УХВАЛА

м. Київ

14.08.2025Справа № 916/1578/24

За позовом Керівника Генічеської окружної прокуратури (75500, Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Миру, 48) в інтересах держави в особі Новотроїцької селищної ради (75300, Херсонська область, Генічеський район, смт. Новотроїцьке, вул. Соборна, 73) в особі Новотроїцької селищної військової адміністрації Генічеського району Херсонської області (75300, Херсонська область, Генічеський район, смт. Новотроїцьке, вул. Соборна, 73);

до відповідачів:

1. Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Рибовод" (75300, Херсонська область, Генічеський район, смт. Новотроїцьке, пров. Південний, 8);

2. Херсонської обласної державної адміністрації (73000, м. Херсон, площа Свободи, 1)

про визнання недійсної додаткової угоди та повернення майна

Суддя Гумега О. В.

Представники: без виклику учасників справи

УСТАНОВИВ:

Керівник Генічеської окружної прокуратури (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Новотроїцької селищної ради (далі - позивач) в особі Новотроїцької селищної військової адміністрації Генічеського району Херсонської області звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідачів - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Рибовод" (далі - відповідач-1, СТОВ "Рибовод") та Херсонської обласної державної адміністрації (далі - відповідач-2, Херсонська ОДА) з вимогами:

- визнати недійсною Додаткову угоду від 17.04.2018 до Договору на право тимчасового користування землею від 05.05.2001, укладену між Херсонською обласною військовою адміністрацією та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Рибовод" (далі також відповідно - Додаткова угода, Договір);

- зобов`язати Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Рибовод" повернути Новотроїцькій селищній раді водний об`єкт (водосховище) площею 480,0012га, розташований на території Новотроїцької селищної територіальної громади Генічеського району (колишньої Сивашівської сільської ради Новотроїцького району) Херсонської області із земельною ділянкою (кадастровим номером::05:001:0119) під цим водним об`єктом.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.04.2024 відкрито провадження у справі №916/1578/24, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

29.04.2024 відповідач-2 подав до Господарського суду Одеської області відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає, що належним відповідачем є Новотроїцька селищна рада Генічеського району Херсонської області.

03.06.2024 прокурор подав до Господарського суду Одеської області відповідь на відзив відповідача-2 (Херсонської обласної державної адміністрації), відповідно до якої наголосив, що Херсонська обласна державна адміністрація є належним відповідачем.

26.07.2024 прокурором подано до Господарського суду Одеської області клопотання про виправлення описки у назві сторони Додаткової угоди від 17.04.2018 до Договору. Відповідно до поданого клопотання відповідач-2 виклав пункт 2 прохальної частини позовної заяви у редакції, наведеній у даному клопотанні, а саме: визнати недійсною Додаткову угоду від 17.04.2018 до Договору на право тимчасового користування землею від 05.05.2001, укладену між Херсонською обласною державною адміністрацією та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Рибовод".

19.08.2024 позивач-2 подав до Господарського суду Одеської області пояснення по суті позовних вимог, відповідно до яких зазначив, що позивачі підтримують позовні вимоги прокурора.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.11.2024 закрито підготовче провадження у справі № 916/1578/24 та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні 13.03.2025 представник відповідача-2 повідомив, що справа № 916/1578/24 підсудна Господарському суду міста Києва за виключною підсудністю.

Прокурор подав до Господарського суду Одеської області письмові пояснення, згідно яких не заперечував проти передачі справи до Господарського суду міста Києва за виключною підсудністю.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.03.2025 передано справу №916/1578/24 за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

07.04.2025 справа №916/1578/24 надійшла до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2025 справу № 916/1578/24 передано на розгляд судді Гумезі О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2025 прийнято справу № 916/1578/24 до свого провадження, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження, розгляд справи призначено на 19.05.2025 о 11:40 год.

Суд розглядає позовні вимоги прокурора з урахуванням клопотання останнього про виправлення описки у п. 2 прохальної частини позовної заяви.

