ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

про розгляд вимог кредитора

30 липня 2025 року Справа № 915/1743/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Адаховської В.С.,

при секретарі судового засідання Шараєвій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву: Головного управління ДПС у Миколаївській області (54001, м.Миколаїв, вул. Героїв Рятувальників, 6, ідентифікаційний код 44104027, адреса ел. пошти: , представник Болдуреску О.В., адреса ел. пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з грошовими вимогами до банкрута у справі

про банкрутство: Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейка" (54001, м.Миколаїв, вул.Спаська, буд. 70, ідентифікаційний код 42408360)

ліквідатор: арбітражний керуючий Безабчук А.В. (54001, м. Миколаїв, вул.Адмірала Макарова, 48, адреса ел. пошти: ІНФОРМАЦІЯ_2 )

Представники учасників справи в судове засідання не з`явилися

У с т а н о в и в:

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 25.04.2023, зокрема, відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейка"; введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Безабчук А.В., призначено попереднє засідання суду.

З метою виявлення кредиторів боржника 26.04.2023 за №70493 оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейка" на офіційному вебпорталі судової влади України.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 04.07.2023 за наслідками проведення попереднього засідання, серед іншого, визнано Головне управління ДПС у Миколаївській області конкурсним кредитором ТОВ "Рейка" з грошовими вимогами на суму 2960750,00 грн, які розподілено таким чином: - вимоги першої черги: 81200,00 грн - судовий збір та авансування винагороди арбітражного керуючого; - вимоги третьої черги: 2879210,00 грн - основний платіж; - вимоги шостої черги: 340,00 грн - штраф та пеня.

Постановою Господарського суду Миколаївської області від 12.10.2023 визнано банкрутом ТОВ "Рейка", відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Безабчук А.В.

З метою виявлення кредиторів боржника 13.10.2023 за №71626 оприлюднено повідомлення про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейка" банкрутом на офіційному вебпорталі судової влади України.

На адресу Господарського суду Миколаївської області від Головного управління ДПС у Миколаївській області надійшла заява, сформована в системі "Електронний суд" б/н від 03.03.2025 (вх. №3178/25 від 03.03.2025), у якій заявник просить суд визнати його грошові вимоги до банкрута в сумі 705990,67 грн, з яких: 701145,87 грн - штрафні санкції (шоста черга), 4844,80 грн - витрати по сплаті судового збору (перша черга).

Ухвалою суду від 12.03.2025 прийнято до розгляду вказану заяву в судовому засіданні на 27.03.2025 о 14:30. Зобов`язано ліквідатора банкрута розглянути заяву Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання кредиторських вимог у сумі 705990,67 грн та надати кредитору і суду нормативно-документальне обґрунтування щодо визнання або відхилення кредиторських вимог. Докази повідомлення кредитора про результати розгляду грошових вимог надати суду.

19.03.2025 від ГУ ДПС у Миколаївській області до суду надійшли додаткові пояснення у справі, сформовані в системі "Електронний суд" від 19.03.2025 (вх. №4207/25), в яких кредитор, надавши уточнений розрахунок пені, просить суд визнати його грошові вимоги до банкрута в сумі 705990,67 грн, з яких: 701145,87 грн - штрафні санкції (шоста черга), 4844,80 грн - витрати по сплаті судового збору (перша черга).

20.03.2025 від ліквідатора надійшло повідомлення, сформоване в системі "Електронний суд" №01-34/03-09 від 19.03.2025, про результати розгляду заяви про грошові вимоги кредитора до боржника, в якому арбітражний керуючий Безабчук А.В. визнає грошові вимоги кредитора у повному обсязі.

26.03.2025 від ліквідатора надійшло клопотання, сформоване в системі "Електронний суд" №01-34/03-11 від 26.03.2025, в якому арбітражний керуючий Безабчук А.В. просить суд провести судове засідання, призначене на 27.03.2025 о 14:30, за її відсутності.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 27.03.2025, занесеною до протоколу судового засідання, відкладено судове засідання на 08 травня 2025 року о 15:30.

