номер провадження справи 26/6/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.07.2025 Справа № 908/68/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Юлдашева Олексія Олексійовича, розглянувши матеріали господарської справи

Кредитор Акціонерне товариство Сенс Банк (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100)

Боржник Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

Керуючий реалізацією Лященко С.С.

про неплатоспроможність

Представники сторін не з`явились

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області від ОСОБА_1 надійшла заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність останньої.

Шляхом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №908/68/24 визначено до розгляду судді Юлдашеву О.О.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10.01.2024, зокрема, прийнято заяву про відкриття провадження (проваджень) у справі про неплатоспроможність до розгляду; присвоєно справі номер провадження 26/6/24; підготовче засідання призначено на 23.01.2024 року о 13 год 10 хв.

Ухвалою від 23.01.2024 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ); введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Лященка Сергія Сергійовича (свідоцтво № 107 від 04.02.2013; адреса: 49115, м. Дніпро, вул. Командира Юнина, 95); заборонено фізичній особі ОСОБА_1 відчужувати майно; встановлено керуючому реструктуризацією боржника строк до 23.02.2024 для подачі до Господарського суду Запорізької області відомостей про результати розгляду вимог кредиторів (письмові нормативно-обґрунтовані пояснення по кожному з кредиторів, витяги з державних реєстрів заборон щодо майна боржника, а також, при наявності, письмові заперечення боржника щодо вимог кредиторів), а також доказів повідомлення кредиторів про дату проведення попереднього засідання суду; встановлено керуючому реструктуризацією боржника строк до 08.03.2024 для підготовки та подання до Господарського суду Запорізької області плану реструктуризації боргів боржника; призначено попереднє судове засідання на 12.03.2024 об 11-00.

Ухвалою від 12.03.2024 визнано вимоги Акціонерного товариства Сенс Банк у розмірі 1 565 541,32 основного боргу з другою чергою задоволення, та 6 056,00 грн судового збору враховуються позачергово; призначено судове засідання для розгляду погодженого кредиторами плану реструктуризації боргів/переходу до процедури погашення боргів/про закриття провадження та звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедури реструктуризації заборгованості у справі на 30.04.2024 о 10-30.

Постановою Господарського суду Запорізької області від 16.07.2024 року визнано фізичну особу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) банкрутом; введено процедуру погашення боргів фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ); керуючим реалізацією призначено арбітражного керуючого Лященка Сергія Сергійовича (свідоцтво № 107 від 04.02.2013).

На офіційному веб-порталі судової влади України 22.07.2024р. за № 73662 розміщено повідомлення про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника.

До Господарського суду Запорізької області 03.06.2025р. від керуючого реалізацією - арбітражного керуючого Лященка Сергія Сергійовича (свідоцтво № 107 від 04.02.2013; адреса: 49115, м. Дніпро, вул. Командира Юнина, 95) надійшло клопотання (вх. № 11334/08-08/25 від 03.06.2025р.) про виключення об`єкту (а саме: корпоративні права на підприємство зі статутним капіталом в розмірі 700 000, 00 грн., яке не має матеріальних або нематеріальних активів та знаходиться в стані припинення діяльності з 04.12.2023 року) зі складу ліквідаційної маси у справі № 908/68/24 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвалою від 09.06.2025 призначено судове засідання на 03.07.2025 для розгляду поданих документів.

Судове засідання 03.07.2025 не відбулось з технічних причин.

Ухвалою від 03.07.2025 відкладено судове засідання на 17.07.2025.

Сторони не направили своїх представників у судове засідання.

Відповідно до ст. 202 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

До суду 04.06.2025 надійшов звіт керуючого реалізацією Лященка С.С. в якому просить суд: 1/ Затвердити звіт керуючого реалізацією майна «Про здійснення повноважень; 2/ Завершити процедуру погашення боргів боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ); 3/ Закрити провадження у справі № 908/68/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ); 4/ Звільнити боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) від боргів.

