СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року м. Харків Справа № 922/610/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Стойка О.В. , суддя Медуниця О.Є. , суддя Попков Д.О.

за участю секретаря судового засідання Семченко Ю.О.

та представників учасників справи:

від Позивача: не з`явився

від Відповідача: Радигін Є.С.- представник;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Комунального підприємства "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області, Харківська область, м. Лозова на рішення Господарського суду Харківської області від 13.05.2025 у справі №922/610/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", м. Харків

до Комунального підприємства "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області, Харківська область, м. Лозова

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025р Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (далі- Позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Комунального підприємства «Теплоенерго» Лозівської міської ради Харківської області (далі- Відповідач) про стягнення 7 759 333,14 грн основного боргу за період листопад 2024 - січень 2025 року, 465 179,93 грн пені, 50 793,54 грн 3 процентів річних, 280 163,20 грн інфляційних втрат, а всього 8555469,81 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 13.05.2025 року у справі №922/610/25 вищезазначені позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Відповідача на користь Позивача основну суму заборгованості 7 759 333,14 грн за період листопад 2024 - січень 2025, 46 517,99 грн пені, 50 793,54 грн 3% річних, 280 163,20 грн інфляційних втрат, а також судовий збір в розмірі 102 665,64 грн, в задоволенні решти вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з вищезазначеним рішенням, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційної скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині розміру стягнених пені, 3% річних, інфляційних втрат та судових витрат, стягнувши пеню у розмірі 23788,82грн, 3% річних у розмірі 25429,92грн, інфляційних втрат у розмірі 91903,98грн. та судовий збір у розмірі 97374,67грн.

Відповідач вважав, що судом першої інстанції було невірно стягнуто з нього вищенаведені суми за прострочку виконання грошового зобов`язання у зв`язку з не правильним тлумаченням п. 6.6 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2498 від 30.09.2015 з наступними змінами та доповненнями (далі-Типовий договір, Договір), а також з явними арифметичними помилками Позивача у розрахунку.

Зазначав, що всупереч умов Типового договору суд помилково вважав, що заборгованість за розподіл газу виникає з першого числа розрахункового місяця, а не з 10 числа місяця, що слідує за розрахунковим.

Оскільки Позивачем рахунок не надавався Відповідачу, строки оплати визначені п.7 глави 6 розділу VI ГРМ та абзацом 1 пункту 6.6 Типового договору не настали, а отже відсутні правові підстави для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат, будь-яка відповідальність передбачена Договором настає тільки після спливу остаточної дати розрахунку за надані у звітному місяці послуги, яка спливає до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.06.2025 року у справі №922/610/25 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відповідача на означене судове рішення, а ухвалою суду від 13.06.25 розгляд справи призначений на 28.07.2025 о 11:30.

Позивач надіслав на адресу суду письмові пояснення, які за змістом є відзивом на апеляційну скаргу, відповідно до яких заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважав рішення суду законним та обґрунтованим. Зокрема зазначив, що Відповідач довільно тлумачить зміст пункту 6.6. Договору, оскільки оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ, які було направлено на електронну адресу головного бухгалтера Відповідача, зазначену на офіційному сайті Лозівської міської ради Харківської області.

У судовому засіданні 28.07.2025р. представник Відповідача підтримував доводи апеляційної скарги, просив частково скасувати рішення суду першої інстанції, а представник Позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві.

У судовому засіданні за участю представників сторін було оголошено про перехід до стадії ухвалення постанови, відкладення її ухвалення та проголошення до 30.07.2025.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду - зміні, виходячи із наступного.

