ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"06" серпня 2025 р. Справа№ 910/8512/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Коротун О.М.

Майданевича А.Г.

за участю секретаря судового засідання: Шевченко Н.А.

за участю представників сторін:

прокурор: Павліченко В.О.;

від позивача: Василенко А.В.;

від відповідача: Шуманська Ю.Ю., Юрченко Ю.В.;

від третьої особи: не з`явились,

розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Парус-Ріелті» про закриття апеляційного провадження на підставі п.2 п.3 ч. 1 ст. 264 ГПК України

за апеляційною скаргою Подільської окружної прокуратури міста Києва, поданої в інтересах держави в особі Київської міської ради

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 (повний текст рішення складено 18.10.2018)

у справі №910/8512/18 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Парус-Ріелті»

до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації);

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Київська міська рада

про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Парус-Ріелті» з позовом до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому просить зобов`язати відповідача укласти з ним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 позов задоволено.

Зобов`язано Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю «Парус-Ріелті» договір купівлі - продажу нежитлових приміщень в редакції, наведений у резолютивній частині рішення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Подільська окружна прокуратура міста Києва подала в інтересах держави в особі Київської міської ради апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 у справі № 910/8512/18 та прийняти нове, яким у позові відмовити; витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю «Парус-Ріелті» об`єкти нерухомо майна загальною площею 875,8 кв.м., а саме нежитлові приміщення № 1-92 (в літ. "А"), які розташовані за адресою: м. Київ, вулиця Старовокзальна, будинок 26 на користь територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/8512/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є.Ю., Кропивна Л.В.

Ухвалою суду від 13.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Подільської окружної прокуратури міста Києва, поданої в інтересах держави в особі Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 у справі №910/8512/18; запропоновано апелянту та учасникам судового процесу надати суду письмові пояснення щодо власних правових позицій з питання, чи порушуються оскаржуваним рішенням права та обов`язки Київської міської ради, в інтересах якої виступає Подільська окружна прокуратура міста Києва.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2025 залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Київську міську раду, в інтересах якої звернулась Подільська окружна прокуратура міста Києва.

Ухвалою суду від 26.05.2025 задоволено заяву про самовідвід суддів Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю., Кропивної Л.В. від розгляду апеляційної скарги Подільської окружної прокуратури міста Києва, поданої в інтересах держави в особі Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 у справі № 910/8512/18.

Розпорядженням керівника апарату суду №09.1-07/279/25 від 28.05.2025, у зв`язку з задоволенням заяви суддів Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю., Кропивної Л.В. про самовідвід від розгляду апеляційної скарги у справі №910/8512/18, відповідно до підпунктів 2.3.44 пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/8512/18.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2025 визначено наступний склад колегії суддів: Сулім В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Майданевич А.Г., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2025 справу № 910/8512/18 прийнято до розгляду вищезазначеною колегією суддів та призначено до розгляду на 02.07.2025.

У судовому засіданні 02.07.2025 оголошена перерва до 06.08.2025.

У судовому засіданні 06.08.2025 представник позивача підтримала подане, 05.06.2025 клопотання про закриття апеляційного провадження на підставі п. 2 п.3 ч. 1 ст. 264 ГПК України.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання про закриття апеляційного провадження на підставі п. 2 п.3 ч. 1 ст. 264 ГПК України.

Представники відповідача залишили вирішення зазначеного клопотання на розсуд суду.

Розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Парус-Ріелті» про закриття апеляційного провадження на підставі п.2 п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.

В обгрунтування клопотання про закриття апеляційного провадження позивач посилається на те, що в даній справі інтереси територіальної громади міста Києва представляє Департамент комунальної власності і саме він є належним органом уповноваженим державою на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах.

Оскільки прокуратура не довела належними доказами, що права та інтереси Київської міської ради були порушені, а територіальну громаду міста Києва у даному спорі представляє Департамент комунальної власності, то апеляційне провадження підлягає закриттю.

Статтею 6 Конституції України передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

На підставі ч. ч. 1, 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист таких інтересів, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді за одночасної наявності двох елементів: порушення або загрози порушення інтересів держави та нездійснення чи неналежного здійснення захисту таких інтересів відповідним суб`єктом владних повноважень, а також у разі його відсутності.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду у справах, віднесених до його компетенції, мають право звертатися особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до статті 254 Господарського кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну на рішення суду першої інстанції.

Отже, наведені вище норми законодавства та рішення Конституційного Суду України надають прокуророві право звертатися до суду з позовами про захист інтересів держави, обґрунтовуючи при цьому, в чому саме полягає таке порушення.

Одним із ключових для застосування норм ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та визначення згаданого елемента є поняття «інтерес держави».

«Інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора із захисту суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 19.09.2019 у справі № 815/724/15, від 28.01.2021 у справі № 380/3398/20, від 05.10.2021 у справі № 380/2266/21, від 02.12.2021 у справі № 320/10736/20 та від 23.12.2021 у справі № 0440/6596/18.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносин.

Обґрунтовуючи позов Товариство з обмеженою відповідальністю «Парус - Ріелті» вважав, що Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) безпідставно ухиляється від укладання договору купівлі-продажу об`єкту приватизації.

Статтею 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ» місцеве самоврядування у місті Києві здійснюється територіальною громадою міста як безпосередньо, так і через Київську міську раду, районні в місті ради (у разі їх утворення) та їх виконавчі органи.

Частиною 1 ст. 18 вказаного Закону передбачено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування у місті Києві є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності громади міста або знаходяться в її управлінні.

За змістом ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах, зокрема, законності, поєднання місцевих і державних інтересів, державної політики та гарантії місцевого самоврядування.

Таким чином, питання визначення, ведення обліку комунального майна та право на розпорядження вказаним майном належить до повноважень органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 60 Закону територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

Тобто, орган місцевого самоврядування наділений повноваженнями щодо вирішення питань у сфері управління майном, яке перебуває у комунальній власності відповідних територіальних громад.

Отже, Київська міська рада є єдиним органом місцевого самоврядування, уповноваженим здійснювати розпорядження комунальним майном територіальної громади міста Києва. Всі рішення щодо передачі в оренду, приватизації чи відчуження майна мають ухвалюватися виключно радою в межах її компетенції відповідно до законодавчо встановленого порядку.

Таким чином рішення у даній справі впливає на права та обов`язки Київської міської ради, як органу місцевого самоврядування, який уповноважений здійснювати розпорядження комунальним майном територіальної громади міста Києва.

Крім того, колегія суддів зазначає, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2025 вже було вирішено питання щодо порушення прав та інтересів Київської міської ради у даній справі та залучено останню до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Враховуючи викладене колегія суддів не вбачає підстав для закриття апеляційного провадження у справі № 910/8512/18, а тому відмовляє у задоволенні клопотання про закриття апеляційного провадження на підставі п. 2, п.3 ч. 1 ст. 264 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 234, 264 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Парус-Ріелті» про закриття апеляційного провадження у справі № 910/8512/18 за апеляційною скаргою Подільської окружної прокуратури міста Києва на підставі п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає перегляду в касаційному порядку.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Коротун

А.Г. Майданевич