ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

05.08.2025 Справа № 917/1268/25

м. Полтава

Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І., при секретарі судового засідання Голик В.М., розглянувши матеріали

за позовною заявою Заступника керівника Миргородської окружної прокуратури, вул. Усика Якова, 9, м. Миргород, Полтавська область, 37600, код ЄДРПОУ

в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах:

1) Полтавської обласної ради, вул. Соборності, 45, м. Полтава, 36014, ;

2) Департаменту освіти і науки Полтавської обласної військової адміністрації, вул. Котляревського, 20/8, м. Полтава, 36000,

до відповідача: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчукгаз-Трейдінг», вул. Героїв Маріуполя, 46, м. Кременчук, Полтавська область, 39601, ;

2) Гадяцький профільний ліцей імені Т.Г. Шевченка (Гадяцький обласний науковий ліцей-інтернат ІІ-ІІІ ступенів імені Є.П.Кочергіна) Полтавської обласної ради, вул. Шевченка, 19, м. Гадяч, Миргородський район, Полтавська область, 37300,

про визнання недійсним додаткових угод до договору, повернення сплачених коштів

за участю представників учасників справи: згідно з протоколом судового засідання

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Полтавської області звернувся Заступник керівника Миргородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: 1) Полтавської обласної ради; 2) Департаменту освіти і науки Полтавської обласної військової адміністрації з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчукгаз-Трейдінг»; 2) Гадяцького профільного ліцею імені Т.Г. Шевченка (Гадяцький обласний науковий ліцей-інтернат ІІ-ІІІ ступенів імені Є.П.Кочергіна) Полтавської обласної ради про про визнання недійсним додаткових угод до договору, повернення сплачених коштів.

Ухвалою від 01.07.2025 позовна заява була залишена без руху відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України. Прокурору надано строк для усунення недоліків позовної заяви - 3 днів з моменту вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

04.07.2025 суд отримав від прокурора заяву про усунення недоліків.

Ухвалою від 09.07.2025 суд відкрив провадження у справі № 917/1268/25 в порядку загального позовного провадження. Цією ж ухвалою суд встановив процесуальні строки для подання заяв по суті: відповідачам для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду, та для подання заперечень до 3 днів з дати отримання від позивача відповіді на відзив; позивачам для подання відповіді на відзив - 5 днів з моменту отримання відзиву.

17.07.2025 суд отримав від співвідповідача - Гадяцького профільного ліцею імені Т.Г. Шевченка (Гадяцький обласний науковий ліцей-інтернат ІІ-ІІІ ступенів імені Є.П.Кочергіна) Полтавської обласної ради заяву про надсилання на його адресу матеріалів щодо позовних вимог у справі № 917/1268/25 з посиланням на ту обставину, що позивач всупереч ст. 42 ГПК України не надіслав йому позовну заяву з додатками.

Зазначені твердження відхиляються судом, а заява задоволенню не підлягає, оскільки згідно з описом вкладення експрес, доданим до позовної заяви, прокурор направив відповідачу - Гадяцькому профільному ліцею імені Т.Г. Шевченка (Гадяцький обласний науковий ліцей-інтернат ІІ-ІІІ ступенів імені Є.П.Кочергіна) Полтавської обласної ради, позовну заяву з додатками поштою 25.06.2025, що підтверджується накладною «Укрпошти» № 924 від 25.06.2025 за адресою: вул. Шевченка, 19, м. Гадяч, Миргородський район, Полтавська область, 37300, яка згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача станом на момент подання позовної заяви.

Окрім цього, як встановлено судом, відповідач має зареєстрований електронний кабінет у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, відповідно з позовною заявою в електронному вигляді може ознайомитися в системі «Електронний суд».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що додаткові угоди по Договору про збільшення ціни за одиницю товару до договору про публічні закупівлі укладені з порушенням п.2 ч. 5 ст. 41 ЗУ «Про публічні закупівлі» та з перевищення максимального ліміту щодо збільшення ціна на 10 %. З огляду вказане, позивач вбачає неефективне використання бюджетних коштів, а тому вважає, що ТОВ «Кременчукгаз-Трейдінг» по договору було надмірно сплачено кошти, які підлягають стягненню з останнього на користь Полтавського обласного бюджету .

Судом встановлено, що на цей час на розгляді Касаційного господарського суду у складі Верховного суду знаходяться справа № 920/19/24 з подібних правовідносин. У цій справі постало питання правомірності укладення додаткових угод про збільшення ціни за одиницю товару до договору про публічні закупівлі. Сторони підвищували ціну не більше ніж на 10% від попередньо визначеної додатковими угодами про збільшення ціни, що призвело до підвищення ціни на 100,75% від тієї, що визначена основним договором.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 29.01.2025 року справа № 920/19/24 передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду (доступна за посиланням - https://reyestr.court.gov.ua/Review/125427008).

В ухвалі від 29.01.2025 Верховний Суд зазначив про таке:

- учасники публічних закупівель фактично мають два варіанта поведінки:

1) запропонований Мінекономіки - під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку за наявності умов, встановлених п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі";

2) висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 - у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі,

- такі підходи до тлумачення п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі" не забезпечують дотримання принципу належного урядування з огляду на їх непослідовність,

- неможливість підняття ціни за одиницю товару більше ніж на 10% від тієї, що встановлена у договорі, створює ризики як для постачальників, які нестимуть матеріальні втрати від реалізації товарів за нижчими цінами, ніж встановлені на ринку, так і для покупців (зокрема, суб`єктів владних повноважень), які у випадку розірвання таких договорів не зможуть забезпечити належну та безперебійну роботу державних та комунальних підприємств,

- на думку колегії суддів, з урахуванням відсутності стабільної ситуації на енергетичному ринку, сторони договору можуть неодноразово збільшувати ціну за одиницю товару не більше ніж на 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку. При цьому, не має змінюватися саме загальна ціна договору, а факт коливання цін має бути належним чином доведений,

- з огляду на це, Верховний Суд вважає, що необхідно відступити (шляхом уточнення) від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, щодо застосування п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі" (у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору),

- підставами для відступу від уже сформованої правової позиції Верховного Суду є:

а) зміна законодавства: Велика Палата Верховного Суду хоч і зробила висновок щодо застосування п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі" в редакції Закону №114-ІХ, втім не робила висновок щодо застосування п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі" в редакції із змінами, внесеними Законом №1530-IX від 03.06.2021;

б) порушення принципу належного урядування з огляду на неоднакове праворозуміння п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону "Про публічні закупівлі": Мінекономіки вважає, що сторони договору про закупівлю можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку за наявності відповідних умов, в той час як Велика Палата Верховного Суду вважає, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі.

Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного суду вважає за необхідне відступити від вказаних висновків.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 09 квітня 2025 року справа № 920/19/24 (провадження № 12-16гс25) (доступна за посиланням - https://reyestr.court.gov.ua/Review/126803149) прийнято до розгляду справу № 920/19/24 за позовом керівника Конотопської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Управління освіти Конотопської міської ради Сумської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетичне партнерство» про визнання недійсними додаткових угод до договору публічної закупівлі та стягнення коштів у сумі 692 623,48 грн за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетичне партнерство» на рішення Господарського суду Сумської області від 26.06.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2024.

На вказану постанову Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2021 у справі № 922/2321/22 також посилається позивач при обґрунтуванні позовних вимог у справі 917/203/25.

Отже, співставляючи порушені перед Великою Палатою Верховного Суду питання і їх важливість для формування єдиної судової практики із питаннями, які першочергово мають бути вирішені судом у справі 917/1268/25, вбачається, що ці справи є подібними і отримання відповідних правових висновків від суду касаційної інстанції прямо впливатиме на результат розгляду даної справи.

Крім того, предмет та обставини справи 917/1268/25, яка зараз розглядається Господарським судом Полтавської області, і справи № 920/19/24, що передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, є подібними, оскільки справи мають однакові правові підстави виникнення спору та заявлені позовні вимоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Тому, на підставі вищевикладеного, необхідно зупинити провадження у справі № 917/1268/25 до закінчення перегляду в касаційному порядку справи у подібних правовідносинах № 920/19/24, що перебуває на розгляді у Верховному Суді.

Керуючись ст. 228, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі № 917/1268/25 до закінчення перегляду Верховним Судом в касаційному порядку справи № 920/19/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Суддя І.І. Пушко