Рішенням господарського суду в межах даної справи встановлені та сторонами не заперечуються наступні обставини:

-здійснення Позивачем на підставі ліцензії діяльності із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) на території Харківської області, починаючи з 01.07.2023 відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП, Регулятор) від 26.12.2022 №1839 «Про видачу ліцензії з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України» із змінами, внесеними постановою НКРЕКП від 28.06.2023 №1131;

- споживання Відповідачем природного газу (згідно п. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ споживач природного газу), об`єкти якого у встановленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ з метою використання для власних потреб;

-підписання Відповідачем заяви-приєднання до умов Договору розподілу природного газу № 200104СТ-1062-23 від 01.07.2023 та приєднання до умов типового публічного договору розподілу природного газу, текст якого затверджений Постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015 в редакції, що діяла станом на 01.07.2023 (далі - Договір).

-встановлення Постановою НКРЕКП від 30.12.2023 №1944 «Про встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу для ТОВ «Газорозподільні мережі України» тариф на послуги розподілу природного газу для Харківської філії у розмірі 1,99 грн за 1 куб.м. на місяць (без урахування ПДВ), що відповідно складає 2,388 грн (з урахуванням ПДВ);

- підписання між сторонами актів наданих послуг, а саме:

- № УХФ00019843 від 30.11.2024, згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у листопаді 2024 року склав 989 347,95 куб.м., вартість наданих послуг складає 2 362 562,90 грн з урахуванням ПДВ;

- № УХФ00021973 від 31.12.2024, згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у грудні 2024 року склав 1 049 707,90 куб.м., вартість наданих послуг складає 2 506 702,46 грн з урахуванням ПДВ;

- № УХФ00000858 від 31.01.2025 згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у січні 2025 року склав 1 210 246,14 куб.м., вартість наданих послуг складає 2 890 067,78 грн з урахуванням ПДВ;

- направлення Позивачем направлялась претензії від 10.01.2025 №ХФ/100/4-278-25 з вимогою оплатити заборгованість за листопад - грудень 2024 року, яка Відповідачем залишена без задоволення.

Зазначені обставини сторонами не оспорюються.

Вищезазначений факт неналежного виконання Відповідачем умов спірного Договору щодо своєчасної оплати поставленого Позивачем газу став підставою звернення останнього до господарського суду з позовною заявою про стягнення заборгованості та нарахування на неї пені, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідач в суді першої інстанції заперечував з підстав, викладених у відзиві, зокрема, через неправильний розрахунок сум інфляційних витрат, пені та 3 % річних з початку поточного місяця, а не з моменту виникнення зобов`язань за п. 6.6 Договору, де зазначено, що остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акту наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів. За розрахунком Відповідача в межах позовних вимог сума інфляційних втрат склала 91903,98 грн., пені - 237888,22 грн., а 3% річних - 25429,92 грн.

Також Відповідач звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про зменшення розміру пені та відстрочення виконання рішення суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність Позивачем факту невиконання Відповідачем своїх зобов`язань зі сплати заборгованості за поставлений газ, що є підставою до нарахування на суму заборгованості пені, 3% річних та інфляційних втрат. Щодо вимог про стягнення суми пені, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав до її зменшення на 90%, а також відстрочив виконання рішення суду до 31 грудня 2025 року.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Предметом апеляційного розгляду є незгода Відповідача з періодом визначення нарахованої пені, 3 % та інфляційних втрат. Апелянт вважає, що правильним є нарахування спірних грошових сум, починаючи з 10 числа наступного за розрахунковим місяця, а не до початку розрахункового періоду, тому за розрахунком Відповідача підлягає до стягнення пеня у розмірі 23788,82грн, 3% річних у розмірі 25429,92грн, інфляційні втрати у розмірі 91903,98грн. та судовий збір у розмірі 97374,67грн, а в решті вимог слід відмовити.

Висновки суду першої інстанції в частині стягнення суми основного боргу, відсотку зменшення пені та відстрочення виконання рішення суду- Відповідачем не оскаржуються, відтак судовою колегією не розглядаються.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими, виходячи з наступного.

Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України" Про ринок природного газу", Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1379/27824 06.11.2015, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2498 від 30.09.2015 Про затвердження Типового договору розподілу природного газу .

Взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VI цього Кодексу (пункт 5 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ).

Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року N 2498 (далі - типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Згідно з пунктами 3, 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Матеріалами справи підтверджується та сторонами не заперечується, що Відповідач підписав заяву-приєднання до умов типового договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) та приєднався до умов Договору розподілу природного газу № 200104СТ-1062-23 від 01.07.2023.

Судом першої інстанції встановлено факт надання Позивачем Відповідачу послуг з розподілу природного газу за Договором в розрахунковий період листопад 2024 - січень 2025 на загальну суму 7 759 333,14 грн, що підтверджується актами наданих послуг, які підписані сторонами, а саме:

№ УХФ00019843 від 30.11.2024, згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у листопаді 2024 року склав 989 347,95 куб.м., вартість наданих послуг складає 2 362 562,90 грн з урахуванням ПДВ;

- № УХФ00021973 від 31.12.2024, згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у грудні 2024 року склав 1 049 707,90 куб.м., вартість наданих послуг складає 2 506 702,46 грн з урахуванням ПДВ;

- № УХФ00000858 від 31.01.2025 згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у січні 2025 року склав 1 210 246,14 куб.м., вартість наданих послуг складає 2 890 067,78 грн з урахуванням ПДВ.

Відповідно до п. 6.6. Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акту наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

З доводів апеляційної скарги вбачається, що Відповідач не погоджується з висновком суду першої інстанції та з позицією Позивача щодо застосування положень п.п.6.6. Типового Договору.

Позивач, з яким і погодився суд першої інстанції, вважав, що період прострочення виконання зобов`язань починається з першого числа розрахункового місяця, оскільки відповідно до п. 6.6. Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ.

Відповідач, в свою чергу стверджує, що початок прострочення виконання зобов`язань починається з десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акту наданих послуг.

Судова колегія вважає вірною таку позицію Відповідача щодо початку прострочення виконання зобов`язання саме з десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акту наданих послуг, оскільки умовами п.п.6.6. Договору не визначено іншої конкретної дати, до якої повинні бути сплачені кошти.

У разі врахування позиції Позивача, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється непобутовим споживачем на умовах попередньої оплати до початку першого числа розрахункового календарного місяця (з урахуванням того, що розрахунковим періодом є календарний місяць)- слід дослідити обставини надання Позивачем Відповідачу рахунку (хоча строк оплати такого рахунку умовами Договору також не встановлено).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, обставини надання рахунку на внесення передоплати в ньому не відображено, тому у відзиві на позовну заяву посилання на їх визнання або спростування також відсутнє.

Протягом розгляду справи в суді першої інстанції Позивач в письмових поясненнях заявив про направлення відповідних рахунків на електронну пошту головного бухгалтера/бухгалтерії Відповідача .

Дослідивши матеріали справи, судовою колегією встановлено, що Позивачем до позову не було додано ані рахунків, ані доказів їх направлення, про такі обставини, Позивач не зазначав.

З матеріалів справи вбачається, що 16.04.2025 Позивач, надаючи додаткові пояснення, просив залучити до матеріалів справи докази направлення рахунків (скріншоти екрану монітору).

Ухвалою суду першої інстанції від 22.04.2025 р, зокрема, ухвалено прийняти додаткові пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (Документ сформований в системі «Електронний суд» 16.04.2025, вх.№ 9447/25) до розгляду та долучити до матеріалів справи.

Разом з тим, судом першої інстанції фактично було залишено без розгляду клопотання про долучення додаткових доказів, оскільки судом вирішено долучити лише додаткові пояснення, а висновку щодо долучення додаткових доказів, рівно як й поновлення строку на таку процесуальну дію - а ні ухвала суду, а ні рішення по суті спору-не містять.

Відповідне клопотання Позивачем в суді апеляційної інстанції не заявлено.

