УХВАЛА

05 серпня 2025 року

м. Київ

cправа № 913/17/25

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк"

на рішення Господарського суду Луганської області

у складі судді Драгнєвіч О. В.

від 08.04.2025 та

на постанову Східного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Попков Д. О., Медуниця О. Є., Стойка О. В.

від 30.06.2025

за позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк"

до Фермерського господарства "ДЮНІС", ОСОБА_1

про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Луганської області від 08.04.2025 у справі № 913/17/25 позов задоволено частково:

- стягнуто солідарно з Фермерського господарства "ДЮНІС" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" заборгованість за договором кредитної лінії № 295_026 від 08.05.2020 за основним боргом (кредитом) в сумі 2 000 000,00 грн та заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 275 978,62 грн;

- в рахунок погашення заборгованості Фермерського господарства "ДЮНІС" перед Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" за договором кредитної лінії № 295_026 від 08.05.2020 у розмірі 2 275 978,62 грн (заборгованість за основним боргом (кредитом) та процентами за користування кредитом), звернуто стягнення на предмет застави - майно, належне на праві власності Фермерському господарству "ДЮНІС" та передане в заставу відповідно до договору застави транспортних засобів № 295_026/21 від 08.05.2020, посвідченого приватним нотаріусом Кремінського районного нотаріального округу Луганської області Дашдаміровим Е. А., зареєстровано в реєстрі за №599, а саме: комбайн зернозбиральний NEW HOLLAND CX6090, 2017 р. в.; заводський № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 ; державний реєстраційний № НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_4 від 17.01.2020, видане ГУ Держпродспоживслужби в Луганській області; місцезнаходження: Луганська область, Кремінський район, с. Бараниківка, вул. Зарічна, буд. 123, шляхом реалізації предмету застави на публічних торгах (електронних) у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною продажу, що має бути визначена на підставі оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна у виконавчому провадженні;

- стягнуто з Фермерського господарства "ДЮНІС" на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" 40 967,62 грн судового збору;

- стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" 13 655,87 грн судового збору.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скарго, в якій просило скасувати рішення Господарського суду Луганської області від 08.04.2025 у справі №913/17/25 в частині відмови Акціонерному товариству "Державний ощадний банк України" в особі філії -Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" у солідарному стягненні з Фермерського господарства "ДЮНІС", ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про солідарне стягнення процентів за користування кредитом станом на 07.05.2023 в сумі 140 681,10 грн; ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" про солідарне стягнення з Фермерського господарства "ДЮНІС", ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" процентів за користування кредитом станом на 07.05.2023 в сумі 140 681,10 грн задовольнити у повному обсязі; решту рішення Господарського суду Луганської області у справі від 08.04.2025 у справі № 913/17/25 залишити без змін.

Постановою від 30.06.2025 Східний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду Луганської області від 08.04.2025 у справі № 913/17/25.

16 липня 2025 року Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Луганської області від 08.04.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.06.2025 у справі № 913/17/25 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про солідарне стягнення з Фермерського господарства "ДЮНІС" та ОСОБА_1 процентів за користування кредитом станом на 07.05.2023 в сумі 140 681,10 грн; ухвалити в цій частині нове рішення яким позовні вимоги Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" про солідарне стягнення з Фермерського господарства "ДЮНІС" та ОСОБА_1 процентів за користування кредитом станом на 07.05.2023 в сумі 140 681,10 грн задовольнити в повному обсязі; в іншій частині рішення Господарського суду Луганської області у справі від 08.04.2025 у справі № 913/17/25 залишити без змін.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк", Судом встановлено, що її слід залишити без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині 3 цієї статті.

Поряд з цим, за приписами частини 2 зазначеної статті підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

При цьому пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

В касаційній скарзі Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" зазначено, що підставою касаційного оскарження рішення Господарського суду Луганської області від 08.04.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.06.2025 у справі № 913/17/25 є неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права за наявністю виключного випадку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. Так, скаржник зауважує, що Східний апеляційний господарський суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі № 910/17048/17. Водночас в касаційній скарзі Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" не вказано щодо застосування якої конкретно норми права (норм права) викладено висновки у наведеній ним постанові Великої Палати Верховного Суду, які не враховано судом апеляційної інстанції.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те що, якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність виключного випадку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, він повинен чітко та конкретно вказати норму/норми (пункт, частину, статтю) права, яку, на його думку, невірно застосували/не застосували/порушили суди першої та/або апеляційної інстанцій, навести постанову Верховного Суду (номер справи і дату її ухвалення), в якій викладено висновок щодо застосування саме цієї норми права, який не врахували суди при ухваленні оскаржуваних судових рішень.

Наведене є порушенням вимог, встановлених статтею 290 Господарського процесуального кодексу України, щодо належного обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з позовною заявою) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто не менше 3 028,00 грн та не більше 1 059 800,00 грн, оскільки статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2025 року встановлений у розмірі 3 028,00 грн, а позов поданий у 2025 році.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Частиною 4 статті 6 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною 2 цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З огляду викладене, оскільки Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" оскаржує рішення Господарського суду Луганської області від 08.04.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.06.2025 у справі № 913/17/25 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про солідарне стягнення з Фермерського господарства "ДЮНІС" та ОСОБА_1 процентів за користування кредитом станом на 07.05.2023 в сумі 140 681,10 грн, судовий збір вираховується із оспорюваної суми - 140 681,10 грн. Таким чином, у даному випадку за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Луганської області від 08.04.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.06.2025 у справі № 913/17/25 судовий збір підлягав оплаті у розмірі 4 844,80 грн, а саме 3 028,00 грн (мінімально гранична сума судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру) х 200% х 0,8.

Однак Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії -Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" у якості документу, що підтверджує сплату судового збору, надало Суду платіжну інструкцію (МО) № 20 (#2113) від 07.07.2025 про сплату 2 701,09 грн. Таким чином судовий збір сплачений у розмірі меншому, ніж встановлено чинним законодавством.

Згідно із частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Відповідно до приписів частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом 2 частини 1 цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 6 цього Кодексу.

З огляду на викладене, касаційна скарга Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" залишається без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України із наданням скаржнику строку, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків шляхом:

- викладення належного обґрунтування виключного випадку касаційного оскарження, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вказівок Верховного Суду, наведених в цій ухвалі;

- надання Суду документів, що підтверджують доплату судового збору, за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Луганської області від 08.04.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.06.2025 у справі № 913/17/25 у встановленому законом порядком і розмірі, а саме в сумі 2 143,71 грн (таким чином, щоб у загальному розмірі, разом із вже сплаченими 2 701,09 грн, загальна сума складала 4 844,80 грн).

Згідно із частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Керуючись статтями 174, 234, 287, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" на рішення Господарського суду Луганської області від 08.04.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.06.2025 у справі № 913/17/25 залишити без руху.

2. Надати Акціонерному товариству "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити Акціонерному товариству "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк", що у разі неусунення недоліків касаційної скарги у встановлений судом строк така касаційна скарга вважається неподаною і підлягає поверненню особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Верховного Суду Н. М. Губенко