ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
У Х В А Л А

"06" серпня 2025 р.Справа № 924/682/25

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., розглянувши матеріали справи

за заявою ОСОБА_1 , с. Райківці Хмельницького району Хмельницької області

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

представники учасників процесу:

від заявника: Редька М.Г.

У судовому засіданні 06.08.2025 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 18.07.2025 прийнято заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи до розгляду. Підготовче засідання по справі призначено на 06 серпня 2025 року. Зобов`язано заявника (його представника) надати у засідання суду додаткові відомості (за їх наявності), необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, у тому числі первинні документи, на підставі яких у заявника виникли грошові зобов`язання перед кредитором ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Представник заявника в підготовче засідання 06.08.2025 року з`явився, заяву від 01.07.2025 підтримав.

Розглянувши заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, подані боржником документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, заслухавши пояснення учасників, господарський суд встановив таке.

Кодекс України з процедур банкрутства (далі - Кодекс про банкрутство) встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

За приписами частини 1 статті 8 Кодексу про банкрутство справи про банкрутство (неплатоспроможність) розглядаються господарськими судами за місцезнаходженням боржника - юридичної особи, місцем проживання фізичної особи або фізичної особи - підприємця. Зміна боржником зареєстрованого місцезнаходження або місця проживання після подання кредитором або боржником заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не впливає на зміну територіальної підсудності господарського суду.

Відповідно до абзацу 13 частини 1 статті 1 Кодексу про банкрутство неплатоспроможність - неспроможність боржника (іншого, ніж страховик або кредитна спілка) виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом, або встановлена Національним банком України неплатоспроможність страховика відповідно до Закону України "Про страхування" чи неплатоспроможність кредитної спілки відповідно до Закону України "Про кредитні спілки".

Положеннями Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства визначено особливості застосування процедури банкрутства до боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця.

Стаття 113 Кодексу про банкрутство передбачає, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи наведені в частині другій статті 115 цього Кодексу, згідно з якою боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо:

2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;

3) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

4) наявні ознаки загрози неплатоспроможності.

Право боржника звернутися із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не стоїть у залежності від наявності у сукупності всіх підстав, передбачених частиною другою статті 115 Кодексу про банкрутство.

Тобто, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи достатньо навіть однієї або більше однієї підстави у будь-яких комбінаціях, наведених у частині другій статті 115 Кодексу про банкрутство, оскільки законодавцем імперативно не визначено обов`язковим існування сукупності всіх підстав, як умови для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи (постанова Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 909/1028/20).

Системний аналіз статті 113, частин першої, другої статті 116, частини першої статті 119 Кодексу про банкрутство дає можливість дійти висновку, що наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у кожному конкретному випадку повинна визначатись судом з урахуванням поданої боржником заяви та доданих до неї доказів на підтвердження настання обставин, що підтверджують неплатоспроможність фізичної особи (на момент звернення до суду з відповідною заявою) або загрозу її неплатоспроможності (у визначений зобов`язанням строк або в майбутньому).

Разом з тим, способи та засоби доведення підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність визначені законодавцем шляхом наведення у частині третій статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства переліку документів, що мають додаватись до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та підтверджувати її зміст.

Згідно з частинами 1-3 статті 119 Кодексу про банкрутство у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви. Підготовче засідання проводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом. За наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

З урахуванням викладеного та положень частини 3 статті 13, статей 74, 76, 77 ГПК України, розглядаючи заяву боржника у підготовчому засіданні, місцевий суд повинен перевірити відповідність поданої заяви вимогам до її форми та змісту відповідно до статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства та з`ясувати на підставі поданих боржником доказів наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, визначених частиною другою статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи є перевірка підтвердження належними та допустимими доказами обставин, що вказані боржником як ознаки його неплатоспроможності чи її загрози відповідно до вищезазначених положень частини другої статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність фізична особа - боржник повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, що також передбачено пунктами 3, 14 частини третьої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Водночас при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність простроченої заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом (загроза неплатоспроможності) має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Такими доказами, серед іншого, можуть бути судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

У відповідності до положень статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства обов`язок подання документів, на підставі яких виникла заборгованість заявника, покладений на заявника.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

В свою чергу, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 встановлює, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Відтак, доказами, які підтверджують факт надання кредитних коштів, наявність заборгованості, її розмір та строк прострочки по платежам, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 30.01.2018 року у справі № 161/16891/15-ц та від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц.

Боржник зобов`язаний надати суду докази припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, зокрема:

- докази на підтвердження факту отримання та строків платежу по кожному кредитору (договори; виписки по рахунку, тощо);

- докази припинення погашення кредитів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців (довідка фінансової установи про заборгованість; розрахунок фінансової установи про заборгованість (з усіма складовими)).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Хмельницької області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи у відповідності до пп. 2, 4 ч. 2 ст. 115 Кодексу про банкрутство.