16.04.2025 до суду від Херсонської окружної прокуратури надійшов лист з клопотанням інформувати про подальший рух справи Київську міську прокуратуру.

29.04.2025 до суду від представника відповідача-2 надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді, внесення РНОКПП до додаткових відомостей про учасника справи та надання доступу до електронної справи. Заява представника відповідача-2 судом задоволена.

30.04.2025 до суду від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву.

12.05.2025 до суду від відповідача-2 надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

14.05.2025 до суду від Генічеської окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив разом із клопотанням про поновлення строку для подання відповіді на відзив.

У підготовче засідання, призначене на 19.05.2025 з`явився прокурор, представники позивача, відповідача-1 та відповідача-2 не з`явились.

У підготовчому засіданні 19.05.2025 суд долучив до матеріалів справи подані учасниками справи заяви по суті справи та з процесуальних питань.

Суд розглянув та задовольнив клопотання відповідача-2 про відкладення підготовчого засідання.

У підготовчому засіданні 19.05.2025 судом оголошено перерву до 09.06.2025 о 10:40 год.

06.06.2025 до суду від Генічеської окружної прокуратури надійшло клопотання з додатковими поясненнями.

У підготовче засідання, призначене на 09.06.2025, з`явився прокурор та представник відповідача-2. Представники позивача та відповідача-1 не з`явились.

У підготовчому засіданні 09.06.2025 суд долучив до матеріалів справи, клопотання Генічеської окружної прокуратури з додатковими поясненнями.

Безпосередньо в клопотанні з додатковими поясненнями, поданому Генічеською окружною прокуратурою, заявлене клопотання про відкладення розгляду справи.

Прокурор підтримав вказане клопотання, представник відповідача-2 не заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

Суд розглянув та задовольнив клопотання прокурора про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2025 постановлено продовжити строк підготовчого провадження за ініціативою суду на тридцять днів, відкладено підготовче засідання у справі на 14.07.2025 о 14:20 год.

11.07.2025 до суду від Генічеської окружної прокуратури надійшло клопотання про відкладення судового засіданні у справі.

У підготовче засідання, призначене на 14.07.2025, з`явився прокурор та представник відповідача-2. Представники позивача та відповідача-1 не з`явились.

У підготовчому засіданні 14.07.2025 суд долучив до матеріалів справи, клопотання Генічеської окружної прокуратури про відкладення судового засіданні у справі.

Прокурор підтримав вказане клопотання, представник відповідача-2 не заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

Суд розглянув та задовольнив клопотання прокурора.

У підготовчому засіданні 14.07.2025 судом оголошено перерву до 18.08.2025 о 10:00 год.

Приписами частини 11 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху після відкриття провадження у справі з огляду на таке.

Відповідно до частини 3 статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Судом враховано, що у наданих до суду 06.06.2025 Генічеською окружною прокуратурою поясненнях повідомлено наступне:

- наказами Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 та № 309 від 22.12.2022 всю територію Генічеського району Херсонської області включено до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ, а саме з 24.02.2022 як тимчасово окуповану РФ територію України;

- враховуючи викладене, земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0119 площею 480,0012 га (про повернення якої разом із спірним водним об`єктом заявлено позов у даній справі) є тимчасово окупованою територією з 24.02.2022 і по цей час;

- згідно з даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження СТОВ "Рибовод" (відповідач-1) є: 75300, Херсонська обл., Генічеський р-н, селище міського типу Новотроїцьке, пров. Південний, 8;

- враховуючи положення ч. 9 ст. 13 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", прокурор зазначає, що СТОВ "Рибовод" (відповідач-1) в період з 24.02.2022 по цей час не має права здійснювати господарську діяльність за Договором на право тимчасового користування землею від 05.05.2001 та Додатковою угодою від 17.04.2018;

- враховуючи положення ч. 9 ст. 13 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", отримані СТОВ "Рибовод" (відповідач-1) дозвільні документи на риборозведення на окупованій території є нечинними;

