ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" серпня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/2058/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф.,

отримавши зареєстровану 07.08.2025 за вх. № 2-1253/25

заяву Фізичної особи-підприємця Шпитальної Анни В`ячеславівни

про ухвалення додаткового рішення

у справі № 916/2058/25

за позовом: Фізичної особи-підприємця Коршикова Олександра Сергійовича ( АДРЕСА_1 , Email: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Шпитальної Анни В`ячеславівни ( АДРЕСА_2 , Email: ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

про стягнення 100000,00 грн штрафу за договором,

встановив:

Фізична особа-підприємець Коршикова Олександр Сергійович (надалі - ФОП Коршиков О.С., Позивач) використовуючи підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Шпитальної Анни В`ячеславівни (надалі - ФОП Шпитальна А.В., Відповідач) 100000,00 грн штрафу, посилаючись на те, що в процесі господарських взаємовідносин між сторонами на підставі укладеного 09.07.2024 договору № 0907-2024 на послуги в сфері інформатизації не досягнуто угоди стосовно його розірвання, у той же час, остання відмовилась від виконання погоджених договором робіт, що надає право звернення із позовом до суду про стягнення встановленої договором суми штрафу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Одеської області від 27.05.2025 позовній заяві ФОП Коршикова О.С. присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 916/2058/25 та визначено суддю Гута С.Ф. для її подальшого розгляду.

Розпорядженням Верховного Суду від 18.03.2022 № 11/0/9-22 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської та Херсонської областей)" змінено територіальну підсудність Господарського суду Херсонської області на Господарський суд Одеської області.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.06.2025 прийнято позовну заяву ФОП Коршикова О.С. до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2058/25, відповідно до пункту 1 частини 5 статті 12 ГПК України справа є малозначною, у зв`язку із чим постановлено її розглядати в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 01 липня 2025 року.

Відповідно до залишеної на заяві про ознайомлення з матеріалами справи (зареєстрована 27.06.2025) розписки 01.07.2025 представник ФОП Шпитальної А.В. ознайомився з матеріалами справи. До заяви додано ордер та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.07.2025 задоволено усне клопотання представника про надання часу для підготовки відзиву на позовну заяву, на підставі статей 80,119,165 ГПК України з метою дотримання принципів розумності, добросовісності, змагальності сторін та їх рівності перед законом та судом, а також права на справедливий суд продовжено строк ФОП Шпитальній А.В. для подачі відзиву на позовну заяву до 07 липня 2025 року.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.07.2025 відкладено розгляд справи на 22 липня 2025 року.

07 липня 2025 року ФОП Шпитальною А.В. представлено відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.

Додаткового у відзив заявлено про стягнення 8000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

До відзиву додано, зокрема, ордер та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

16 квітня 2025 року ФОП Коршиковим О.С. представлено відповідь на відзив, в якій, серед іншого підтримує викладену у позовній заяві позицію.

21 липня 2025 року ФОП Шпитальною А.В. представлено заперечення на відповідь на відзив, в яких додатково просить стягнути з Позивача витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір.

До заперечень додано, зокрема, ордер та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

31 липня 2025 року проголошено (вступну та резолютивну частини) скорочене рішення у справі, у відповідному судовому засіданні приймали участь представники обох сторін.

Вже 07 серпня 2025 року від ФОП Шпитальною А.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі, а саме стягнення з ФОП Коршикова О.С. 8000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. До заяви додано детальний акт наданих послуг, договір про надання правової допомоги від 26.06.2025 № 144, акт приймання-передачі наданих послуг та платіжну інструкцію про сплати Відповідачем адвоката 8000,00 грн.

Вказану заяву разом із додатками надіслано до суду засобами поштового зв`язку 03.08.2025 згідно із проставленими АТ «УКРПОШТА» відмітками.

Дослідивши представлено заяву, господарський суд зазначає наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно із статтею 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 статті 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Зі змісту частини 3 статті 123 ГПК України вбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Частиною 2 статті 126 ГПК України унормовано, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що факт понесення стороною судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, зокрема, на підставі договору про надання правничої допомоги та відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг (виконаних робіт) та їх вартості. Відсутність документального підтвердження факту понесення стороною судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 25.06.2019 у справі № 916/1340/18.

Згідно із частиною 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У той же час, частина 1 статті 221 ГПК України передбачає, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Таким чином, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів.

У постановах Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 911/2130/21, від 29.06.2022 у справі № 161/5317/18, від 27.05.2022 у справі № 922/2958/24 зазначено, що неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат.

Приписами статті 118 ГПК України встановлено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

В процесі розгляду справи ФОП Шпитальною А.В. представлено декілька заяв, в тому числі відзив на позовну заяву, однак жодна із представлених заяв не містить як посилання на представлення доказів понесених судових витрат упродовж п`яти днів після ухвалення рішення, так і безпосередньо відповідних доказів в якості додатків. В процесі судових засідань представником відповідного усного клопотання не заявлено.

Як зазначалось, до відповідних заяв додавались ордер та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

У той же час, детальний акт наданих послуг, договір про надання правової допомоги від 26.06.2025 № 144, акт приймання-передачі наданих послуг та платіжну інструкцію про сплати Відповідачем адвоката 8000,00 грн представлено ФОП Шпитальною А.В. тільки разом із заявою про ухвалення додаткового рішення.

Представлена ж заява про ухвалення додаткового рішення не містить в собі обґрунтування поважності пропуску строку, встановленого частиною 8 статті 129 (частиною 1 статті 221) ГПК України, так само до матеріалів справи не представлено заяву в порядку статті 119 ГПК України із обґрунтуванням поважності причин пропуску процесуального строку для подачі відповідних доказів.

Як зазначалось, частина 8 статті 129 ГПК України передбачає, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Поряд із наведеним, абзац 3 частини 8 статті 129 ГПК України встановлює, що у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Враховуючи наведене, встановивши, що Відповідачем не зроблено відповідну заяву (в порядку частини 8 статті 129 ГПК України) про те, що докази розміру витрат на професійну правничу допомогу будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду та відповідно не подано дані докази до закінчення судових дебатів у справі, в господарського суду відсутні правові підстави для прийняття заяви ФОП Шпитальною А.В., у відповідності ж до приписів абзацу 3 частини 8 статті 129 ГПК подана останньою заяви залишається без розгляду.

Керуючись ст.ст.126,129,233,234,235, Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Залишити заяву (зареєстрована 07.08.2025 за вх. № 2-1253/25) Фізичної особи-підприємця Шпитальної Анни В`ячеславівни про ухвалення додаткового рішення у справі № 916/2058/25 без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в день її постановлення і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Суддя С.Ф. Гут