25.06.2025 надійшло клопотання керуючого реалізацією Лященка С.С. про затвердження звітів про здійснення та відшкодування витрат, нарахування та виплату основної грошової винагороди.

02.07.2025 клопотання керуючого реалізацією Лященка С.С. про стягнення основної грошової винагороди та витрат.

10.07.2025 клопотання кредитора АТ «Сенс Банк» про відкладення розгляду справи, оскільки представник перебуватиме у щорічній відпустці з 07.07.2025 по 20.07.2025.

Розглянувши подане клопотання АТ «Сенс Банк» про відкладення розгляду справи, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі Осман проти Сполученого королівства та від 19 червня 2001 року у справі Креуз проти Польщі Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції").

Розумність строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі G. В. проти Франції), тощо. Отже, поняття розумний строк є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Точкою відліку часу розгляду справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Отже, при здійсненні правосуддя судом мають враховуватися не тільки процесуальні строки, визначені ГПК України, а й рішення ЄСПЛ, як джерела права, зокрема, в частині необхідності забезпечення судового розгляду впродовж розумного строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд звертає увагу на висновки Європейського суду з прав людини, викладені у рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії", відповідно до якого заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04.10.2001 у справі "Тойшлер проти Германії" (Teuschler v. Germany).

Таким чином, сторона повинна демонструвати зацікавленість у найшвидшому вирішенні її питання судом, брати участь на всіх етапах розгляду, що безпосередньо стосуються її, для чого має утримуватись від дій, що можуть безпідставно затягувати судовий процес, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.10.2021 у справі № 11-250сап21 акцентувала увагу на тому, що ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі Цихановський проти України (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Суд нагадує, що він зазвичай визнає порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у справах, які порушують питання, подібні до тих, що порушуються у цій справі. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ Смірнова проти України (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02), Карнаушенко проти України (Karnaushenko v. Ukraine, Application N23853/02).

Як відзначив Верховний Суд у постановах від 12.03.2019 у справі № 910/12842/17, від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18, від 07.07.2022 у справі № 918/539/16 відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Таким чином, згідно усталеної судової практики та позиції ЄСПЛ відкладення розгляду справи можливе з об`єктивних причин, як-то неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні чи недостатність матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Враховуючи викладене, а також те, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд залишає клопотання АТ «Сенс Банк» про відкладення розгляду справи без задоволення, та вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів, з метою дотримання розумного строку розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи та клопотання керуючого реалізацією - арбітражного керуючого Лященка Сергія Сергійовича про виключення зі складу ліквідаційної маси права власності на частку в розмірі 100% у статутному капіталі ПП «ІСІДА» () у справі № 908/68/24 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), суд зазначає про таке.

Як вже зазначалось вище, постановою Господарського суду Запорізької області від 16.07.24р. по справі № 908/68/24 визнано Банкрутом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), Керуючим реалізацією майна призначено Лященка Сергія Сергійовича.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 21.05.25р. по справі № 908/68/24 скаргу Єдиного кредитора АТ «СЕНС БАНК» залишено без задоволення, Постанову Господарського суду Запорізької області від 16.07.24р. по справі № 908/68/24 без змін.

На виконання повноважень Керуючого реалізацією майна, складено опис майна, яке складає ліквідаційну масу: 1) Залишки грошових коштів на рахунках становлять: - 0,00 грн., 2) Рухоме майно в кількості 0 об`єктів, вартістю 0,00 грн., 3) Нерухоме майно в кількості 1 об`єктів, номінальною вартістю 700 000,00 грн. 100 % частки у статутному капіталі підприємства, яка не має будь-якого майна - ПП «ІСІДА» (Код ЄДР 30168489), 4) Спільна часткова власність в кількості 0 об`єктів, вартістю 0,00 грн., 5) Об`єкти, визначені ч. 6 ст. 131 КУзПБ, відсутні, 6) Грошові кошти, визначені ч. 6 ст. 131 КУзПБ відсутні.

