справа № 870/20/25

Західний апеляційний господарський суд, в особі судді Якімець Г.Г.,

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників сторін:

від позивача Демчук Є.В. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду)

від відповідача Верем`юк Д.А. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду)

розглянувши заяву Фермерського господарства Зернова долина від 06 червня 2025 року

у справі № 870/20/25

про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Івано-Франківській торгово-промисловій палаті від 17 квітня 2025 року у справі №04-02/0024 (третейський суддя А.Трачук)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агротермінал констракшин, с-ще. Степанівка, Сумська область

до відповідача Фермерського господарства Зернова долина, с. Храпівщина, Сумська область

про стягнення штрафу в розмірі 382 178,16 грн та витрат понесених по оплаті третейського збору та витрат понесених на професійну правничу допомогу

встановив:

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Івано-Франківській торгово-промисловій палаті від 17 квітня 2025 року у справі № 04-02/0024 (третейський суддя А. Трачук) позов задоволено в повному обсязі: присуджено до стягнення з Фермерського господарства Зернова долина на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агротермінал констракшин штраф в розмірі 382 178,16 грн, витрати понесені по оплаті третейського збору в розмірі 8 000 грн та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000 грн.

09 червня 2025 року до Західного апеляційного господарського суду надійшла заява Фермерського господарства Зернова долина від 06 червня 2025 року у справі №870/20/25 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Івано-Франківській торгово-промисловій палаті від 17 квітня 2025 року у справі №04-02/0024 (третейський суддя А. Трачук).

Заява обґрунтована положеннями п.4 ч.2 ст.350 ГПК України (склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону). Зокрема, заявник наголошує, що третейським судом не було дотримано вимог Регламенту третейського суду щодо формування складу суду для розгляду вказаної третейської справи (ст.31 Регламенту). Заявник звертає увагу, що всупереч вимогам Регламенту третейського суду, в ухвалі про відкриття провадження у справі не встановлено строк для визначення сторонами складу суду, а також у матеріалах справи відсутні будь-які процесуальні документи щодо призначення третейського судді для розгляду справи.

Справі Західного апеляційного господарського суду з розгляду вказаної вище заяви присвоєно номер 870/20/25.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 червня 2025 року справу розподілено судді Якімець Г.Г.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 16 червня 2025 року прийнято до розгляду заяву Фермерського господарства Зернова долина про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Івано-Франківській торгово-промисловій палаті від 17 квітня 2025 року у справі № 04-02/0024; справу № 870/20/25 призначено до розгляду у судовому засіданні на 07 липня 2025 року о 10 год. 50 хв. у приміщенні Західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 81; ТОВ Агротермінал констракшин встановлено строк (10 днів з дня отримання ухвали) на подання суду заперечень на заяву ФГ Зернова долина; витребувано у Постійно діючого третейського суду при Івано-Франківській торгово-промисловій палаті прошиту та пронумеровану справу № 04-02/0024 (третейський суддя А. Трачук).

Ухвалою суду від 30 червня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротермінал констракшин» про об`єднання справ в одне провадження.

У запереченнях на заяву ТОВ «Агротермінал констракшин» просить відмовити у задоволенні заяви ФГ «Зернова долина» про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Івано-Франківській торгово-промисловій палаті від 17 квітня 2025 року у справі № 04-02/0024. Зокрема, зазначає, що заявник був належним чином повідомлений про розгляд третейської справи та брав активну участь у третейському провадженні. Водночас наголошує, що ФГ "Зернова долина" жодного разу не заявило відвід складу третейського суду або заперечення щодо його компетенції чи порядку формування. Також посилається на п.3 ст.30 Регламенту третейського суду, відповідно до якого, у разі коли між сторонами не існує домовленості щодо кількісного складу Постійно діючого третейського суду або сторони не досягли згоди з цього питання, третейський розгляд здійснюється у складі одного третейського судді, призначеного головою Постійно діючого третейського суду. Наголошує, що сторони погодили одноособовий розгляд, проте не погодили конкретну кандидатуру судді, та за таких умов, призначення судді головою Постійно діючого третейського суду було єдиним легітимним та передбаченим угодою сторін порядком формування складу суду. Відтак, вважає, що склад третейського суду повністю відповідав як третейській угоді, так і вимогам Закону України "Про третейські суди" та Регламенту третейського суду.