- відповідно до інформації Управління Держрибагентства у Херсонській області (Херсонський рибохоронний патруль) № 2-3-16/215-24 від 28.02.2024 з моменту вторгнення російських військ на територію Херсонської області СТОВ "Рибовод" припинило подавати форму звітності №1А-риба (річна) "Виробництво продукції аквакультури за рік";

- власником та директором СТОВ "Рибовод" наразі перереєстровано цю юридичну особу за російським законодавством, про що свідчить отримана на публічному порталі Федеральної податкової служби рф виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб від 05.06.2025;

- враховуючи п. 8.4 оспорюваної Додаткової угоди до Договору, згідно з яким підставою для розірвання договору оренди є припинення діяльності орендаря, прокурор вказує на наявність підстав для розірвання Договору на право тимчасового користування землею від 05.05.2001 та Додаткової угоди від 17.04.2018;

- на даний час Новотроїцькою селищною радою та Новотроїцькою селищною військовою адміністрацією Генічеського району Херсонської області розглядається питання щодо припинення дії Договору на право тимчасового користування землею від 05.05.2001 та Додаткової угоди від 17.04.2018, а також вжиття відповідних заходів.

Суд відзначає, що відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.

Згідно з ст. 2 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", цей Закон визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

Тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації (п. 7 ст. 1-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України").

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами - підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України. Правочин, стороною якого є суб`єкт господарювання, місцезнаходженням (місцем проживання) якого є тимчасово окупована територія, є нікчемним. На такі правочини не поширюється дія положення абзацу другого частини другої статті 215 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 9 ст. 13 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", документи дозвільного характеру, надані згідно із Законом України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності": вважаються недійсними на тимчасово окупованій території; можуть використовуватися для проведення господарської (підприємницької) діяльності на іншій території України до закінчення строку їх дії, у випадку перереєстрації таких суб`єктів на іншій території України, у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову політику.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є, зокрема, господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

У спірному випадку підлягають застосуванню норми Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" як спеціального закону, який визначає особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях України, правовий режим на тимчасово окупованій території України.

Враховуючи наведене та зміст позовної заяви, судом встановлено, що прокурором не дотримано вимог п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу (ч. 3, 4 ст. 45 ГПК України).

У позовній заяві, поданій до Господарського суду Одеської області 11.04.2024, прокурор визначив відповідачем-1 Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Рибовод", зазначивши щодо вказаної юридичної особи ідентифікаційний код у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань: 31135370 та адресу місцезнаходження; 75300, Херсонська область, Генічеський район, смт. Новотроїцьке, пров. Південний, 8.

Водночас, як повідомив прокурор згідно пояснень від 06.06.2025, власником та директором СТОВ "Рибовод" наразі перереєстровано цю юридичну особу за російським законодавством, про що свідчить отримана на публічному порталі Федеральної податкової служби рф виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб від 05.06.2025.

Зі змісту наявної в матеріалах справи виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб від 05.06.2025 вбачається, що вищевказану перереєстрацію юридичної особи СТОВ "Рибовод" вчинено 02.12.2022, а отже станом на час звернення прокурора з позовом до суду (11.04.2024) позовна заява не містила відомостей щодо юридичної особи відповідача-1 відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України, актуальних станом на час звернення з позовом до суду.

З огляду на наведене, прокурор має зазначити відомості щодо юридичної особи відповідача-1 відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України, актуальні станом на час звернення з позовом до суду. При цьому, у разі зміни СТОВ "Рибовод" його податкової адреси на іншу територію України, зміни місцезнаходження останнього на території України, зазначити та надати суду відповідні докази.

Судом встановлено, що прокурором не дотримано вимог п. 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України з огляду на таке.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Спосіб захисту суб`єктивних цивільних прав - це закріплені законом матеріально-правові засоби примусового характеру, за допомогою яких провадиться відновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника.