Судове засідання у даній справі 08.05.2025 не відбулося, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого у справі судді.

Ухвалою суду від 16.06.2025 призначено судове засідання з розгляду заяви ГУ ДПС у Миколаївській області у даній справі на 30.06.2025 о 14:45.

30.06.2025 від ліквідатора надійшло клопотання, сформоване в системі "Електронний суд" №01-34/06-18 від 29.06.2025, в якому арбітражний керуючий Безабчук А.В. просить суд провести судове засідання, призначене на 30.06.2025 о 14:45, за її відсутності.

За наслідками проведеного судового засідання, судом 30.06.2025 постановлено ухвалу про залишення без руху заяви Головного управління ДПС у Миколаївській області №б/н від 03.03.2025 (вх. №3178/25 від 03.03.2025) про грошові вимоги до боржника; встановлено заявнику строк для усунення недоліків заяви про грошові вимоги до боржника протягом 5 днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, шляхом подання до господарського суду письмової заяви про усунення недоліків з дотриманням вимог, передбачених ст. 170 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України); роз`яснено заявнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, заява у відповідності до приписів ст. 174, 176 ГПК України залишається без розгляду. Вказану ухвалу суду було постановлено за аналогією закону, оскільки Кодексом України з процедур банкрутства не врегульовано питання залишення заяви боржника про визнання грошових вимог до боржника без руху після прийняття вказаної заяви судом до розгляду.

11.07.2025 від ГУ ДПС у Миколаївській області до суду надійшло клопотання, сформоване в системі "Електронний суд" №б/н від 11.07.2025 (вх. №10303/25), в якому кредитор, у зв`язку з необхідністю більш тривалого часу для виконання ухвали суду від 30.06.2025, просить продовжити строк виконання ухвали суду від 30.06.2025.

15.07.2025 від ГУ ДПС у Миколаївській області до суду надійшла заява про усунення недоліків, сформована в системі "Електронний суд" №387 від 15.07.2025 (вх. №10466/25), в якій кредитор просить визнати кредиторські вимоги до банкрута у розмірі 705990,67 грн, з яких: 701145,87 грн - штрафні санкції, пеня (шоста черга), 4844,80 грн - витрати по сплаті судового збору (перша черга).

На виконання вимог ухвали суду від 30.06.2025, заявником в заяві про усунення недоліків зазначено наступне.

Щодо надання обґрунтованого розгорнутого розрахунку пені, складеного відповідно до формули нарахування пені з зазначенням змін ставки НБУ заявником зазначено, що сума пені та сума погашеної пені відображаються в інтегрованій картці платника (ІКП) відповідними первинними показниками оперативного обліку та обліковими операціями. При нарахуванні пені в ІКП додатково відображається період, за який її розраховано, тому на підтвердження нарахування пені до заяви додано витяг з ІКП.

Також на виконання вимог ухвали суду від 30.06.2025, кредитор надав акт перевірки №1257/14-29-50-05-06/42408360 від 28.03.2019, на підставі якого було встановлено порушення боржником податкового законодавства та застосовано повідомленням-рішенням № від 08.05.2019 штраф.

Ухвалою суду від 18.07.2025 постановлено продовжити розгляд заяви кредитора про визнання грошових вимог до банкрута та призначити судове засідання на 30 липня 2025 року о 10:30.

30.07.2025 від ліквідатора банкрута надійшло клопотання, сформоване в системі "Електронний суд" №01-34/07-05 від 29.07.2025, в якому арбітражний керуючий Безабчук А.В. просить суд провести судове засідання, призначене на 30.07.2025 о 10:30, за її відсутності.

У судове засідання представники учасників справи не з`явилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку документа в кабінет електронного суду від 22.07.2025.