У судовому засіданні 07 липня 2025 року оголошено перерву в межах розумного строку до 04 серпня 2025 року.

Судові засідання з розгляду справи здійснювалися в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду на підставі відповідних заяв представників сторін та ухвал суду.

Представник заявника в судовому засіданні просив задовольнити вимоги заяви та скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Івано-Франківській торгово-промисловій палаті від 17 квітня 2025 року у справі № 04-02/0024, з підстав, наведених в заяві.

Представник позивача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви ФГ «Зернова долина» про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Івано-Франківській торгово-промисловій палаті від 17 квітня 2025 року у справі № 04-02/0024, з підстав, наведених у запереченнях на заяву.

Згідно з п.11 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України «Про третейські суди», якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті.

Справи щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом (ч.2 ст.24 ГПК України).

Відповідно до ч.1 ст.346 ГПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та (або) обов`язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Заява про скасування рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем розгляду справи третейським судом стороною, третьою особою протягом дев`яноста днів з дня ухвалення рішення третейським судом, а особою, яка не брала участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про її права та (або) обов`язки, - протягом дев`яноста днів з дня, коли вона дізналася або повинна була дізнатися про ухвалення рішення третейського суду (ч.2 ст.346 ГПК України).

Частинами 3, 4 ст.349 ГПК України передбачено, що при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду. Разом з тим, суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 350 цього Кодексу.

Справа розглядається господарським судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цим розділом (ч.5 ст.349 ГПК України).

Розглянувши заяву Фермерського господарства Зернова долина від 06 червня 2025 року у справі № 870/20/25 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Івано-Франківській торгово-промисловій палаті від 17 квітня 2025 року у справі №04-02/0024 (третейський суддя А. Трачук), суд дійшов висновку про задоволення вказаної заяви та скасування рішення третейського суду, з огляду на таке.

Відповідно до ст.350 ГПК України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею. Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо:

1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні положення містить і стаття 51 Закону України «Про третейські суди».

Слід зазначити, що перелік підстав, з яких може бути оскаржене та скасоване рішення третейського суду, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.1 ЗУ «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з абз.4 ч.1 ст.2 ЗУ «Про третейські суди» третейська угода це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

Юридичні та/або фізичні особи, а також адміністратор за випуском облігацій, який діє в інтересах власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону (ч.1 ст.5 ЗУ «Про третейські суди»).

Частинами 1, 4-7, 9 ст.12 ЗУ «Про третейські суди» передбачено, що третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами або міститься у проспекті цінних паперів (рішенні про емісію цінних паперів), що передбачає призначення адміністратора за випуском облігацій, чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 18 листопада 2020 року у справі №876/32/20, встановлення обставин укладення третейської угоди, її дійсності та змісту у необхідних обсягах, передує вирішенню господарським судом, як вимог про скасування рішення третейського суду, так і питання про наявність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду.

Так, у договорі поставки сільськогосподарської продукції № 15-10-2024СГП від 15 жовтня 2024 року передбачено третейське застереження, а саме: у розділі 9 «Вирішення спорів» сторони погодили, що усі спори, розбіжності, вимоги і претензії, що виникли з цього договору або у зв`язку з ним, в тому числі, але не виключно, щодо його тлумачення, виконання, порушення, припинення підлягають остаточному розгляду у Постійно діючому Третейському суді при Івано-Франківській торгово-промисловій палаті, місцезнаходження якого: 79014, Україна, м. Івано-Франківськ, вул. Теодора Цьоклера, 9а, відповідно до регламенту зазначеного суду. Сторони дійшли взаємної згоди про те, що третейський розгляд здійснюється третейським судом в складі одного третейського судді, який призначається в порядку, передбаченому Регламентом зазначеного суду.

