ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.07.2025 м. Івано-ФранківськСправа № 909/521/25

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О. В.

секретар судового засідання Михайлюк А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1

АДРЕСА_1

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕРБУРТ"

76019, вул. Військових Ветеранів, 10 м. Івано-Франківськ,

про припинення повноважень директора

за участю представників сторін:

від позивача: Лігінович Наталя Степанівна;

від відповідача: не з`явилися

ВСТАНОВИВ: ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕРБУРТ" про припинення повноважень ОСОБА_1 на посаді директора "ГЕРБУРТ".

Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 01.05.2025, суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 22.05.2025; встановив сторонам строк для надання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення.

Представнику позивача ухвалу про відкриття провадження у справі від 01.05.2025 направлено в його електронний кабінет, що відповідає приписам частин 7 та 11 ст.242 ГПК України та доставлено електронного кабінету 01.05.2025 о 18:19, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 02.05.2025. Відповідачу копію цієї ухвали вручено 10.05.2025, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до пунктів 2, 3 ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області про відкриття провадження у справі від 01.05.2025 вручено позивачу - 02.05.2025, а відповідачу - 10.05.2025.

22.05.2025 через систему "Електронний суд" до суду від позивача надійшло клопотання від 22.05.2025 (вх.№8638/25) про відкладення судового засідання у зв`язку з участю адвоката у іншій справі №520/30572/24.

В судовому засіданні 22.05.2025 суд задовольнив клопотання позивача та відклав підготовче засідання на 17.06.2025, про що сторони повідомлені ухвалою повідомленням про судове засідання від 22.05.2025.

За наслідками підготовчого засідання 17.06.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 10.07.2025, про що представника позивача повідомлено в судовому засіданні, а відповідача - ухвалою повідомленням про судове засідання від 17.06.2025.

В судовому засіданні 10.07.2025 суд відклав розгляд справи по суті на 29.07.2025, про що сторони повідомлені ухвалою повідомленням про судове засідання від 10.07.2025.

В судовому засіданні 29.07.2025 суд оголосив перерву до 31.07.2025, про що представника позивача повідомлено в судовому засіданні, а відповідача - ухвалою повідомленням про судове засідання від 29.07.2025.

30.07.2025 до відділу документального забезпечення, канцелярії суду від позивача надійшла заява (вх.№12584/25) про приєднання доказів до матеріалів справи.

ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Позиція позивача. Позов мотивований тим, що учасники ТОВ "ГЕРБУРТ" своєю бездіяльністю порушили право позивача (директора товариства) на його звільнення з роботи за власним бажанням. Позивач зазначив, що він звертався до учасників товариства з повідомленням про скликання загальних зборів для вирішення питання про звільнення його з посади директора товариства, однак загальні збори товариства не відбулися, а його заява залишилась не розглянутою.

Позиція відповідача. Правом на надання відзиву на позов відповідач не скористався.

Як вбачається із ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, з всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши представника позивача, давши оцінку доказам у відповідності до ст.86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив таке.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06.03.2025, 12.08.2005 державним реєстратором виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради проведено державну реєстрацію створення юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕРБУРТ" номер запису: 0002164.

Засновниками (учасниками) ТОВ "ГЕРБУРТ" є: ОСОБА_2 з розміром частки 288 914 грн 78 коп. та ОСОБА_3 з розміром частки 277584 грн 78 коп. Загальний розмір статутного капіталу товариства становить 566 499 грн 56 коп.

Згідно з протоколом №1 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕРБУРТ" від 07.04.2015, учасниками товариства прийнято рішення про призначення на посаду директора товариства ОСОБА_1 з 07.04.2015.

Із змісту витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що 14.04.2015 державним реєстратором внесено зміни про керівника юридичної особи та зазначено керівником ТОВ "ГЕРБУРТ" ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу №1-06/21 Загальних зборів учасників ТОВ "ГЕРБУРТ" від 04.06.2021, учасниками товариства прийнято рішення про здійснення переходу ТОВ "ГЕРБУРТ" на діяльність на підставі модельного статуту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.03.2019 №367.

Згідно з п. 24 статуту ТОВ "ГЕРБУРТ" (далі - Статут), вищим органом товариства є загальні збори учасників.

За змістом п. 26 Статуту, виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасникам товариства про проведення загальних зборів не менше ніж за 30 днів до запланованої дати їх проведення.

В пп. 33.5 п. 33 Статуту визначено, що рішення загальних зборів учасників приймаються щодо обрання та припинення повноважень (звільнення) одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них) більшістю голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з цього питання.

Відповідно до п. 35 Статуту, до компетенції виконавчого органу товариства належить вирішення усіх питань діяльності товариства, крім тих, що відповідно до закону або статуту належать до компетенції загальних зборів учасників.

Одноосібний виконавчий орган має назву: директор (пп. 36.1.1 п. 36 Статуту).

Згідно з пп. 36.1.2. п. 36.1 Статуту одноосібний виконавчий орган товариства може діяти від імені товариства без довіреності.

12.06.2024 ОСОБА_1 написав учасникам (засновникам) ТОВ "ГЕРБУРТ" ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заяву про звільнення його з посади директора ТОВ "ГЕРБУРТ" на підставі статті 38 КЗпПУ за власним бажанням, яку 13.06.2024 направив їм на адреси, вказані у статуті товариства разом з повідомленням про проведення позачергових загальних зборів товариства на 06.08.2024 для вирішення питання, зокрема, про звільнення його з посади директора товариства за власним бажанням та припинення його повноважень з 07.08.2024 згідно з поданою заявою.

Відповідно до наявних в матеріалах справи накладних та повідомлень Укрпошти, поштові відправлення за №209, №179, №195 та №160 від 16.06.2024, повідомлення про проведення позачергових загальних зборів ТОВ "ГЕРБУРТ" від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повернулися.