Інвентаризація не проводилась, оскільки боржник не ФОП та не має документів бухгалтерського обліку та фінансової звітності, що унеможливлює проведення інвентаризації в порядку, передбаченому в ст. 10 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, Наказу Мін. Фін. «Про затвердження Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань» від 02.09.2014 N° 879.

Таким чином, єдиний об`єкт, який може бути реалізований в процедурі погашення боргів - корпоративні права на частку в розмірі 100 % на статутний капітал ПП «ІСІДА» (Код ЄДР 30168489).

Відповідно до п.п.1-3 ст. 131 Кодексу України з процедур банкрутства, майно боржника, що підлягає реалізації у процедурі погашення боргів боржника, складає ліквідаційну масу.

До складу ліквідаційної маси включається все майно боржника, що перебуває у його власності, а також те, що буде отримано боржником у власність після визнання його банкрутом і до завершення процедури погашення боргів боржника, крім майна, визначеного частинами шостою і сьомою цієї статті та статтею 132 цього Кодексу.

До складу ліквідаційної маси може бути включено майно, що є часткою боржника у спільній власності. У такому разі відбувається виділення частки боржника із спільного майна за правилами передбаченими цивільним законодавством.

Згідно положень ст. 132 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд має право за вмотивованим клопотанням боржника та інших учасників провадження у справі про неплатоспроможність виключити із складу ліквідаційної маси майно боржника, на яке згідно із законодавством може бути звернено стягнення, але воно є необхідним для задоволення нагальних потреб боржника або членів його сім`ї.

Господарський суд має право виключити із складу ліквідаційної маси майнові об`єкти вартістю не більше 10 розмірів мінімальної заробітної плати, які є неліквідними чи дохід від реалізації яких істотно не вплине на задоволення вимог кредиторів.

Загальна вартість майна боржника, що виключається із складу ліквідаційної маси відповідно до положень цієї статті, не може перевищувати 30 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 ЗУ "Про державний бюджет України на 2025 рік", встановлено у 2025 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 8000 гривень.

Отже, вартість одного об`єкту, що може бути виключений зі складу ліквідаційної маси не може перевищувати 80 000,00 грн., а загальна вартість майна боржника, що виключається із складу ліквідаційної маси не може перевищувати 240 000,00грн.

У даному випадку, єдиний об`єкт права власності - корпоративні права на підприємство зі статутним капіталом в розмірі 700 000,00 грн , яке не має а ні будь-яких матеріальних активів, а ні будь-яких нематеріальних активів, знаходиться в стані припинення діяльності з 04.12.23р., що підтверджується доданими документами.

У зв`язку з викладеним, клопотання керуючого реалізацією - арбітражного керуючого Лященка Сергія Сергійовича про виключення зі складу ліквідаційної маси права власності на частку в розмірі 100% у статутному капіталі ПП «ІСІДА» () підлягає задоволенню судом.

Суд розглянув звіт керуючого реалізацією Лященка С.С. про завершення процедури погашення боргів, в якому просить суд затвердити звіт керуючого реалізацією майна боржника про результати процедури погашення боргів, завершити процедуру погашення боргів, звільнити боржника від боргів, закрити провадження у справі.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Книга третя Кодексу України з процедур банкрутства містить положення щодо банкрутства юридичних осіб; книга четверта - положення щодо відновлення платоспроможності фізичної особи.

Статтею 113 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно з частинами 1, 2, 6 ст. 131 Кодексу України з процедур банкрутства майно боржника, що підлягає реалізації у процедурі погашення боргів боржника, складає ліквідаційну масу. До складу ліквідаційної маси включається все майно боржника, що перебуває у його власності, а також те, що буде отримано боржником у власність після визнання його банкрутом і до завершення процедури погашення боргів боржника, крім майна, визначеного частинами шостою і сьомою цієї статті та статтею 132 цього Кодексу. До складу ліквідаційної маси не включається житло, яке є єдиним місцем проживання сім`ї боржника (квартира загальною площею не більше 60 квадратних метрів або житловою площею не більше 13,65 квадратного метра на кожного члена сім`ї боржника чи житловий будинок загальною площею не більше 120 квадратних метрів) та не є предметом забезпечення, а також інше майно боржника, на яке згідно із законодавством не може бути звернено стягнення.