Враховуючи, що явка учасників справи в судове засідання обов`язковою судом не визнавалась, приймаючи до уваги клопотання ліквідатора про проведення судового засідання за її відсутності, положення ст. 42 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суд визнав за можливе провести судове засідання щодо розгляду заяви ГУ ДПС у Миколаївській області про визнання грошових вимог до банкрута за відсутності представників учасників справи.

Відповідно до змісту статті 233 ГПК України, 30.07.2025 за результатами розгляду даної заяви, судом підписано вступну та резолютивну частини ухвали суду без її проголошення.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, оцінивши їх відповідно до вимог ст. 86 ГПК України, проаналізувавши фактичні обставини справи згідно з вимогами чинного законодавства, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

З 21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), яким встановлені умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи та відновлення платоспроможності фізичної особи.

Частиною 1 ст. 2 КУзПБ передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 КУзПБ кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Грошове зобов`язання (борг) згідно ч. 1 ст. 1 КУзПБ - це зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Згідно ч. 6 ст. 45 КУзПБ заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку та є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Розглянувши заяву ГУ ДПС України у Миколаївській області з грошовими вимогами до банкрута, з урахуванням поданих додаткових пояснень, дослідивши додані до них докази, судом встановлено наступне.

Кредитор зазначає, що у боржника наявна непогашена заборгованість з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 701145,87 грн (основний платіж - 0,00 грн, штрафні санкції - 289232,76 грн, пеня - 411913,11 грн), яка виникла на підставі податкового повідомлення-рішення від 08.05.2019 № (штрафні санкції) та нарахованої пені на податкову декларацію з податку на додану вартість від 30.01.2019 №, податкового повідомлення-рішення від 11.03.2019 №5 і податкового повідомлення-рішення від 08.05.2019 №.

Розгляд та визнання грошових вимог податкових органів у процедурах банкрутства здійснюється з врахуванням особливостей виникнення (припинення) податкових зобов`язань боржника згідно з вимогами Податкового кодексу України (далі - ПК України), які є спеціальними нормами права, що регулюють ці питання.

Так, ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пунктом 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється (пункт 41.4 статті 41 ПК України).

Згідно з підпунктом 19-1.1.22 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи виконують функції погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи.

Контролюючі органи, згідно із пп. 19-1.1.2. п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України, контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Боржник є платником податків і зборів та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Миколаївській області.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктами 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

У підпункті 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податкове зобов`язання це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством.

Податкове повідомлення-рішення це письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності (пп. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений ПК України строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України).

Пунктом 49.2 статті 49 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Згідно з пунктом 46.1 статті 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1. статті 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом (пункт 54.1 статті 54 ПК України).

Податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків не підлягає оскарженню (пункт 56.11 статті 56 ПК України).

Пунктом 57.1 статті 57 ПК України унормовано, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Таким чином, у разі несплати платником податків протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення або ж закінчення процедури його оскарження, визначених контролюючим органом грошових зобов`язань такі податкові зобов`язання вважаються узгодженими. Факт узгодження податкового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк.

За положеннями пункту 58.1 статті 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Відповідно до підпункту 14.1.265 пункту 14.1 статті 14 ПК України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) це плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з осіб, що вчинили податкове правопорушення або порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

У відповідності до пункту 111.2 статті 111 ПК України, фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Згідно з пунктом 129.1. статті 129 ПК України нарахування пені розпочинається:

- при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом;

- при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, у разі виявлення його заниження - на суму такого заниження, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

- при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

- при виявленні контролюючим органом за результатами перевірки заниження податковим агентом податкового зобов`язання при нарахуванні (виплаті) оподатковуваного доходу на користь нерезидентів або інших платників податків та/або несвоєчасної сплати, несплати (неперерахування) податковим агентом утриманих (нарахованих) податків до або під час виплати оподатковуваного доходу на користь нерезидента або іншого платника податків - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податковим агентом суми податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом;

- у випадку несвоєчасного повернення надміру/помилково сплачених платежів, а також несвоєчасного відшкодування сум податку на додану вартість - починаючи з першого дня, наступного за останнім днем граничного строку повернення таких коштів.