Як зазначила представниця позивача, Загальні збори учасників (засновників) ТОВ "ГЕРБУРТ", призначені на 06.08.2024 не відбулися, а заява позивача про його звільнення з посади директора товариства залишилася не розглянутою.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

В ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (ч.2 ст.16 ЦК України).

Як встановлено судом, з 07.04.2015 директором ТОВ "ГЕРБУРТ" є ОСОБА_1 .

З огляду на те, що матеріали справи не містять доказів укладення між позивачем та відповідачем - ТОВ "ГЕРБУРТ" трудового договору (контракту), суд приходить до висновку, що позовні вимоги у даній справі спрямовані на припинення правовідносин з управління, які існують між директором та товариством.

Великою Палатою Верховного Суду від 06.09.2023 у справі № 127/27466/20 викладена позиція про те, що в обох випадках - коли особу обрано до складу виконавчого органу (між товариством та особою встановлені відносини управління товариством) та укладено трудовий договір (встановлені трудові відносини) і коли існують тільки відносини з управління товариством без укладення трудового договору - саме відносини з управління товариством, у яких директору надані відповідні повноваження, за здійснення яких він несе встановлену законом відповідальність, становлять основу відносин між товариством та цією особою. Позовні вимоги про визнання трудових правовідносин припиненими, або про звільнення, або про припинення трудових правовідносин та/або правовідносин представництва у такому спорі спрямовані насамперед на припинення правовідносин з управління, які існують між директором та товариством.

Згідно зі ст. 38 Кодексу законів про працю України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу, власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Отже, відповідно до трудового законодавства України керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Разом з тим, особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства. Вказана позиція викладена Верховним Судом у постанові від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18.

Відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 98 ЦК України, загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не визначено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства.

Згідно з ч. 1-3 статті 99 ЦК України, загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Із змісту пунктів 24 та 36 статуту ТОВ "ГЕРБУРТ" вбачається, що вищим органом товариства є загальні збори учасників, а виконавчим органом товариства є директор.

Відповідно до частин 2 - 4 ст. 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення.

В ч.4 ст.39 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" визначено, що виконавчий орган товариства є одноосібним. Назвою одноосібного виконавчого органу є "директор", якщо статутом не передбачена інша назва.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.09.2023 у справі №127/27466/20 дійшла висновку про те, що директор для припинення своїх повноважень як одноосібного виконавчого органу за своєю ініціативою має скликати загальні збори учасників товариства з включенням до порядку денного питання про припинення своїх повноважень шляхом обрання нового директора або тимчасового виконувача його обов`язків, оскільки вирішення цього питання належить до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства.

Як встановлено судом, засновниками відповідача ТОВ "ГЕРБУРТ" є два учасники - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Оскільки питання щодо звільнення директора ТОВ "ГЕРБУРТ" вирішується тільки Загальними зборами учасників товариства, то сам директор який є відповідальною особою, яка користується правом підпису в товаристві, має печатку товариства, та має право користуватись рахунками та коштами товариства в межах своєї компетенції, згідно з вимогами чинного законодавства не може самостійно себе звільнити.

Таким чином, окрім як прийняття рішення учасниками (засновниками) товариства, можливості звільнитись належним чином у позивача не має.

Як вбачається з матеріалів справи позивач у встановленому законом порядку 13.06.2024 звертався до учасників (засновників) ТОВ "ГЕРБУРТ" з повідомленням про скликання Загальних зборів для вирішення питання про його звільнення з посади директора товариства, однак збори учасників ТОВ "ГЕРБУРТ" у зазначений у повідомленні день не відбулись.

Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 року № 14-рп/2004, від 16.10.2007 року № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 року № 2-рп/2008 зазначив, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.

Згідно з ст. 22 Кодексу законів про працю України, будь-яке пряме або непряме обмеження трудових прав при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається.

Незважаючи на те, що право на працю безумовно є правом, а не обов`язком, для належної реалізації свого права на звільнення за власним бажанням керівник (директор) товариства має не тільки написати заяву про звільнення за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України та подати/надіслати її учасникам товариства, а й за власною ініціативою, як виконавчий орган товариства, скликати загальні збори учасників товариства, на вирішення яких і поставити питання щодо свого звільнення.

Водночас, у випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, зокрема, через неможливість зібрати кворум для проведення загальних зборів, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.12.2019 року в справі № 758/1861/18.

Матеріали справи не містять доказів у розумінні статей 77-79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження розгляду заяви позивача про звільнення з посади директора ТОВ "ГЕРБУРТ" за власним бажанням на підставі частини 1 статті 38 Кодексу Законів про працю України, а також фактичного звільнення ОСОБА_1 з посади директора ТОВ "ГЕРБУРТ" на підставі рішення загальних зборів учасників товариства у передбачений чинним законодавством України строк і внесення змін до відомостей про наведену юридичну особу про зміну її керівника.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Враховуючи наведене, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту його порушеного права як припинення повноважень позивача на посаді директора "ГЕРБУРТ" є правомірним, оскільки позивачем вичерпано процедурні можливості реалізувати своє право на припинення трудових відносин із товариством.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про припинення повноважень ОСОБА_1 на посаді директора "ГЕРБУРТ" є обґрунтованою та належить до задоволення.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір суд покладає на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 20, 73, 74, 76-78, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

позов задовольнити.

Припинити повноваження ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді керівника (директора) Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕРБУРТ" (76019, вул. Військових Ветеранів, 10 м. Івано-Франківськ, ).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕРБУРТ" (76019, вул. Військових Ветеранів, 10 м. Івано-Франківськ, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 05.08.2025.

Суддя О.В. Рочняк