УХВАЛА

м. Київ

07.08.2025Справа № 910/5252/25

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Лобок К.К., розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГНЕФТЕПРОДУКТ» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Головного управління Національної поліції у м. Києві (01601, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 15) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГНЕФТЕПРОДУКТ» (57134, Миколаївська обл., Миколаївський р-н, селище Весняне, вул. Молодіжна, будинок 6) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву (01032, місто Київ, Бульвар Тараса Шевченка, будинок 50-Г) про стягнення 482447,02 грн.,

Представники учасників справи:

від позивача - Глущенко О.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

25.04.2025 в системі «Електронний суд» представником Головного управління Національної поліції у м. Києві сформовано позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГНЕФТЕПРОДУКТ» про стягнення заборгованості за Договором оренди майна-нежитлового приміщення №9153 від 26.10.2022 у розмірі 482 447,02 грн з яких: 385 617,43 грн заборгованості по орендній платі, пеня у розмірі 50 657,06 грн, 46 172,53 грн інфляційних збитків, та була передана 28.04.2025 судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позовна заява мотивована тим, що на час повернення майна з оренди у відповідача була наявна заборгованість з орендної плати у розмірі 553 940,52 грн, яка була частково визнана і сплачена відповідачем у розмірі 168 323,03 грн. Оскільки заборгованість не була сплачена у повному розмірі, ГУНП у м. Києві крім основної суми боргу нарахував та заявив до стягнення також пеню та інфляційні втрати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2025 позовну заяву Головного управління Національної поліції у м. Києві залишено без руху.

Позивачем у строк встановлений ухвалою суду від 05.05.2025, подано заяву про усунення недоліків, з доданими до неї документами.

Ухвалою суду від 19.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 17.06.25 о 10:30 год. Окрім того залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву (01032, місто Київ, Бульвар Тараса Шевченка, будинок 50-Г).

Рішенням суду від17.05.2025 у задоволенні позову відмовлено.

21.07.2025 в системі «Електронний суд» представником Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГНЕФТЕПРОДУКТ» сформовано заяву про ухвалення додаткового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з відзиву на позовну заяву останній містив розділ ІV Додаткові відомості про попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до якого витрати на професійну правничу допомогу відповідача відповідно до укладеного договору про надання правничої допомоги з Адвокатським об`єднанням "ФІЛІППОВ ТА ПАРТНЕРИ" складає 3700 грн за годину праці адвоката.

Ухвалою суду від 24.07.2025 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГНЕФТЕПРОДУКТ» про ухвалення додаткового рішення у справі призначено на 07.08.25 о 13:00 год.

01.08.2025 в системі «Електронний суд» представником позивача сформовано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

Вищевказане клопотання мотивоване зокрема тим, що у відповіді на відзив, який датований 02.06.2025 представником відповідача зазначено, що між Адвокатським об`єднанням "Філіппов та партнери" укладено договір про надання правничої допомоги і сума договору за годину праці адвокати складає 3 700 грн.

У свою чергу представник позивача зазначає, що на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 19.05.2025 усі підтверджуючі документи, на які міститься посилання у відзиві подаються відповідачем разом з відзивом, але доказів на підтвердження наданих послуг з правничої допомоги відповідачем надано не було, що на думку позивача свідчить про неможливість їх прийняття судом та врахуванні при ухваленні додаткового рішення у цій справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами частини 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У судове засідання 07.08.2025 прибув представник позивача, інші учасники судового процесу у судове засідання не прибули, повідомлялись належним чином.

В судовому засіданні 07.08.2025 оголошено вступну та резолютивну частину додаткового рішення.

Розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГНЕФТЕПРОДУКТ» про ухвалення додаткового рішення у справі, суд зазначає наступне.

Частина 1 ст. 124 ГПК України встановлює, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Таким чином, за приписами ГПК України попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат сторона має подати до суду разом з першою заявою по суті спору, якими відповідно до приписів ч. 2 ст. 161 ГПК України є позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

При цьому, за приписами ч. 2 ст. 124 ГПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на позовну заяву (перша заява по суті спору - відповідача), відповідачем зазначено, що: «Попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, складає витрати на професійну правничу допомогу. Відповідачем укладено договір про надання правничої допомоги з Адвокатським об`єднанням "ФІЛІППОВ ТА ПАРТНЕРИ", сума договору складає 3700 грн за годину праці адвоката». Будь - яких інших доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником відповідача до відзиву долучено не було як і не було зроблено відповідну заяву, що такі докази будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Положеннями ч. 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Водночас, відповідачем в процесі розгляду справи не заявлялось про те, що докази в підтвердження понесення судових витрат будуть надані в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України після ухвалення рішення суду по суті позовних вимог, що вбачається як з матеріалів справи, так і з протоколів судових засідань.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (п. 1 та п. 4 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Суд враховує, що вирішення питання про судові витрати, у разі подання заяв в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України, має відбуватись виходячи із положень ч. 1 ст. 221 ГПК України, якою унормовано, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог, натомість сформована 21.07.2025 в системі «Електронний суд» представником Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГНЕФТЕПРОДУКТ» заява про ухвалення додаткового рішення, зводиться саме до необхідності ухвалення додаткового рішення щодо витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з не розподілом таких витрат судом.

Відтак, оскільки відповідачем подано докази в підтвердження витрат на професійну правничу допомогу поза межами процесуального строку у зв`язку з незаявленням відповідної заяви як усної так і письмової в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України, у суду відсутні підстави для вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Окрім того суд звертає увагу відповідача, що дати укладення договору про надання правничої допомоги №101-2024 від 07.10.2024, платіжна інструкція №675 від 20.06.2025 (оплата послуг з надання правничої допомоги) передують даті завершення судових дебатів та винесення судом рішення по суті спору, а відтак представник відповідача не була позбавлена можливості подати такі докази до закінчення судових дебатів.

Також суд звертає увагу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГНЕФТЕПРОДУКТ», що при поданні попереднього розрахунку розміру судових витрат, відповідач не обмежений заявити будь-який розмір судових витрат, поміж тим цей розмір має бути чітким, а не абстрактним як це було зазначено представником відповідача.

При цьому, принцип рівності сторін є одним із елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції. Останній потребує "справедливої рівноваги сторін": кожна сторона повинна мати розумну можливість надати свою позицію в умовах, які не створюють для неї суттєвих незручностей порівняно з іншою стороною (рішення у справі "Івон проти Франції" від 24.07.2003 року, рішення у справі "Нідерест-Хубер проти Швейцарії" від 18.02.1997 року).

З урахуванням викладеного, заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГНЕФТЕПРОДУКТ» про ухвалення додаткового рішення у справі підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГНЕФТЕПРОДУКТ» про ухвалення додаткового рішення у справі - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 08.08.2025

Суддя Владислав ДЕМИДОВ