Щодо наявності підстави для відкриття провадження у справі, у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 115 Кодексу про банкрутство.

Згідно з наданою інформацією боржником останній має заборгованість перед 4 фінансовими установами, а саме: ТОВ «Мілоан», ТОВ «ФК «Технофінанс», ТОВ «Споживчий Центр», ТОВ «ФК «ЄАПБ» на загальну суму 148287,09 грн.

Суд зазначає про те, що в якості доказів заявником надано кредитний звіт Українського бюро кредитних історій станом на 18.06.2025.

З цього приводу судом відзначається, що надані заявником в якості доказів договори, укладені фізичною особою з фінансовими установами, можуть свідчити про домовленість сторін договорів та можуть бути доказами у справі про наявність дійсного основного зобов`язання боржника перед фінансовими установами, суми заборгованості, строку прострочки за платежами згідно основного зобов`язання, дати останнього платежу лише у сукупності з іншими доказами, зокрема, первинними документами.

Оскільки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність має відповідні правові наслідки процесуального та майнового характеру, то на фізичну особу боржника (як єдиного суб`єкта звернення із заявою про відкриття провадження у такій справі) покладається обов`язок підтверджувати обставини його неплатоспроможності чи її загрози доказами у відповідному (достатньому) обсязі, у тому числі первинними документами, задля забезпечення перевірки господарським судом підстав та моменту виникнення зазначених боржником грошових вимог кредиторів, встановлення їх характеру та розміру.

Самого лише кредитного звіту недостатньо для підтвердження вказаних обставин, оскільки такий звіт хоч і є належним доказом наявності кредитних відносин боржника з кредиторами, проте може містити неповну чи недостовірну інформацію про розмір заборгованості боржника, в тому числі за основним зобов`язанням; не містить відомостей про дату припинення виконання боржником зобов`язань перед кредиторами.

Таким чином, подання боржником при зверненні до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність лише кредитного звіту, однак без додавання інших документів (які стали підставою виникнення грошового зобов`язання у розумінні статті 1 КУзПБ) для належного підтвердження розміру заборгованості цього боржника (в тому числі за основним зобов`язанням), підстав виникнення зобов`язань та строків їх виконання, є недостатнім для доведення відповідних обставин та, як наслідок, встановлення судом наявності підстав для відкриття провадження у такій справі.

Подібний висновок наведено у постановах Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 917/1604/21, від 13.05.2024 у справі № 922/5486/23, постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 25 червня 2025 року у справі № 906/471/24.

Суд, постановляючи ухвалу від 09.07.2025 у справі № 924/682/25, установив, що в матеріалах справи відсутні належні первинні документи на підтвердження обставин викладених у заяві, такі як копія кредитного договору, укладеного між боржником та ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Крім того, господарський суд, постановляючи ухвалу від 18.07.2025 у справі № 924/682/25 про прийняття заяви про неплатоспроможність фізичної особи, ураховуючи, що боржник при усуненні недоліків не долучив вищевказаного кредитного договору, керувався пунктом 1 ч. 2 ст. 117 Кодексу України з процедур банкрутства та зобов`язав заявника (його представника) надати у засідання суду додаткові відомості (за їх наявності), необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, у тому числі первинні документи, на підставі яких у заявника виникли грошові зобов`язання перед кредитором ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Проте, як убачається з матеріалів справи вимог ухвал суду заявник не виконав, витребувані документи суду не надав. Із клопотанням про витребування спірного кредитного договору (або первинних документів) заявник до суду не звертався. При цьому, ураховуючи наявність відповіді ТОВ «ФК «ЄАПБ» від 07.05.2025 на адвокатський запит, заявником не надано доказів відмови кредитора в наданні кредитного договору від 26.07.2024 № 8123781, зважаючи, що в переліку додатків у вищезазначеній відповіді кредитором вказано копію договору від 26.07.2024 № 8123781, однак копію означеного спірного кредитного договору, як первинного документу, що підтверджує наявність заборгованості в розумінні статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", заявник не надав. Разом з цим, інший кредитний договір від 26.07.2024 № 2378371, що є предметом розгляду (дослідження) у цій справі та який також був зазначений у переліку додатків згідно з відповіддю ТОВ «ФК «ЄАПБ» від 07.05.2025, боржник надав.

Попри наведене вище, суд зауважує, що наданий заявником кредитний звіт Українського бюро кредитних історій станом на 18.06.2025 не може розцінюватися судом як належний та допустимий доказ на підтвердження кредитних зобов`язань перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» з огляду на вказану вище правову позицію Верховного Суду.