У свою чергу, відповідно пункту 129.3 статті 129 ПК України нарахування пені закінчується:

- у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на відповідний рахунок платника податків та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань;

- у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків;

- у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України);

- при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини).

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, якщо її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день (пункт 129.4 статті 129 ПК України).

На суми заниження податкового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.2 та 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті, нараховується пеня за кожний календарний день заниження податкового зобов`язання, включаючи день настання строку погашення податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення його сплати, починаючи з 91 календарного дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

На суми несвоєчасно сплачених та/або несплачених (неперерахованих) податковим агентом визначених податкових зобов`язань відповідно до підпункту 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті контролюючим органом нараховується пеня за кожний календарний день такої несплати (неперерахування), включаючи день погашення податкового зобов`язання, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Пунктом 129.5. ст. 129 ПК України встановлено, що зазначені в п.п. 129.4 розмір пені застосовується щодо всіх платників та всіх видів податків, зборів та інших грошових зобов`язань, крім пені, яка нараховується за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що встановлюється відповідним законодавством.

З 01.01.2021 набули чинності зміни до статті 129 ПК України, внесені Законом України "Про внесення змін до ПК України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві" №466-IX від 16.01.2020, якими доповнено цю статтю пунктом 129.9, що визначає перелік випадків коли пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню, до яких віднесено, зокрема, закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків (підпункт 129.9.1).

Аналіз наведених вище приписів дає підстави для висновку, що грошові вимоги у сумі нарахованої контролюючим органом пені можуть бути заявлені до боржника у справі про банкрутство до їх анулювання в силу закону відповідно до пункту 129.9 статті 129 ПК України, отже до спливу 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків.

Отже, розглядаючи грошові вимоги контролюючого органу до боржника заявлені у розмірі пені, нарахованої на податкове зобов`язання чи штрафні санкції, господарський суд зобов`язаний встановити, зокрема:

1) базу нарахування пені (правові підстави виникнення податкового зобов`язання та момент його узгодження (у т. ч. з урахуванням результатів оскарження), правові підстави та строк сплати штрафу);

2) з якого моменту у контролюючого органу виникло право нараховувати пеню платнику податку та чи було таке право реалізовано у передбачений ПК України спосіб;

3) період нарахування пені, таким чином перевірити дотримання 1095 денного строку з дня коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків;

4) заявлення цих вимог до боржника у межах справи про банкрутство до настання строку/умов анулювання пені відповідно до підпункту 129.9 статті 129 ПК України.

Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом спору в цьому випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником; надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України).

Покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог (постанова від 27.08.2020 у справі №911/2498/18; від 13.09.2022 у справі №904/6251/20);

Заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює розгляд справи про банкрутство.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №908/710/18, від 25.06.2019 у справі №922/116/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17, від 24.06.2025 у справі №924/29/23.

Податковий борг боржника з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів виник на підставі наступного:

- нарахування штрафних санкцій по податковому повідомленню-рішенню (форми "Н") № від 08.05.2019 у розмірі 289232,76 грн (за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних) конкурсні вимоги;

- нарахування пені на податкову декларацію з податку на додану вартість № від 30.01.2019 у розмірі 375124,92 грн (період за який нарахована пеня: 02.05.2019 - 25.04.2023) конкурсні вимоги;

- нарахування пені на податкове повідомлення-рішення (форми "ПС") №5 від 11.03.2019 у розмірі 54,93 грн (період за який нарахована пеня: 23.04.2019 - 25.04.2023) конкурсні вимоги;

- нарахування пені на податкове повідомлення-рішення (форми "Н") № від 08.05.2019 у розмірі 36733,26 грн (період за який нарахована пеня: 22.06.2019 - 25.04.2023) конкурсні вимоги.