Враховуючи, що зазначені докази не були предметом дослідження в суді першої інстанції, вони не можуть бути враховані на стадії апеляційного провадження, у відповідності до приписів ст.269 ГПК України.

Крім того, Відповідач заперечує обставини отримання таких рахунків від Позивача, а наведену Позивачем електронну адресу вважає неналежною, оскільки вона не є офіційною та не передбачена вимогам Договору.

Судова колегія вважає безпідставними твердження Позивача та висновку суду про направлення таких рахунків на офіційну адресу Відповідача, оскільки такі рахунки були направлені на електронну пошту, яка не є офіційною адресою останнього , також такий спосіб направлення рахунків не передбачений а ні умовами Договору, а ні Кодексом газорозподільних систем.

Крім того, за змістом п.6.3. Договору, величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ .

Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Відповідно до п.6.5 Договору, у випадку якщо споживач, що не є побутовим, в установленому Кодексом ГРМ порядку самостійно здійснив замовлення величини річної потужності по всіх його об`єктах (об`єкту) в газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік та фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену споживачем річну потужність, Споживач, що не є побутовим, зобов`язаний з моменту перевищення фактичного обсягу над заявленим здійснювати оплату вартості перевищення річної замовленої потужності, Визначення фактичного обсягу використання потужності (протягом календарного року) та замовленої Споживачем річної потужності здійснюється сумарно по всіх об`єктах Споживача, що не є побутовим, що знаходяться в газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ, крім випадків, передбачених главою 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем.

За підсумками місяця, за умови перевищення фактичного обсягу використання потужності над обсягом замовленої Споживачем річної потужності, Оператор ГРМ до 12 числа місяця, наступного за місяцем надання послуг розподілу, здійснює нарахування вартості перевищення та разом із рахунком про сплату вартості перевищення (або в рахунку) надає Споживачеві, що не є побутовим, звіт про фактичне використання потужності та роз рахунок вартості перевищення річної замовленої потужності.

Споживач, що не є побутовим, зобов`язаний здійснити оплату величини вартості перевищення річної замовленої потужності протягом 10 робочих днів з дня надання Оператором ГРМ рахунку на оплату.

Як вбачається із наданих Позивачем в установленому порядку доказів та розрахунків спірних сум, заявлені до стягнення суми відповідають наданим доказам в частині визначення обсягу розподіленого газу лише за листопад 2024 року ( 989 347,95 куб.м), що відповідає 1/12 замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Відповідача на 2024 рік.

Розрахунок обсягу розподіленого газу за інші спірні періоди Позивачем не наведений, за грудень 2024 року зазначений інший обсяг ( 1 049 707,90 куб.м.), а об`єм розподіленого природного газу споживачу у січні 2025 року- 1 210 246,14 куб.м.-взагалі не обґрунтований посиланням на обсяг замовленої потужності об`єктів Відповідача на 2025 рік.

В матеріалах справи наявні підписані сторонами наприкінці кожного із розрахункових періодів акти наданих послуг:

№ УХФ00019843 від 30.11.2024 за листопад 2024 року на 989 347,95 куб.м., вартістю 2 362 562,90 грн з урахуванням ПДВ;

№ УХФ00021973 від 31.12.2024 за грудень 2024 року на 1 049 707,90 куб.м., вартістю 2 506 702,46 грн з урахуванням ПДВ;

№ УХФ00000858 від 31.01.2025 за січень 2025 року на 1 210 246,14 куб.м., вартістю 2 890 067,78 грн з урахуванням ПДВ.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку про наявність обов`язку Відповідача сплатити вартість наданих послуг саме до 10 числа наступного за розрахунковим місяця, що відповідає умовам Договору та Кодексу ГРМ з урахуванням принципів розумності та справедливості.