Згідно з частиною четвертою статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, відсутність належних доказів унеможливлює встановлення судом факту припинення погашення заявником кредиту у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів та зобов`язань упродовж двох місяців перед ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Суд зазначає, що для застосування п. 2 ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, як підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, обов`язковою умовою є доведення наявності припинення погашення за кожним з кредитних та інших зобов`язань.

Відсутність доказів припинення погашення у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів та зобов`язань упродовж двох місяців хоча б за одним з кредитних та інших зобов`язанням боржника, унеможливлює застосування до такого боржника п. 2 ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність належних та допустимих доказів для підтвердження наявності підстав застосування до заявника п. 2 ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Щодо наявності підстави для відкриття у відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 115 Кодексу про банкрутство.

Суд зазначає про те, що згідно ч. 1 ст. 1 Кодексу про банкрутство загроза неплатоспроможності - фінансово-господарський стан боржника, що характеризується наявністю обставин, які підтверджують, що боржник протягом наступних 12 місяців не зможе виконати свої грошові зобов`язання у строк, передбачений для їх виконання, чи здійснювати платежі за звичайними господарськими операціями.

Для встановлення підстави для відкриття справи (п. 4) дослідженню підлягають конкретні (а не загальновідомі) обставини, які безпосередньо вплинули на заявника (змінили або змінять його матеріальний стан), та як наслідок, протягом наступних 12 місяців (тобто у майбутньому) ускладнять або унеможливлять виконання ним грошових зобов`язань у відповідний строк.

Заявник зазначає, що об`єктивно існують інші обставини, які свідчать про наявність загрози неплатоспроможності боржника, що виникли у 2022-2024 роках та існують на даний час, а саме: 1) військова агресія російської федерації проти України та введення в Україні воєнного стану з 24.02.2022 року; 2) щомісячна девальвація національної валюти (гривні) з початку 2022 року, яка спричинена не тільки ускладненням економічної ситуації, а і початком воєнної агресії з бору росії; 3) збільшення інфляції з початку 2022 року, тобто постійне та суттєве зростання рівня споживчих цін в країні.

Суд зазначає про те, що посилання боржника на несприятливу економічну ситуацію в країні (девальвація національної валюти, інфляція), воєнний стан, суд не приймає до уваги, так як ці обставини є загальними та не є ознаками загрози неплатоспроможності в розумінні норм Кодексу про банкрутство для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, тому суд не приймає доводи заявника у цій частині.

Окрім того, судом зауважується, що станом на дату звернення до суду із заявою про неплатоспроможність ОСОБА_1 є працевлаштованою особою - проходить службу у складі Збройних Сил України.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору (станом на 27.06.2025) ОСОБА_1 було виплачено: за 2022 рік - 487022,08 грн (виплати військовослужбовцям, заробітна плата, виграші та призи), за 2023 рік - 364137,19 грн (виплати військовослужбовцям, виграші та призи), за 2024 рік - 407640,11 грн (виплати військовослужбовцям, виграші та призи), за 2025 рік (станом на травень) - 242397,81 грн (виплати військовослужбовцям, виграші та призи).

Матеріалами справи стверджено та не спростовано заявником, що з 2022 року по травень 2025 року включно ОСОБА_1 , маючи місце роботи, отримав дохід на загальну суму 1501197,19 грн, при цьому доказів на підтвердження неможливості погашення взятих на себе кредитних зобов`язань, в тому числі за кредитами за 2024 рік у розмірі 148287,09 грн (заборгованість, що є меншою у 10 разів за отриманий дохід), а також доказів на підтвердження, на які конкретні цілі (матеріальні цінності) було витрачено отримані від кредитних установ кошти, та за рахунок яких можливе погашення кредитної заборгованості, заявником не подано.

Також судом зауважується, що за кредитними договорами з огляду на дату формування боржником заяви про неплатоспроможність (01.07.2025) строк виконання (строк кредитування) не настав (договір від 26.07.2025 № 9506288, від 25.07.2024 № -3597926), а відтак боржник не довів, що він протягом наступних 12 місяців (з дати укладення означених вище договорів) не зможе виконати свої грошові зобов`язання у строк, передбачений для їх виконання (загроза неплатоспроможності).

Крім того, судом зважається, що заявник, зазначаючи у своїй заяві (а.с. 1 (зворотна сторона), том 1), протягом 2018-2024 років перебуває у кредитних відносинах з банківськими та іншими фінансовими установами та укладав правочини, за якими отримував послуги споживчого кредитування у вигляді грошових коштів з метою придбання споживчих товарів, робіт та послуг для задоволення власних потреб, не надав суду таких правочинів, а вибірково долучив договори лише за 2024 рік, строк виконання за окремими з них, як уже було зазначено вище, не настав.

