ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2025 року м. Дніпро Справа № 904/3152/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач )

суддів: Дарміна М.О., Чус О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Керівника Самарівської окружної прокуратури

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2025 р.

( суддя Татарчук В.О., м. Дніпро, повний текст ухвали складено 16.06.2025 р.),

прийняту за результатами розгляду заяви

Керівника Самарівської окружної прокуратури,

про забезпечення позову

у справі

за позовом

Керівника Самарівської окружної прокуратури

в інтересах держави в особі

Магдалинівської селищної ради,

с-ще Магдалинівка

до відповідача -1:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Рент Агро",

м. Дніпро

до відповідача -2:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Ранок 2017",

м. Київ

про скасування державної реєстрації речових прав та

зобов`язання повернути земельні ділянки

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Разом з позовом Прокурор подав заяву від 12.06.2025 р. про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Рент Агро", Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма Ранок 2017" та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним кадастровим реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, у тому числі, шляхом укладання договору суборенди, міни, іпотеки, здійснення поділу та об`єднання тощо щодо наступних об`єктів нерухомого майна:

- земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :01:003:0890, площею 101,8544 га, що розташована на території Магдалинівської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 223;

- земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :01:003:0891, площею 98,9256 га, що розташована на території Магдалинівської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 223;

- земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :01:003:1027, площею 118,114 га, що розташована на території Магдалинівської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 223.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2025 р. у справі № 904/3152/25 повернуто заяву Керівника Самарівської окружної прокуратури від 12.06.2025 р. про вжиття заходів забезпечення позову без розгляду.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з вказаною ухвалою, Керівник Самарівської окружної прокуратури звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2025 р. у справі № 904/3152/25 та ухвалити нове рішення, яким заяву Керівника Самарівської окружної прокуратури про забезпечення позову задовольнити у повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник вказує на те, що ухвала суду, постановлена з порушенням норм процесуального права, зокрема, ст. ст. 136, 137, 140 ГПК України, є незаконною та необґрунтованою, оскільки судом першої інстанції не в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а висновки, які викладені в ухвалі, не відповідають фактичним обставинам справи та положенням чинного законодавства. При постановленні судового рішення порушено норми матеріального та процесуального права, а тому воно підлягає скасуванню.

При цьому, Скаржник зазначає, що повертаючи заяву про забезпечення позову прокурору, суд першої інстанції послався на не виконання вимог п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України та відсутність пропозиції Заявника щодо зустрічного забезпечення. З таким висновком суду першої інстанції Скаржник не погоджується з огляду на те, що порядок застосування інституту зустрічного забезпечення врегульовано приписами ст. 141 ГПК України, відповідно до якої суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Виходячи із вимог господарського процесуального законодавства, застосування заходів зустрічного забезпечення позову за зверненням особи, якою подано заяву про забезпечення позову, є правом суду. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.05.2024 р. у справі № 908/1387/23, від 25.02.2019 р. у справі № 924/789/18, від 18.06.2019 р. у справі № 904/661/19, від 11.06.2019 р. у справі № 916/2933/18, від 14.08.2019 р. у справі № 910/3802/18, від 10.10.2019 р. у справі № 916/1572/19, згідно з якими ч. 1 ст. 141 ГПК України передбачено право, а не обов`язок суду вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), а тому розгляд судом заяви про забезпечення позову, яка не містить пропозиції щодо зустрічного позову, не є порушенням норм ст. ст. 139, 140 ГПК України.

Відтак, на думку Скаржника, оскаржувана ухвала суду не відповідає вимогам ст.234 ГПК України, оскільки винесена без надання оцінки обставинам справи, з неправильним застосуванням норм процесуального права, що полягає, у тому числі, у неправильному тлумаченні закону, а тому підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Сторони не скористалися своїм правом згідно ч.1 ст. 263 ГПК України та не надали суду відзивів на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2025 р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді Дармін М.О., Чус О.В..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.06.2025р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи № 904/3152/25.

Матеріали оскарження ухвали у справі № 904/3152/25 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Приписами п. 6 ст. 255 ГПК України встановлено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві ( заявникові ).

Частинами 1,2 ст. 271 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в п. п. 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 ч. 1 ст. 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ГПК України, у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше ( ч. 5 ст. 252 ГПК України ).

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.07.2025 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Керівника Самарівської окружної прокуратури на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2025 р., для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

7. Встановлені судом обставини справи.