Докази того, що вказана третейська угода (третейське застереження) визнана недійсною, в суду відсутні та сторонами суду таких не надано. Разом з тим, судом встановлено, що вказане третейське застереження відповідає вимогам щодо третейської угоди, відтак, є дійсним.

Згідно з ст.14 ЗУ «Про третейські суди» сторони мають право вільно призначати чи обирати третейський суд та третейських суддів. За домовленістю сторін вони можуть доручити третій особі (юридичній або фізичній) призначення чи обрання третейського суду чи суддів. Для призначення чи обрання третейських суддів у кожній справі необхідна їхня згода. У постійно діючих третейських судах призначення чи обрання третейських суддів здійснюється із затвердженого відповідно до статті 8 цього Закону списку третейських суддів, який за регламентом цього постійно діючого третейського суду може мати обов`язковий чи рекомендаційний характер.

Склад третейського суду формується шляхом призначення чи обрання третейських суддів (третейського судді). Третейський суд може розглядати справи в складі одного третейського судді або в будь-якій непарній кількості третейських суддів. У постійно діючому третейському суді кількісний та персональний склад третейського суду визначається за правилами, встановленими регламентом третейського суду. У третейському суді для вирішення конкретного спору сторони на свій розсуд можуть домовитися про кількісний і персональний склад третейського суду. За всіх умов третейський суд може розглядати справи в будь-якій непарній кількості третейських суддів. Якщо сторони не погодили кількісний склад третейського суду в третейському суді для вирішення конкретного спору, то третейський розгляд здійснюється у складі трьох суддів (ст.16 ЗУ «Про третейські суди»).

Так, підписавши договір поставки сільськогосподарської продукції № 15-10-2024СГП від 15 жовтня 2024 року (в якому міститься третейська угода (третейське застереження), сторони обрали третейський суд для розгляду спорів, а саме: Постійно діючий третейський суд при Івано-Франківській торгово-промисловій палаті та погодили, що третейський розгляд здійснюється третейським судом в складі одного третейського судді, який призначається в порядку, передбаченому Регламентом зазначеного суду.

Частиною 1 ст.17 ЗУ «Про третейські суди» визначено, що формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді здійснюється в порядку, встановленому регламентом третейського суду.

У відповідності до ч.1 ст.31 Регламенту Постійно діючого третейського суду при Івано-Франківській торгово-промисловій палаті (нова редакція), затвердженого рішенням Президії Івано-Франківської торгово-промислової палати від 28.12.2004 протокол №7 та протокол №4 від 16.11.2022 (https://cci.if.ua/services/arbitration_court/) формування складу третейського суду здійснюється в порядку, встановленому цим Регламентом.

Частиною 4 ст.31 вказаного Регламенту визначено, що у разі формування одноособового складу третейського суду третейський суддя призначається сторонами у строк, визначений ухвалою про відкриття третейського провадження. Строк, установлений сторонам для призначення третейського судді, може бути продовжений головою Постійно діючого третейського суду за мотивованою заявою сторін чи однієї із них. Якщо сторони у визначений строк не призначать третейського суддю, третейський суддя призначається головою Постійно діючого третейського суду або його заступником, про що ним постановляється ухвала.

Ухвала голови Постійно діючого третейського суду або його заступника про призначення третейського судді (третейських суддів) є остаточною і не підлягає оскарженню (ч.5 ст.31 Регламенту).

Ухвалою Постійно діючого третейського суду при Івано-Франківській торгово-промисловій палаті від 27 грудня 2024 року у третейській справі № 04-02/0024 порушено провадження у справі, останню призначено до розгляду в засіданні на 20 січня 2025 року (арк. арк. третейської справи 36-37). Водночас суд в ухвалі не визначив строк для призначення сторонами третейського судді для розгляду вказаної справи. У матеріалах справи також відсутні будь-які процесуальні документи про призначення третейського судді А. Трачук для розгляду вказаної справи.