Судова колегія вважає необґрунтованими висновок суду першої інстанції щодо наявності обов`язкового обов`язку Відповідача сплатити спірні суми до початку розрахункового періоду, оскільки цей висновок базується на відсутніх в матеріалах справи доказах направлення рахунків за спірні періоди за наявності заперечень з боку Відповідача.

Отже з урахуванням вимог ст.ст.530,549,625 ЦК України, а також умов п.8.2 Договору, початком нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат, повинно здійснюватися з десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акту наданих послуг, оскільки такі акти містяться в матеріалах справи та сторонами не заперечується їх підписання.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, враховуючи підтверджену у Відповідача суму заборгованості у розмірі 68 710,00грн. та приймаючи до уваги строк оплати, право на нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат виникає у Позивача з 10.12.2024р. за порушення грошового зобов`язання за листопад 2024р., за грудень 2024р. - з 10.01.2025р., а за січень 2025 - з 10.02.2025.

Здійснивши власний розрахунок вищенаведених компенсаційних виплат, колегія суддів дійшла висновку, що обґрунтованими є пеня у розмірі 237 888.22грн., 3% річних у розмірі 25429,92 грн та інфляційні втрати у розмірі 91903,98грн.

Разом з тим, судова колегія вважає вірними висновки суду першої інстанції про наявність підстав до зменшення розміру пені на 90% , оскільки таке зменшення розміру пені є оптимальним балансом інтересів сторін у спорі, отже визначена судовою колегією сума пені підлягає зменшенню на відповідний визначений судом відсоток.

Таким чином з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню 23788,82 грн пені, 25429,92 грн 3% річних, 91903,98грн інфляційних втрат за порушення строків виконання грошового зобов`язання за періоди листопада2024 року-січня 2025 року.

У задоволенні решти нарахованих сум пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат слід відмовити.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими, вона підлягає задоволенню.

Оскільки судом першої інстанції позовні вимоги було задоволено частково, рішення господарського суду Харківської області від 13.05.2025р. підлягає зміні в частині визначення розміру нарахованих пені, 3% річних та інфляційних втрат на підставі п.2 ст.277 ГПК України через недоведеність обставин, що мають значення для справи.

Стосовно розподілу судових витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за підсумками розгляду апеляційної скарги покладаються на обидві сторони пропорційно задоволеним вимогам.

У зв`язку з чим з Відповідача на користь Позивача слід стягнути 97374,67 грн судового збору за подання позовної заяви, а з Позивача на користь Відповідача - 4254,37грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області, Харківська область, м. Лозова на рішення Господарського суду Харківської області від 13.05.2025 у справі №922/610/25- задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 13.05.2025 року у справі №922/610/25 - змінити в частині стягнутого розміру пені, 3% річних, інфляційних втрат, а також в частині розподілу судових витрат.

Викласти другий абзац резолютивної частини рішення господарського суду Харківської області від 13.05.2025 року у справі № 922/610/25 в наступній редакції: «Стягнути з Комунального підприємства "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області (64602, Харківська область, м. Лозова, вул. Григорія Сковороди, буд. 23, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (61109, Харківська обл., м. Харків, вул. Безлюдівська, буд. 1, ) 7 759 333,14 грн основного боргу за період листопад 2024 - січень 2025, 23788,82 грн пені, 25429,92 грн 3% річних, 91903,98грн інфляційних втрат, а також судовий збір в розмірі 97374,67 грн.»

В іншій частині рішення господарського суду Харківської області від 13.05.2025 року у справі № 922/610/25 - залишити без змін.

Судові витрати, що понесені в суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (61109, Харківська обл., м. Харків, вул. Безлюдівська, буд. 1, ).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (61109, Харківська обл., м. Харків, вул. Безлюдівська, буд. 1, ) на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області (64602, Харківська область, м. Лозова, вул. Григорія Сковороди, буд. 23, ) 4254,37 судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідні накази.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови підписано 01.08.2025.

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя О.Є. Медуниця

Суддя Д.О. Попков