Керівник Самарівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Магдалинівської селищної ради звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рент Агро" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Ранок 2017", в якій просить:

- скасувати державну реєстрацію права суборенди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 101,8544га, кадастровий номер :01:003:0890, яка розташовується на території Магдалинівської селищної ради, проведену за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма Ранок 2017" на підставі рішення приватного нотаріуса Самарівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області №78827230 від 09.05.2025 (номер запису про право 59820745);

- скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 101,8544га, кадастровий номер :01:003:0890, яка розташовується на території Магдалинівської селищної ради, проведену за Товариством з обмеженою відповідальністю "Рент Агро" на підставі рішення державного реєстратора Глеюватської сільської ради Дніпропетровської області №78691663 від 02.05.2025 (номер запису про право 59713006);

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма Ранок 2017" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Рент Агро" повернути земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 101,8544га, кадастровий номер :01:003:0890, яка розташовується на території Магдалинівської селищної ради, Магдалинівській селищній об`єднаній територіальній громаді в особі Магдалинівської селищної ради;

- скасувати державну реєстрацію права суборенди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 98,9256га, кадастровий номер :01:003:0891, яка розташовується на території Магдалинівської селищної ради, проведену за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма Ранок 2017" на підставі рішення приватного нотаріуса Самарівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області №78827146 від 09.05.2025 (номер запису про право 59820672);

- скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 98,9256га, кадастровий номер :01:003:0891, яка розташовується на території Магдалинівської селищної ради, проведену за Товариством з обмеженою відповідальністю "Рент Агро" на підставі рішення державного реєстратора Глеюватської сільської ради Дніпропетровської області №78692261 від 02.05.2025 (номер запису про право 59713636);

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма Ранок 2017" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Рент Агро" повернути земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 98,9256га, кадастровий номер :01:003:0891, яка розташовується на території Магдалинівської селищної ради, Магдалинівській селищній об`єднаній територіальній громаді в особі Магдалинівської селищної ради;

- скасувати державну реєстрацію права суборенди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 118,114га, кадастровий номер :01:003:1027, яка розташовується на території Магдалинівської селищної ради, проведену за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма Ранок 2017" на підставі рішення приватного нотаріуса Самарівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області №78827051 від 09.05.2025 (номер запису про право 59820588);

- скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 118,114га, кадастровий номер :01:003:1027, яка розташовується на території Магдалинівської селищної ради, проведену за Товариством з обмеженою відповідальністю "Рент Агро" на підставі рішення державного реєстратора Глеюватської сільської ради Дніпропетровської області №78691314 від 02.05.2025 (номер запису про право 59712736);

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма Ранок 2017" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Рент Агро" повернути земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 118,114га, кадастровий номер :01:003:1027, яка розташовується на території Магдалинівської селищної ради, Магдалинівській селищній об`єднаній територіальній громаді в особі Магдалинівської селищної ради.

В обґрунтування заявлених вимог Прокурор послався на проведення державної реєстрації права оренди та суборенди щодо земельних ділянок за відсутності волі власника, оскільки Позивач не оголошував конкурс на отримання права користування земельними ділянками сільськогосподарського призначення, позивач не підписував з ТОВ "Рент Агро" договорів оренди спірних земельних ділянок, і у ТОВ "Рент Агро" відсутнє право розпорядження спірними земельними ділянками.

Разом з позовом Прокурор подав заяву від 12.06.2025 р. про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Рент Агро", Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма Ранок 2017" та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним кадастровим реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, у тому числі, шляхом укладання договору суборенди, міни, іпотеки, здійснення поділу та об`єднання тощо щодо наступних об`єктів нерухомого майна:

- земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :01:003:0890, площею 101,8544 га, що розташована на території Магдалинівської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 223;

- земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :01:003:0891, площею 98,9256 га, що розташована на території Магдалинівської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 223;

- земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :01:003:1027, площею 118,114 га, що розташована на території Магдалинівської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 223.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову Прокурор послався на те, що продовження користування зазначеною земельною ділянки без обмеження повноважень щодо можливих подальших незаконних дій із нею ( поділу, передачі в суборенду, тощо ) істотно ускладнює поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів Магдалинівської селищної ради. У разі задоволення позову та одночасної зміни Орендаря або Суборендаря, під час розгляду справи в суді, а також під час набрання законної сили судовим рішенням, виконання такого рішення суду буде неможливим, що може призвести до необхідності подання нового позову до наступного Орендаря/Суборендаря та виникнення нового спору, що не відповідатиме принципу процесуальної економії.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2025 р. у справі № 904/3152/25 повернуто заяву Керівника Самарівської окружної прокуратури від 12.06.2025 р. про вжиття заходів забезпечення позову без розгляду.

Судове рішення мотивоване тим, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам пункту 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України, оскільки не містить пропозиції Заявника щодо зустрічного забезпечення. При цьому, відповідно до ч. 7 ст. 140 ГПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Предметом апеляційного розгляду є ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2025 р. у справі № 904/3152/25 про повернення без розгляду заяви Керівника Самарівської окружної прокуратури від 12.06.2025 р. про вжиття заходів забезпечення позову на підставі ч. 7 ст. 140 ГПК України, тому Судом здійснюється перевірка правильності застосування судом попередньої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ч. 1 ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Водночас суд, встановивши невідповідність заяви про забезпечення позову вимогам ст. 139 ГПК України щодо її змісту та форми, повертає її заявникові відповідно до ч. 7 ст. 140 ГПК України, про що постановляється ухвала.

За ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, пропозиції Заявника щодо зустрічного забезпечення (п. 6 ч. 1).

Умовою застосування заходів до забезпечення позову, передбачених ст. 137 ГПК України, є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Учасники судового процесу на власний розсуд обирають як саме їм обґрунтовувати свою позицію при подачі до суду заяви про забезпечення позову і обґрунтованість заяви має вирішуватися судом під час розгляду її по суті, а не на стадії вирішення питання про прийняття чи не прийняття такої заяви.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що оцінка обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу, має здійснюватися господарським судом під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову, наслідком чого буде задоволення відповідної заяви або відмова у її задоволенні.

Таким чином, суд першочергово має з`ясувати відповідність заяви про забезпечення позову вимогам ст. 139 ГПК України для вирішення питання про її прийняття або відмову у прийнятті, невдаючись до оцінки обґрунтованості її доводів (підстав), оскільки право давати таку оцінку виникає у суду при розгляді заяви по суті (ст. 136, 140 ГПК України).

Метою зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову. На відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів Позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів Відповідача. Крім того, фактично цей інститут права зберігає існуючий status quo між сторонами до ухвалення рішення суду по суті спору ( аналогічний правовий висновок наведено у постанові Верховного Суду від 12.09.2022 р. у справі № 911/172/22 ).

Частиною 1 ст. 141 ГПК України передбачено право суду вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків Відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), а тому питання щодо необхідності зустрічного забезпечення може бути вирішено судом після розгляду заяви про забезпечення позову, що не порушує приписів ч. 6 ст. 140 цього Кодексу.

Зважаючи на ч. 4 ст. 141 ГПК України, ухвалення рішення про забезпечення позову без одночасного вирішення судом питання про зустрічне забезпечення не позбавляє заявника права звернутися до суду із клопотанням про зустрічне забезпечення, що може бути подано після застосування судом заходів забезпечення позову. Зазначене відповідає принципу змагальності сторін, закріпленому ст. 13 ГПК України.

Тому розгляд судом заяви про забезпечення позову, яка не містить конкретних пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення, не є порушенням ним п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України, оскільки з метою захисту своїх прав відповідачі не позбавлені можливості звернутися з клопотанням про зустрічне забезпечення у випадку забезпечення позову ( схожий за змістом висновок наведений у постановах Верховного Суду від 12.09.2022 р. у справі № 911/172/22 та від 29.02.2024 р. у cправі № 916/4053/23 ).

Відсутність в заяві конкретних пропозицій щодо зустрічного забезпечення зазначалось місцевим господарським судом як порушення Прокурором п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України.

Враховуючи наведені вище норми процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що місцевий господарський суд, дійшов передчасного висновку про наявність підстав для повернення заяви Прокурора про забезпечення позову на підставі ч. 7 ст. 140 ГПК України через невідповідність її вимогам п. 6 ч.1 ст. 139 цього Кодексу, чим порушив норми процесуального права.

За змістом ч. 3 ст. 271 ГПК України у випадку скасування судом апеляційної інстанції ухвали про залишення позову без розгляду справа передається на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ст. 280 ГПК України).

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга Прокурора підлягає задоволенню частково, ухвала суду першої інстанції від від 16.06.2025 р. у справі № 904/3152/25 - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання щодо прийняття заяви про забезпечення позову.

З огляду на висновок за результатами розгляду апеляційної скарги про направлення справи до суду першої інстанції для вирішення питання щодо прийняття заяви про забезпечення позову судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, підлягають розподілу за результатами розгляду такої заяви в суді першої інстанції.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Керівника Самарівської окружної прокуратури задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2025 р. у справі № 904/3152/25 про повернення без розгляду заяви Керівника Самарівської окружної прокуратури від 12.06.2025 р. про вжиття заходів забезпечення позову - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання щодо прийняття заяви Керівника Самарівської окружної прокуратури від 12.06.2025 р. про вжиття заходів забезпечення позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Чус