З даного звіту з усіма доповненнями вбачається, що для встановлення наявності майна, грошових коштів та інших активів громадянки ОСОБА_1 керуючим реалізацією вжито заходи, спрямовані на пошук та виявлення майна, грошових коштів та інших цінностей боржника.

За результатами проведеної інвентаризації активів банкрута встановлено відсутність будь-якого майна ОСОБА_1 на яке може бути звернено стягнення.

У процедурі погашення боргів, інших майнових активів боржника, що підлягають включенню до ліквідаційної маси, виявлено не було, про що надані довідки відповідних установ.

Як було зазначено вище, судом виключено зі складу ліквідаційної маси права власності ОСОБА_1 на частку в розмірі 100% у статутному капіталі ПП «ІСІДА» ()

Таким чином, зі звіту керуючого реалізацією вбачається, що в межах процедури погашення боргів арбітражним керуючим не встановлено належних боржнику активів, за рахунок яких можливо повністю або частково задовольнити вимоги кредиторів.

Заперечень проти звіту керуючого реалізацією за результатами процедури погашення боргів суду не надано.

У відповідності до частин 6, 7 ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги, не задоволені через недостатність майна боржника, вважаються погашеними, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, щодо сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, а також інші вимоги особистого характеру, які не були задоволені або погашені частково у процедурі задоволення вимог кредиторів, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Згідно зі ст. 134 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд при постановленні ухвали про завершення процедури погашення боргів боржника та закриття провадження у справі про неплатоспроможність ухвалює рішення про звільнення боржника - фізичної особи від боргів.

Фізична особа не звільняється від подальшого виконання вимог кредиторів після завершення судових процедур у справі про неплатоспроможність та обов`язку повернення непогашених боргів, а саме:

1) відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи;

2) сплати аліментів;

3) виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи.

Такі вимоги, що не були повністю погашені у справі про неплатоспроможність, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про неплатоспроможність у непогашеній частині.

Відповідно до ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), зокрема, якщо відновлено платоспроможність боржника або погашені всі вимоги кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів; затверджено звіт керуючого санацією або ліквідатора в порядку, передбаченому цим Кодексом. Про закриття провадження у справі про банкрутство постановляється ухвала. У випадках, передбачених пунктами 5-8 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Як вбачається з наданих документів, керуючим реалізацією здійснено всі передбачені законом заходи в межах процедури погашення боргів боржника, є підстави для затвердження звіту керуючого реалізацією майна ОСОБА_1 за результатами процедури погашення боргів, завершення процедури погашення боргів боржника та закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 135 Кодексу України з процедур банкрутства протягом п`яти років після визнання фізичної особи банкрутом не може бути відкрито провадження у справі про неплатоспроможність за її заявою, крім випадку, якщо боржник погасив усі борги в повному обсязі у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Протягом п`яти років після визнання фізичної особи банкрутом така особа зобов`язана перед укладенням договорів позики, кредитних договорів, договорів поруки чи договорів застави письмово повідомляти про факт своєї неплатоспроможності інші сторони таких договорів. Фізична особа не може вважатися такою, яка має бездоганну ділову репутацію, протягом трьох років після визнання її банкрутом.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 підлягає звільненню від боргів, а вимоги, не задоволені через недостатність майна боржника, вважаються погашеними.

25.06.2025 до суду надійшло клопотання керуючого реалізацією Лященка С.С. про затвердження звітів про здійснення та відшкодування витрат, нарахування та виплату основної грошової винагороди у справі № 908/68/24.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне:

Керуючий реалізацією надав суду звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедури реалізації у справі про банкрутство ОСОБА_1 .

Статтею 12 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено право арбітражного керуючого користуватися усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі, або коштів фонду, створеного кредиторами для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (у разі його створення).

Арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.

Керуючий реалізацією арбітражний керуючий Лященко С.С. звернувся до суду з клопотанням про затвердження звіту про нарахування та виплату основної грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат керуючого реалізацією вх. № 13050/08-08/25 від 25.06.2025 (вх. № 347).

Відповідно до клопотання просить затвердити звіт про нарахування та виплату основної грошової винагороди керуючого реалізацією арбітражного керуючого Лященка С.С. у справі про банкрутство громадянки ОСОБА_1 за період з липня місяця 2024 року по червень місяць 2025 року включно у розмірі 104 319,45 грн, а також звіт про здійснення витрат у сумі 15 506,00 грн. У клопотанні керуючого реалізацією допущена арифметична помилка під час підрахунку загального періоду, зокрема, зазначено за період з липня місяця 2024 року по червень місяць 2024 року включно, у той час як арифметично вірним є період з липня місяця 2024 року по червень місяць 2025 року включно.

Виходячи з приписів ч. 6 статті 30 КУзПБ, звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.

Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, погашення боргів боржника подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Рішенням кредиторів, оформленим протоколом від 30.06.2025, не схвалено звіт керуючого реалізацією про нараховану грошову винагороду та про понесені витрати у справі № 908/68/24.

З огляду на обґрунтований розрахунок вартості послуг арбітражного керуючого, суд вважає за доцільне затвердити звіт керуючого реалізацією про нарахування та виплату основної грошової винагороди у справі про банкрутство ОСОБА_1 .

Суд вважає за необхідне зазначити, що кредитори це представницький орган, а остаточне рішення за судом.

Разом з цим, керуючим реалізацією подано клопотання про стягнення основної грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого № 02-09/130 від 18.01.2024 (вх. № 346), відповідно до якого просить стягнути з АТ «Сенс Банк» на користь арбітражного керуючого Лященка С.С. оплату послуг керуючого реалізацією в сумі 104 319,45 грн та витрати, пов`язані з виконанням повноважень керуючого реалізацією у сумі 15 506,00 грн.

Згідно зі ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі, або коштів фонду, створеного кредиторами для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (у разі його створення).

Кредитори можуть створювати фонд для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи) та затверджуються ухвалою господарського суду.

Господарський суд має право зменшити розмір оплати послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), у разі якщо середньомісячна заробітна плата керівника боржника є надмірно високою порівняно з мінімальним розміром заробітної плати.

Як вбачається із системного аналізу вказаних норм Кодексу, у випадку, коли оплату грошової винагороди арбітражного керуючого та відшкодування його витрат неможливо здійснити за рахунок майна боржника (оскільки воно відсутнє) та його виробничої діяльності (оскільки така діяльність не провадиться), така оплата має відбуватись за рахунок коштів кредиторів. У випадку, якщо кредитори не створюють фонду оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого самостійно, з них мають бути стягнуті відповідні кошти пропорційно їх визнаним грошовим вимогам.

Згідно з частинами 1, 4, 7 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Верховний Суд у постанові від 30.01.2019 року у справі № 910/32824/15 відзначив, що ініціюючи провадження у справі про банкрутство кредитори, як споживачі послуг арбітражного керуючого, котрі очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що надавши на свій ризик згоду на участь у справі про банкрутство, однак не знайшовши майна, як джерела своїх доходів і покриття видатків, арбітражний керуючий правомірно очікує покриття забезпечення процедури, яке у такому випадку лягає тягарем на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.

Крім того, порядок розподілу витрат на оплату послуг та відшкодування витрат керуючого реалізацією законодавчо не поставлено в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Невиявлення керуючим реалізацією боржника в процедурі реалізації майна боржника інших його активів чи грошових коштів, жодним чином не має впливати на оплату його послуг та відшкодування витрат.

Отже, у зв`язку з відсутністю у банкрута майнових активів, достатніх для відшкодування основної грошової винагороди та витрат керуючого реалізацією, суд вважає правомірним покладення оплати грошової винагороди арбітражного керуючого за період виконання повноважень керуючого реалізацією у справі на кредитора.

