УХВАЛА

05 серпня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/1284/25

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 14.04.2025,

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва

від 07.05.2025

у складі судді Трофименко Т.Ю. та

на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Шапран В. В., Андрієнко В. В., Буравльов С. І.

від 24.06.2025

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі 365"

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі 365" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про стягнення заборгованості у розмірі 47 136 529,21 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням договору № 0181-01024 від 12.04.2019 про врегулювання небалансів електричної енергії в частині оплати електричної енергії для врегулювання небалансів за період серпень-листопад 2024 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.04.2025 у справі № 910/1284/25 позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі 365" заборгованість у розмірі 47 136 075,90 грн. У задоволенні решти позову відмовлено.

17 квітня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі 365" звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просило покласти на Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 470 000,00 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 07.05.2025 у справі № 910/1284/25 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі 365" задоволено частково. Присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі 365" 100 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою від 24.06.2025 Північний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2025 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2025 у справі № 910/1284/25. Присудив до стягнення з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі 365" 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

15 липня 2025 року Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2025, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2025 у справі № 910/1284/25.

Перевіривши касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", Судом встановлено, що її слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині 3 цієї статті.

Поряд з цим, за приписами частини 2 зазначеної статті підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

При цьому пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

В своїй касаційній скарзі Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" зазначає, що підставою касаційного оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2025, додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2025 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2025 у справі № 910/1284/25 є наявність виключних випадків, передбачених пунктами 1, 2 та 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування виключного випадку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржник зауважує, що судами попередніх інстанцій не враховано:

- висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 26.06.2020 у справі № 905/21/19, від 23.09.2021 у справі № 924/2/21, від 22.01.2025 у справі № 910/18572/23 щодо застосування статті 625 Цивільного кодексу України стосовно перевірки правильності нарахування сукупного індексу інфляції;

- висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 15.04.2020 у справі № 199/3939/18-ц, від 09.06.2020 у справі № 466/9758/16-ц, від 11.06.2020 у справі № 821/227/17, від 23.11.2020 у справі № 638/7748/18, щодо застосування статті 126 Господарського процесуального кодексу України стосовно розподілу між сторонами інших судових витрат (витрати на професійну правничу допомогу адвоката).

В обґрунтування виключного випадку, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржник вважає, що існує необхідність у формуванні правового висновку застосування пунктів глави 7.3 розділу VII Правил ринку (зі змінами і доповненнями у редакції постанови НКРЕКП від 26.06.2024 № 1211) в контексті визначення обов`язку Адміністратора розрахунків здійснювати оплату за врегулювання небалансів електричної енергії на підставі сформованих місячних звітів після надсилання повідомлення про формування місячного звіту Стороні, відповідальній за баланс. Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" наголошує, що формування такого правового висновку необхідне для здійснення правильного тлумачення норм Правил ринку в контексті зміни алгоритму оплати Адміністратором розрахунків за врегулювання небалансів електричної енергії, так як враховуючи зростаючу заборгованість учасників балансуючого ринку та наявну заборгованість Оператора системи передачі, кількість справ, які будуть розглядатись господарськими судами, буде досить значна і відсутність правової позиції Верховного Суду щодо застосування пунктів глави 7.3 розділу VII Правил ринку може призвести до їх різного тлумачення та, як наслідок, прийняття необґрунтованих судових рішень.

Наведені вище доводи визнаються Судом належним обґрунтуванням наявності виключних випадків касаційного оскарження, передбачених пунктами 1 та 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, для відкриття касаційного провадження.

Водночас в обґрунтування виключного випадку касаційного оскарження, передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" не навело правового висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні від якого необхідно відступити.

Наведене є підставою для залишення касаційної скарги без руху, оскільки у випадку касаційного оскарження на підставі зазначеного пункту скаржник повинен чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок, який був застосований судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього. При цьому Суд звертає увагу, що посилання на помилкове застосування судом висновків Верховного Суду, яких Суд дійшов у правовідносинах, та які, за оцінкою скаржника, не є подібними до правовідносин у справі, рішення в якій оскаржуються, не є належним обґрунтуванням випадку, передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Також, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з позовною заявою) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто не менше 3 028,00 грн та не більше 1 059 800,00 грн, оскільки статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2025 року встановлений у розмірі 3 028,00 грн, а позов поданий у 2025 році.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Частиною 4 статті 6 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною 2 цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З огляду викладене, оскільки Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" оскаржує в касаційному порядку на рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2025 у справі № 910/1284/25 в частині стягнення 47 136 075,90 грн, судовий збір підлягав сплаті у сумі 1 131 265,82 грн, а саме: 707 041,14 грн (1,5% від 47 136 075,90 грн) х 200% х 0,8. При цьому Суд враховує, що за нормами пункту 4 частини 2 статті 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання заяви про винесення додаткового судового рішення. Тобто ставка за подання відповідної заяви, з якої розраховується судовий збір, відсутня, отже і за подання касаційної скарги на додаткове рішення суду першої та/або апеляційної інстанції судовий збір не сплачується (подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 923/1106/16).

Водночас до касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно із частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини 6 статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Відповідно до приписів частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом 2 частини 1 цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 6 цього Кодексу

З урахуванням наведеного, касаційна скарга Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишається без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням скаржнику строку, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків шляхом:

- визначення чи є підставою касаційного оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2025, додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2025 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2025 у справі № 910/1284/25 наявність виключного випадку касаційного оскарження, передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України; у разі визначення підставою касаційного оскарження наявність виключного випадку касаційного оскарження, передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, - належного обґрунтування наявності вказаного випадку, з урахуванням вказівок Верховного Суду в цій ухвалі;

- надання Суду доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги у справі № 910/1284/25 у встановленому законом порядку та розмірі, а саме у сумі 1 131 265,82 грн.

Згідно із частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Суд при цьому не розглядає клопотання Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2025 у справі № 910/1284/25 у відповідності до частини 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України, а тому строк на касаційне оскарження не є пропущеним.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2025, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2025 у справі № 910/1284/25 залишити без руху.

2. Надати Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго", що якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Верховного Суду Н. М. Губенко