За загальним правилом (ч. 1 ст. 5 ГПК України) суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Викладене слід розуміти так, що суд захищає права, свободи та інтереси осіб у спосіб, який прямо передбачено нормою матеріального права або договором.

При цьому прокурор/позивач, обираючи спосіб захисту, який він просить суд застосувати для захисту його прав, свобод чи інтересів, може обирати між кількома способами захисту (передбаченими законом або договором), якщо це не заборонено законом.

Якщо ж законом або договором не передбачено способу захисту, який би ефективно захищав права, свободи чи інтереси позивача, суд може захистити їх у спосіб, що не суперечить закону (ч. 2 ст. 5 ГПК України).

Наведене з урахуванням положень ч. 1 ст. 2 ГПК України означає, що спосіб захисту, який прокурор/позивач може обрати, а суд застосувати при здійсненні судочинства, у будь-якому випадку має бути ефективним, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням, і дає змогу забезпечити реальне поновлення у порушених правах.

Отже, обираючи спосіб захисту, прокурор/позивач насамперед повинен перевірити, чи не передбачає закон або договір ефективного способу захисту.

Якщо такий спосіб захисту законом або договором передбачено, прокурор/позивач повинен обрати саме цей спосіб.

Якщо у зазначеному випадку прокурор/позивач обрав інший спосіб захисту, суд має відмовити у задоволенні позову, крім випадку, коли з урахуванням положень ч. 2 ст. 5 ГПК України дійде висновку, що обраний прокурором/позивачем спосіб захисту спроможний більш ефективно захистити порушені права, свободи чи інтереси особи, але за умови, що такий спосіб захисту є адекватним обставинам справи.

Якщо ефективного способу захисту законом або договором не передбачено і позивач обирає інший ефективний спосіб захисту його прав, свобод чи інтересів, у позовній заяві має бути наведено відповідне обґрунтування необхідності застосування такого способу захисту, інакше суд залишає позовну заяву без руху на підставі ч. 1 ст. 174 ГПК України.

Суд не має права виходити за межі позовних вимог для визначення ефективного способу захисту права замість прокурора/позивача.

Прокурор звернувся до суду з такими вимогами:

- визнати недійсною Додаткову угоду від 17.04.2018 до Договору на право тимчасового користування землею від 05.05.2001, укладену між Херсонською обласною військовою адміністрацією та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Рибовод" (далі відповідно - Додаткова угода, Договір);

- зобов`язати Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Рибовод" повернути Новотроїцькій селищній раді водний об`єкт (водосховище) площею 480,0012га, розташований на території Новотроїцької селищної територіальної громади Генічеського району (колишньої Сивашівської сільської ради Новотроїцького району) Херсонської області із земельною ділянкою (кадастровим номером::05:001:0119) під цим водним об`єктом.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилався на те, що використання водного об`єкта для рибогосподарської експлуатації, промислового вилову та вирощування риби повинно здійснюватися тільки при наявності права на цей водний об`єкт разом із розташованою під ним земельною ділянкою водного фонду.

Прокурор вважає, що оспорювана Додаткова угода до Договору відповідно до ст. 203, 215 Цивільного кодексу України підлягає визнанню недійсною, оскільки укладена з порушенням ст. 51 Водного кодексу України, ст. 134 Земельного кодексу України, Типового договору оренди водних об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №420 від 29.05.2013, та, як наслідок, отримані за Договором водний об`єкт у комплексі із земельною ділянкою підлягають поверненню позивачу на підставі ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України.

Наразі суд звертає увагу, що Додаткова угода, з вимогою про визнання недійсною якої звернувся прокурор до суду, є додатком до Договору про право тимчасового користування землею від 05.05.2001 (п. 10.3 Додаткової угоди). Право оренди на спірну земельну ділянку виникло у відповідача-1 саме на підставі вказаного Договору, який є чинним на даний, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Також, відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" встановлено, що правочин, стороною якого є суб`єкт господарювання, місцезнаходженням (місцем проживання) якого є тимчасово окупована територія, є нікчемним. На такі правочини не поширюється дія положення абзацу другого частини другої статті 215 Цивільного кодексу України.