Разом з цим, боржником не надано доказів на підтвердження, що саме він не може здійснювати погашення заборгованості.

Доказів щодо звернення до кредиторів щодо реструктуризації заборгованості та проведення заявником дій щодо пошуку шляхів для погашення заборгованості суду не надано.

Доказів щодо наявності нових обставин (ознак неплатоспроможності) суду не надано.

Окремо судом відзначається, що згідно інформації з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків податків від 27.06.2025 боржник витрачав кошти та отримував дохід (в т.ч. у травні 2025 року) від ТОВ "Нейтів АППС" (вид діяльності - організація азартних ігор) при наявності заборгованості перед кредиторами.

Вказане вище та пасивна поведінка боржника щодо погашення заборгованості перед кредиторами, може свідчити про зловживання правом на доступ до суду зі зверненням із заявою про неплатоспроможність.

Отже, належних доказів, які підтверджують неможливість протягом наступних 12 місяців виконати свої грошові зобов`язання перед кредиторами у строк, передбачений для їх виконання, чи здійснювати платежі за звичайними господарськими операціями суду не надано.

Суд зазначає про те, що посилання боржника на обставини, зазначені у заяві, не є тими обставинами, які підтверджують неможливість протягом наступних 12 місяців виконати заявником свої грошові зобов`язання.

Зазначені заявником обґрунтування наявності ознак неплатоспроможності для відкриття провадження у справі про не платоспроможність не знайшло свого документального підтвердження та не доведено належними доказами.

Передбачена чинним Кодексом України з процедур банкрутства процедура неплатоспроможності фізичної особи не може використовуватися з метою ухилення від виконання взятих на себе фізичною особою зобов`язань та на шкоду іншим особам.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність ознак неплатоспроможності та відповідно підстав для відкриття провадження у справі за п. 4 ч. 2 ст. 115 Кодексу про банкрутство.

Також суд зазначає про те, що звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність, фізична особа - боржник повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог ст. 76-77 Господарського процесуального кодексу України, що також передбачено пп. 3, 14 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 119 Кодексу про банкрутство господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Враховуючи те, що заявник не довів наявності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, суд дійшов до висновку про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20 вказано, що з огляду на мету та цілі Кодексу України з процедур банкрутства, інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

У судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, тому до боржника - фізичної особи за приписами Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства установлено спеціальні вимоги до його добросовісності, інше б суперечило засадам цивільного законодавства, зокрема таким, як добросовісність у здійсненні відповідного права та недопустимість зловживання правом (пункт 6 частини 1 статті 3, частина 3 статті 13 Цивільного кодексу України).

До боржника - фізичної особи Кодекс України з процедур банкрутства установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів Кодекс України з процедур банкрутства покладає на боржника обов`язок повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо.

Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2022 у справі № 903/806/20 вказано, що за змістом приписів статей 116, 119, 123, 125, 126, 128 Кодексу України з процедур банкрутства щодо вимог до боржника та процесуальних наслідків їх невиконання, законодавець означив принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності (подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 31.01.2024 у справі № 911/2140/22, від 15.02.2024 у справі № 904/7413/21, від 25.01.2024 у справі № 916/1575/21, від 18.04.2024 у справі № 920/1398/21).

Посилання заявника в заяві від 18.06.2025 на висновки, викладені у постанові Північно-західного апеляційного господарського суду у справі № 924/897/23 у контексті подібності правовідносин є неспроможним та таким, що суперечить положенням частини четвертої статті 236 ГПК України, за змістом якої при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах саме Верховного Суду.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Збирання доказів по справі не є обов`язком суду, крім випадків, які прямо встановлено нормами Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Зважаючи на те, що судом відмовлено у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність боржника, господарський суд залишає без розгляду заяву арбітражного керуючого Каратуна Є.Є. від 04.07.2025.

З урахуванням частини 7 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства відмова у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність за наявності підстав, встановлених цим Кодексом.

Керуючись статтями 1, 2, 113, 115, 119 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Заяву арбітражного керуючого Каратуна Є.Є. про участь у справі від 04.07.2025 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 06.08.2025.

Суддя Заверуха С.В.

Віддрук. 3 прим.

1 - до справи;

2 - заявнику ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_1 ) - реком. з повідом. про вручення;

3 - арбітражному керуючому Каратуну Є.Є. (49044, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Шевченка, 37) - рек. з пов. про вруч.

Направити ухвалу представнику заявника (Редьці М.Г.) та арбітражному керуючому Каратуну Є.Є. до електронного кабінету Електронного суду.

Направити на адресу електронної пошти:

Хмельницького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - , ;

Головного управління ДПС у Хмельницькій області - ;

Регіонального відділу з питань банкрутства Управління банкрутства Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - .