ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2025м. ДніпроСправа № 904/2812/25
за позовом Міністерства національної єдності України, м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест", м. Дніпро

про стягнення заборгованості

Суддя Крижний О.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Міністерство національної єдності України звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" заборгованість в розмірі 175794,46 грн, яка складається з: основного боргу - 88000,00 грн, штрафу 77056,00 грн, пені 10738,46 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки від 12.12.2022 №36 в частині поставки в повному обсязі паливно-мастильних матеріалів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2025 відкрито справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов. Копія ухвали суду про відкриття провадження у справі від 11.06.2025, у якій запропоновано останньому в п`ятнадцятиденний строк з дати отримання даної ухвали подати до суду відзив на позов доставлена до його електронного кабінету 12.06.25 09:42 год., що підтверджується відповідною довідкою.

Відповідно до п.2,5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, відповідачем отримано ухвалу про відкриття провадження у справі 12.06.2025, відповідно останній день строку на подання відзиву є 27.06.2025.

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2025, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2025 відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є: встановлення обставин укладення договору поставки, строк дії договору, умови поставки товару, строк та порядок поставки товару, строк та порядок оплати за товар, наявність прострочки щодо оплати, періоди прострочення оплати.

Так, судом встановлено, що 12.12.2022 між Міністерством національної єдності України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" (постачальник) укладено договір поставки №36, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію за кодом національного класифікатора України ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник" "09130000-0 Нафта і дистиляти (нафтопродукти)" (далі товар). Товар передається покупцю у вигляді бланків-дозволів (надалі талони) для заправки автомобілів в межах міста Києва, у всіх обласних та районних центрах України, окрім тимчасово окупованих територій. Термін дії талонів безстроковий, талони дійсні до повного їх використання.

Згідно з п. 1.2 договору загальна кількість, асортимент (номенклатура), одиниця виміру та ціна товару визначаються сторонами у Специфікації (Додаток 1), що додається до договору і є його невід`ємною частиною.

Технічні та додаткові вимоги до товару визначаються відповідно до технічної специфікації (Додаток 2), що додається до договору і є його невід`ємною частиною (п.1.3 договору).

Пунктом 2.1 договору визначено, що загальна ціна договору становить 322500,00 грн, в тому числі ПДВ 7%- 21098,13 грн.

Згідно з п. 3.2 договору відпуск товару здійснюється за талонами постачальника, безпосередньо на автомобільних станціях (далі АЗС), що обслуговують талони постачальника, окремими партіями згідно потреб покупця шляхом обміну талону на товар в кількості та асортименті, зазначених в талоні. Перелік таких АЗС визначено в Додатку 3 до цього договору.

Приймання-передача товару по кількості проводиться відповідно до первинних документів: видаткової накладної. Приймання-передача товару по якості проводиться відповідно до документів, які підтверджують його якість. Товар вважається поставленим: по кількості відповідно до видаткової накладної, по якості відповідно до паспорту та по факту обслуговування всіх талонів (п.3.7 договору).

Відповідно до п. 3.9 договору строк поставки товару з дати підписання договору сторонами до 10 робочих днів (п.3.9 договору).

Пунктом 3.11 договору передбачено, що перехід права власності на товар відбувається в момент передачі талонів на товар представнику покупця.

Зобов`язання постачальника по поставці товару вважаються виконаними після відвантаження покупцю всієї партії товару на АЗС (п.3.12 договору).

Згідно з п. 3.13 договору постачальник бере на себе зобов`язання безкоштовного зберігання на АЗС палива, що належить покупцю після підписання видаткових накладних до повного використання талонів. Вартість оплаченого палива, яке знаходиться на зберіганні у Постачальника, залишається незмінною до повного його використання (п.3.13 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору розрахунки між сторонами здійснюються в українській національній валюті гривнях. Вид розрахунків безготівковий, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Пунктом 10.1 договору передбачено, що цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 31 грудня 2022 року, а в частині взятих на себе зобов`язань до їх повного виконання.

На підтвердження виконання умов даного договору в частині здійснення позивачем попередньої оплати за товар позивачем надане платіжне доручення №515 від 15.12.2022 на суму 322500,00 грн.

На підставі видаткової накладної №0029/0000617 від 13.12.2022 надані скретч-картки про поставку товару на загальну суму 322500,00 грн, а саме дизпаливо на суму 192500,00 грн та бензин А-95 на суму 130000,00 грн.

Позивач зазначає, що починаючи з грудня 2024 року відповідачем в порушення умов та вимог договору не забезпечується відвантаження пального по талонах позивачу, а також майже всі АЗС по Україні, які визначені в Додатку № 3 до договору зачинені та не працюють.

Водночас, позивачем неодноразово направлялися претензії відповідачу, зокрема: від 18.12.2024 №22/8.2-9724-24; від 06.01.2025 №22/8.2-129-25; від 13.01.2025 №22/8.2-293-25; від 22.01.2025 №22/8.2-461-25; від 29.01.2025 №22/8.2-558-25; від 18.03.2025 №22/8.2-1267-25.

Матеріали справи не містять відповідей на дані претензії.

Так, у претензії від 18.03.2025 №22/8.2-1267-25 позивач вимагав повернення сплаченої суми в частині недоотриманого товару за договором. Вказана претензія отримана відповідачем 27.03.2025, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповіді на претензію не надано.

Згідно наявної в матеріалах справи довідки "Інформації щодо невикористаних талонів на дизпаливо, придбаних за договором №36 від 12.12.2022", відповідач не поставив товар кількістю 1600 л на суму 88000,00 грн.