У зазначеній вище ухвалі вказано, що голова Постійно діючого третейського суду при Івано-Франківській торгово-промисловій палаті А. Трачук здійснює розгляд справи одноособово та діє на підставі ЗУ «Про третейські суди», Регламенту третейського суду та ухвали про прийняття позовної заяви від 12.01.2024 року, однак така ухвала у матеріалах третейської справи відсутня, більше того, позовна заява подана до третейського суду лише 07.11.2024 року.

З огляду на наведене, суд погоджується з доводами заявника, що склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону. Розгляд третейської справи головою третейського суду без встановлення в ухвалі про відкриття провадження у справі строку для призначення сторонами третейського судді, а також без відповідної ухвали голови Постійно діючого третейського суду або його заступника про призначення третейського судді, не відповідає положенням Регламенту Постійно діючого третейського суду при Івано-Франківській торгово-промисловій палаті та вимогам ЗУ «Про третейські суди».

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен при вирішенні питання щодо його прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним на основі закону.

Законом України "Про третейські суди" та Конвенцією визначено однакові засади розгляду справи до яких віднесено, зокрема справедливий та неупереджений розгляд спору реалізація якого є неможливою без урахування принципу об`єктивності вирішення спору.

Стаття 6 Конвенції не виключає створення арбітражних судів з метою вирішення спорів між приватними підприємствами. Насправді, слово "суд" у пункті 1 статті 6 Конвенції не обов`язково має розумітися як суд класичного виду, інтегрований у стандартну судову систему держави (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 08.07.1986 у справі "Літгоу та інші проти Великобританії" (Lithgow and Others v. the United Kingdom), від 03.04.2008 у справі "Компанія "Регент" проти України").

Тож третейський суд відповідає поняттю "суду" в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції, а тому здійснюючи свою діяльність повинен дотримуватися встановлених такою нормою гарантій.

У рішенні ЄСПЛ від 04.05.2000 у справі "Бускаріні проти Сан-Марино" суд зазначив, що формулювання "суд, встановлений законом" стосується не тільки правових засад судочинства, але й законності складу суду.

Щодо інших доводів заявника, які стосуються суті третейського спору, слід зазначити, що при розгляді заяви про скасування рішення третейського суду, господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для його скасування, визначених ч.3 ст.51 Закону України «Про третейські суди» та ч.2 ст.350 ГПК України, перелік яких є вичерпним.

Згідно з ч.1 ст.351 ГПК України за наслідками розгляду справи про оскарження рішення третейського суду господарський суд постановляє ухвалу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Відповідно до ч.6 ст.349 ГПК України за наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд має право:

1) постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви і залишення рішення третейського суду без змін;

2) постановити ухвалу про повне або часткове скасування рішення третейського суду.

Враховуючи наведене вище, беручи до уваги порушення третейським судом вимог щодо формування складу третейського суду, суд дійшов висновку про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Івано-Франківській торгово-промисловій палаті від 17 квітня 2025 року у справі № 04-02/0024 на підставі п.4 ч.2 ст.350 ГПК України.

Після розгляду судом заяви про скасування рішення третейського суду справа підлягає поверненню до третейського суду, якщо господарський суд витребував справу з третейського суду (ч.7 ст.349 ГПК України).

Керуючись ст.ст.234, 346-351 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

постановив:

1.Рішення Постійно діючого третейського суду при Івано-Франківській торгово-промисловій палаті від 17 квітня 2025 року у справі № 04-02/0024 скасувати.

2.Справу № 04-02/0024 повернути до Постійно діючого третейського суду при Івано-Франківській торгово-промисловій палаті.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом 20 (двадцяти) днів з дня її проголошення.

Ухвала суду за наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції (Верховним Судом).

Повну ухвалу складено 05 серпня 2025 року

Суддя Якімець Г.Г.