Додатково суд звертає увагу, що відповідно до п. 1.2 Договору про право тимчасового користування землею від 05.05.2001, земельна ділянка надається на умовах довгострокової оренди строком на 25 років. Згідно з п. 3.1 Договору про право тимчасового користування землею від 05.05.200 у новій редакції, затвердженій оспорюваною Додатковою угодою, договір діє до 05 травня 2026 року.

Водночас, позовна заява не містить обгрунтувань, що обраний прокурором у спірних правовідносинах такий спосіб захисту як визнання недійсною Додаткової угоди до Договору є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням, і дасть змогу забезпечити реальне поновлення у порушених правах.

Крім того, у наданих суду поясненнях від 06.06.2025 прокурор вказує, що земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0119 площею 480,0012 га (про повернення якої разом із спірним водним об`єктом заявлено позов у даній справі) є тимчасово окупованою територією з 24.02.2022 і по цей час.

Водночас, позовна заява не містить обгрунтувань, що обраний прокурором у спірних правовідносинах такий спосіб захисту як зобов`язання відповідача-1 повернути водний об`єкт із земельною ділянкою, яка знаходиться на окупованій території, є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням, і дасть змогу забезпечити реальне поновлення у порушених правах.

Крім того, у наданих суду поясненнях від 06.06.2025 прокурор вказує на наявність підстав для розірвання Договору на право тимчасового користування землею від 05.05.2001 та Додаткової угоди від 17.04.2018.

Суд звертає увагу, що предмет позову, тобто певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, повинен бути чітко визначений позивачем у прохальній частині позовної заяви, оскільки резолютивна частина рішення суду, по суті, відображає позовні вимоги, викладені у прохальній частині позовної заяви, та повинна викладатися чітко й безумовно.

З огляду на наведене, прокурор має надати обгрунтування щодо ефективності обраних ним способів захисту, чітко визначити зміст позовних вимог.

Судом встановлено, що прокурором не дотримано вимог п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України з огляду на таке.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Суд звертає увагу, що вищенаведені обставини, повідомлені прокурором у поясненнях від 06.06.2025, фактично існували станом на час звернення прокурора (11.04.2024) з позовом до суду.

Однак, позовна заява, подана прокурором до суду, не містить викладу таких обставин, що свідчить про недодержання вимог п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України. Крім того, Закон України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", на який прокурор посилається у поясненнях від 06.06.2025 та який підлягає застосуванню у спірному випадку, не вказано прокурором у якості правової підстави позову.

З огляду на наведене, прокурор має навести повний виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Судом встановлено, що позивачем не дотримано вимог п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України, оскільки позовна заява не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які прокурор поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

З огляду на наведене, прокурор має навести попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які прокурор поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Таким чином, після відкриття провадження у справі № 916/1578/24 судом встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у п. 2, 4, 5, 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

Суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали (частина 11 статті 176 ГПК України).

Відповідно до частин 12, 13 статті 176 ГПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Керуючись ст. 162, 164, 176, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву у справі № 916/1578/24 залишити без руху.

2. Встановити прокурору спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- зазначити відомості щодо юридичної особи відповідача-1 відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України, актуальні станом на час звернення з позовом до суду;

- у разі зміни СТОВ "Рибовод" його податкової адреси на іншу територію України, зміни місцезнаходження останнього на території України, зазначити та надати суду відповідні докази;

- надати обгрунтування щодо ефективності обраних прокурором способів захисту, чітко визначити зміст позовних вимог;

- навести повний виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

- навести попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які прокурор поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

3. Встановити прокурору строк на усунення недоліків позовної заяви та на подання доказів протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

4. Звернути увагу прокурора, що виконання ним вимог ухвали суду у строк, встановлений судом, доводиться прокурором.

5. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 14.08.2025 та оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана ГУМЕГА