Враховуючи наведене, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши норми чинного законодавства, та перевіривши розрахунок основної грошової винагороди та витрат ліквідатора, беручи до уваги обставини відсутності коштів у боржника та від його господарської діяльності на проведення процедури реалізації, враховуючи те, що законодавцем виключається можливість безоплатного надання послуг арбітражного керуючого у справі про банкрутство, суд вважає можливим стягнути 104 319,45 грн грошової винагороди керуючого реалізацією на користь арбітражного керуючого Лященка Сергія Сергійовича та витрати, пов`язані з виконанням повноважень керуючого реалізацією у сумі 15 506,00 грн з кредитора.

Керуючись ст.ст. 30, 90, 133-135 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання АТ «Сенс Банк» про відкладення розгляду справи залишити без задоволення.

2. Клопотання керуючого реалізацією - арбітражного керуючого Лященка Сергія Сергійовича про виключення зі складу ліквідаційної маси права власності Боржника на частку в розмірі 100% у статутному капіталі ПП «ІСІДА» () у справі № 908/68/24 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) задовольнити.

3. Виключити зі складу ліквідаційної маси право власності Боржника на частку в розмірі 100% у статутному капіталі ПП «ІСІДА» () у справі № 908/68/24 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

4. Затвердити звіт керуючого реалізацією майна арбітражного керуючого Лященка С.С. за результатами процедури погашення боргів фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

5. Клопотання арбітражного керуючого Лященка С.С. про завершення процедури погашення боргів і закриття провадження у справі задовольнити.

6. Завершити процедуру погашення боргів у справі № 908/68/24 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

7. Закрити провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

8. Звільнити фізичну особу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) від боргів, окрім боргів з відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи; сплати аліментів; виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи. Такі вимоги, що не були повністю погашені у справі про неплатоспроможність, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про неплатоспроможність у непогашеній частині.

9. Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

10. Протягом п`яти років після визнання фізичної особи банкрутом не може бути відкрито провадження у справі про неплатоспроможність за її заявою, крім випадку, якщо боржник погасив усі борги в повному обсязі у порядку, передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства. Протягом п`яти років після визнання фізичної особи банкрутом така особа зобов`язана перед укладенням договорів позики, кредитних договорів, договорів поруки чи договорів застави письмово повідомляти про факт своєї неплатоспроможності інші сторони таких договорів. Фізична особа не може вважатися такою, яка має бездоганну ділову репутацію, протягом трьох років після визнання її банкрутом.

11. Клопотання арбітражного керуючого Лященка С.С. про затвердження звіту про нарахування та виплату основної грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат керуючого реалізацією - задовольнити.

12. Звіт про нарахування та виплату основної грошової винагороди керуючого реалізацією арбітражного керуючого Лященка С.С. у справі про банкрутство ОСОБА_1 за період з липня місяця 2024 року по червень місяць 2025 року включно у розмірі 104 319,45 грн (з урахуванням арифметичної помилки), а також звіт про здійснення витрат у сумі 15 506,00 грн затвердити.

13. Клопотання арбітражного керуючого Лященка С.С. про стягнення основної грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого - задовольнити.

14. Стягнути з Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» (, 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, будинок, 100) на користь арбітражного керуючого Лященка Сергія Сергійовича (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 , НОМЕР_3 в ПАТ «ПУМБ» МФО 334851) оплату послуг керуючого реалізацією в сумі 104 319 (сто чотири тисячі триста дев`ятнадцять) грн 45 коп. та витрати, пов`язані з виконанням повноважень керуючого реалізацією, у сумі 15 506 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот шість) грн 00 коп. у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

15. Видати наказ після набрання ухвалою законної сили.

16. Ухвалу направити керуючому реалізацією майна боржника, боржнику, кредитору.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання 13.08.2025р. Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, визначеними ст. ст. 256-259 ГПК України.

Суддя О.О. Юлдашев