ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"08" серпня 2025 р. м. Київ Справа № 911/2168/23

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕТЕРАНО ГАРД+» про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, пов`язаних з розглядом заяви про встановлення судового контролю за викнання рішення суду у справі № 911/2168/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕТЕРАНО ГАРД+»

до Державного підприємства «Чайка»

про стягнення 1 102 177,70 грн.

Суддя Карпечкін Т.П.

Без виклику сторін.

Обставини справи:

Рішенням Господарського суду Київської області від 13.09.2023 (суддя Карпечкін Т.П.) у справі № 911/2168/23 позовні вимоги задоволено в повному обсязі, стягнуто з Державного підприємства «Чайка» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕТЕРАНО ГАРД +» 1 102 177,70 грн. основного боргу та 16 532,67 грн. витрат по сплаті судового збору.

Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 04.10.2023 (суддя Карпечкін Т.П.) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕТЕРАНО ГАРД+» про ухвалення додаткового рішення задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства «Чайка» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕТЕРАНО ГАРД+» 25 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

23.04.2025 від позивача (стягувача) надійшла заява на підставі ч. 4 ст. 345-1 Господарського процесуального кодексу України про зобов`язання керівника боржника подати звіт про виконання судових рішень у справі № 911/2168/23, в якому стягувач просить здійснювати розгляд вказаної заяви у судовому засіданні за участю сторін.

Ухвалою від 28.04.2025 (суддя Антонова В.М.) прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕТЕРАНО ГАРД +» про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судових рішень у справі № 911/2168/23.

Ухвалою від 05.05.2025 (суддя Антонова В.М.) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕТЕРАНО ГАРД+» про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судових рішень у справі № 911/2168/23 задоволено частково. Зобов`язано керівника Державного підприємства «ЧАЙКА» Рябошапка Богдана Петровича подати до Господарського суду Київської області звіт про виконання судових рішень у справі № 911/2168/23 до 26.05.2025.

На виконання вимог ухвали від 05.05.2025 у справі № 911/2168/23, через підсистему «Електронний суд» 28.05.2025 керівником Державного підприємства «ЧАЙКА» Рябошапкою Богданом Петровичем подано до Господарського суду Київської області Звіт про виконання судових рішень у справі № 911/2168/23.

На підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, Звіт про виконання судових рішень у справі № 911/2168/23 передано на розгляд судді Карпечкіну Т.П.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.07.2025 відмовлено у прийнятті Звіту керівника боржника генерального директора Державного підприємства «ЧАЙКА» Рябошапко Богдана Петровича про виконання рішення Господарського суду Київської області від 13.09.2023 та додаткового рішення Господарського суду Київської області від 04.10.2023 у справі № 911/2168/23; застосовано до керівника боржника генерального директора Державного підприємства «ЧАЙКА» Рябошапко Богдана Петровича захід процесуального примусу у виді штрафу; встановлено керівнику боржника генеральному директору Державного підприємства «ЧАЙКА» Рябошапко Богдану Петровичу новий місячний строк для подання Звіту про виконання рішення Господарського суду Київської області від 13.09.2023 та додаткового рішення Господарського суду Київської області від 04.10.2023 у справі № 911/2168/23 до 18.08.2025, однак в будь-якому разі не пізніше 1 місяця з дати отримання відповідної ухвали.

21.07.2025 від позивача (стягувача) надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правову допомогу, понесених у зв`язку з розглядом заяви позивача (стягувача) про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 911/2168/23, у якій позивач (стягувач) просить суд стягнути з відповідача 99 750,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як визначено ч. ч. 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України у випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Таким чином, з огляду на норму ч. 2 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, вирішення питання про судові витрати передбачено без повідомлення учасників справи, відповідно, і без проведення судового засідання.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1-3 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено порядок розподілу витрат на сплату судового збору, порядок розподілу інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, врегульовано ч. 4 відповідної ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає покладення інших судових витрат:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу, підлягають розподілу під час прийняття рішення суду саме за наслідками вирішення спору (розгляду позову).

До того ж, згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, на яку посилається заявник, передбачено, що докази в підтвердження понесених витрат подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Наведена норма також регулює порядок вирішення питання про розподіл судових витрат в процесі розгляду спору по суті та вирішення спору за поданим позовом.

Оскільки заява про встановлення судового контролю за виконання рішення суду у розглянутій справі є лише процесуальним заходом на стадії примусового виконання рішення суду і не передбачає розгляду позову та вирішення спору, розподіл інших судових витрат, пов`язаних з поданням та розглядом такої заяви, не передбачений ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо посилання заявника на постанову Великої палати Верховного Суду від 18.12.2024 у справі № 921/357/20, що відшкодування судових витрат відбувається на будь-якій стадії судового провадження, зокрема, й на стадії судового контролю за виконанням судових рішень, суд зауважує, що відповідна постанова виносилась Верховним Судом до набрання чинності відповідними змінами до Господарського процесуального кодексу України та запровадження додаткових заходів судового контролю у вигляді звітування боржника (що відбулось 19.12.2024), тому така постанова не охоплювала відповідних додаткових заходів судового контролю.

Відповідна постанова Великої палати Верховного Суду від 18.12.2024 у справі № 921/357/20 стосувалась виключно такого заходу судового контролю, як оскарження дій виконавчої служби, для якого ст. 344 Господарського процесуального кодексу України окремо передбачено та врегульовано питання розподілу витрат, пов`язаних з розглядом скарги.

Таким чином, наведені у відповідній постанові Великої палати Верховного Суду від 18.12.2024 у справі № 921/357/20 висновки щодо відшкодування судових витрат на стадії судового контролю за виконанням судових рішень, не охоплюють випадок судового контролю у вигляді звітування боржника.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для розподілу інших витрат, зокрема на правову допомогу, понесених заявником у зв`язку з розглядом заяви про встановлення судового контролю у вигляді звітування боржника, оскільки розподіл таких судових витрат не передбачений нормами Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, заява позивача (стягувача) - Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕТЕРАНО ГАРД+» про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правову допомогу, понесених у зв`язку з розглядом заяви позивача (стягувача) про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 911/2168/23 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕТЕРАНО ГАРД+» про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правову допомогу, понесених у зв`язку з розглядом заяви позивача (стягувача) про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 911/2168/23.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст. ст. 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.П. Карпечкін