Податковим повідомленням-рішенням № від 08.05.2019 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області (т. 2, а.с. 191) нараховано боржнику 289232,76 грн штрафних санкцій. Дане податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі акту перевірки №1257_/14-29-50-05-06/42408360 від 28.03.2019, яким встановлено порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201, та згідно зі статтею 120-1 ПК України.

Судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення № від 08.05.2019 направлялось на адресу боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення за №2290, проте не було вручено боржнику та повернуто заявнику 11.06.2019.

Пунктом 58.3 ст. 58 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно з пп. 42.2, п. 42.5 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що направлене боржнику податкове повідомлення-рішення вважається врученим йому 11.06.2019, граничний строк сплати за вказаним податковим повідомленням-рішенням тривав до 21.06.2019, а тому таке податкове зобов`язання є узгодженим з 21.06.2019.

З приводу грошових вимог з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 411913,11 грн пені, суд зазначає наступне.

Згідно розрахунку пені (т. 2, а.с. 210), нарахованої на борг за податковою декларацією з податку на додану вартість № від 30.01.2019 кредитором за період з 02.05.2019 до 25.04.2023 нараховано пеню на загальну суму 375124,92 грн.

Згідно розрахунку пені, нарахованої на борг за податковим повідомленням-рішенням №5 від 11.03.2019, кредитором за період з 23.04.2019 до 25.04.2023 нараховано пеню в розмірі 54,93 грн.

Згідно розрахунку пені, нарахованої на борг за податковим повідомленням-рішенням № від 08.05.2019, кредитором за період з 22.06.2019 до 25.04.2023 нараховано пеню в розмірі 36733,26 грн.

Як вже вказувалось вище, відповідно до пп. 129.9.1 п. 129.9 ст. 129 ПК України, пеня не нараховується, а нарахована підлягає анулюванню, зокрема, у разі закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків.

Так, по податковій декларації з податку на додану вартість № від 30.01.2019, право нарахування пені виникло 02.05.2019, а тому 1095 днів закінчилися 30.04.2022;

по податковому повідомленні-рішенні №5 від 11.03.2019, право нарахування пені виникло 23.04.2019, а тому 1095 днів закінчилися 21.04.2022;

по податковому повідомленні-рішенні № від 08.05.2019, право нарахування пені виникло 22.06.2019, а тому 1095 днів закінчилися 20.06.2022.

Отже, за вказаними декларації з податку на додану вартість № від 30.01.2019, податковому повідомленні-рішенні №5 від 11.03.2019 та податковому повідомленні-рішенні № від 08.05.2019, 1095 днів закінчилися ще до подання заяви з грошовими вимогами.

Зважаючи на викладене та з урахуванням норм пп. 129.9.1 п. 129.9 ст. 129 ПК України, заявлена Головним управлінням ДПС у Миколаївській області пеня по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 411913,11 грн підлягає анулюванню у зв`язку із закінченням 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до ПК України виникло право нарахувати таку пеню платнику податків, а, отже, підстави для задоволення вказаних грошових вимог відсутні.

З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що грошові вимоги ГУ ДПС у Миколаївській області до боржника слід визнати частково на суму 289232,76 грн штрафних санкцій (шоста черга), які є конкурсними без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

При цьому, судом зазначається, що включенню до реєстру вимог кредиторів також підлягають 4844,80 грн судового збору, сплачені ГУ ДПС у Миколаївській області при поданні заяви з грошовими вимогами до боржника, з урахуванням положень частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір", відповідно до якої, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (6056,00 грн х 0,8).

Керуючись ст. 2, 45, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Визнати частково грошові вимоги Головного управління ДПС України у Миколаївській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейка" у сумі 289232,76 грн із задоволенням у шосту чергу, а також 4844,80 грн судового збору за подання заяви з грошовими вимогами до боржника із задоволенням у першу чергу.

2. Відхилити решту грошових вимог.

3. Копію ухвали надіслати кредитору, ліквідатору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Повний текст ухвали суду складено 04.08.2025.

Суддя В.С. Адаховська