Позивач стверджує, що відповідачем не забезпечена поставка оплаченого товару в кількості 1600 літрів на суму 88000,00 грн (дизпалива вартістю 55 грн/л). Вважає, що у зв`язку з неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" зобов`язання з передачі товару на підставі договорів, позивач позбавлений можливості реалізувати право на отримання свого уже оплаченого товару на загальну суму 88000,00 грн. Вказану заборгованість відповідачем у добровільному порядку не погашено.

Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача попередню оплату в розмірі 88000,00 грн, що і стало причиною виникнення спору.

Відносини, що виникли регулюються загальними положеннями про договір поставки.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з умов договору строк поставки продукції є таким, що настав.

Доказів поставки відповідачем товару матеріали справи не містять. Навпаки в матеріалах справи містяться копії невикористаних (не реалізованих) скретч-карток.

Згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Оскільки відповідачем не поставлено товар, позивач просить повернути суму попередньої оплати у розмірі 88000,00 грн.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Враховуючи, що відповідач у повному обсязі товар не поставив, строк повернення попередньої оплати є таким, що настав.

Доказів повернення попередньої оплати відповідач не надав, доводи, наведені прокурором в обґрунтування позову, не спростував.

Згідно зі ст.ст.74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням викладеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача попередньої оплати розмірі 88000,00 грн за договором поставки підлягають задоволенню.

Крім основного боргу позивач нарахував та заявив до стягнення штраф у розмірі 77056,00 грн та пеню в розмірі 10738,46 грн.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст.548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.1 договору визначено, що у разі порушення умов цього договору сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

Згідно з п. 7.2 договору при порушенні строків поставки товару постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості товару, з якого допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за понад тридцять днів прострочення додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості товару (ціни договору).

Відповідно до п. 7.10 договору за відмову від відвантаження товару по талонах на АЗС частково або повністю, постачальник зобов`язаний сплатити покупцю штраф у розмірі 80% від вартості невідвантаженого палива в термін, що не перевищує 10 (десяти) банківських днів з дня повідомлення постачальником.

Сторони прийшли до взаємної згоди, що нарахування штрафних санкцій (штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язань за договором не припиняється через 6 місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, і такі штрафні санкції (пені, штрафи) продовжують нараховуватися до дати повного виконання стороною відповідних прострочених зобов`язань за договором (п.7.11 договору).

Позивач нарахував та заявив до стягнення штраф у розмірі 80% від суми непоставленого товару у розмірі 77056,00 грн та пеню в розмірі 10738,46 грн за порушення строку поставки товару за період з 10.12.2024 по 18.04.2025.

Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що позивач нараховує пеню та штраф за порушення строку поставки дизельного палива у кількості 1600 л у сумі 10730,14 грн (пеня) 70400,00 грн (штраф) та за порушення строку поставки бензину у кількості 40 л у загальній сумі 8,32 грн (пеня) та 6656,00 грн (штраф) При цьому пеню та штраф за порушення строку поставки бензину нараховує за періоди прострочки 27.12.2024 (1 день), 08.01.2025 (1 день) , 10.01.2025 (1 день), 20.01.2025 (1 день). Із наявних у справі претензій вбачається, що це залишкові 40 л. бензину, які позивач намагався отримати 27.12.2024, 08.01.2025, 10.01.2025 та 20.01.2025.

Перевіркою правильності нарахування пені помилок не виявлено, беручи до уваги, що пеня нараховується за певний період прострочення, на відміну від нарахування штрафу, вимога про стягнення пені у загальному розмірі 10738,46 грн підлягає задоволенню.

Щодо нарахованого штрафу суд зазначає наступне.

Як зазначено вище, позивач намагався отримати залишкові 40 л. бензину протягом чотирьох разів, а саме 27.12.2024, 08.01.2025, 10.01.2025 та 20.01.2025. При цьому за кожну невдалу спробу отримати один і той самий товар, позивач кожного разу нараховує штраф у розмірі 80% від вартості цього товару. Фактично, позивач нараховує 4 рази штраф за одне й те ж саме правопорушення.

Згідно зі ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

З урахуванням викладеного, вимога про стягнення штрафу підлягає частковому задоволенню у розмірі 72064,00 грн, з яких 70400,00 грн за порушення строку поставки 1600л дизельного палива та 1664,00 грн за порушення поставки 40 л бензину.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 88000,00 грн основний борг, 10738,46 грн пеня та 72064,00 грн штраф.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2353,61 грн (з урахуванням того. що позов подано в електронній формі).

Оскільки позивачем при зверненні із позовом до суду надмірно сплачений судовий збір (сплачено у розмірі 3028,00 грн, в той час, як позовом подано в електронній формі та з урахуванням коефіцієнту пониження 0,8 розмір судового збору становить 2422,40 грн), то надмірно сплачений судовий збір у розмірі 605,60 грн (3028-2422,40) може бути повернутий з державного бюджету за клопотанням позивача. На час прийняття рішення клопотання про повернення судового збору від позивача не надходило, що не позбавляє останнього права подати зазначене клопотання після прийняття рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Міністерства національної єдності України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" (49000, м. Дніпро, вул. Мандриківська, 47, оф. 207/2, 206/2, ідентифікаційний код 39821153) на користь Міністерства національної єдності України (03186, м. Київ, бул. Чоколівський, 13, ідентифікаційний код 40446210) заборгованість у розмірі 88000,00 грн (вісімдесят вісім тисяч грн 00 коп), штраф у розмірі 72064,00 грн (сімдесят дві тисячі шістдесят чотири грн 00 коп), пеню у розмірі 10738,46 грн (десять тисяч сімсот тридцять вісім грн 46 коп) та судовий збір у розмірі 2353,61 грн (дві тисячі триста п`ятдесят три грн 61 коп).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 08.08.2025

Суддя О.М. Крижний