ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2025м. ДніпроСправа № 904/3099/25

Господарський суд Дніпропетровської області

у складі судді Дупляка С.А.,

за участю секретаря судового засідання Євтушенка Д.Є.,

представників учасників справи:

від позивача: Грантовська І.І.;

від відповідача: представник не з`явився;

розглянувши матеріали справи №904/3099/25

за позовом Розівської селищної ради Пологівського району Запорізької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ"

про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

1. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Розівська селищна рада Пологівського району Запорізької області (далі - позивач) звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою від 11.06.2025 за вих. №б/н до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" (далі - відповідач), у якій просить стягнути грошові кошти в сумі 2.050.780,00 грн, сплачені за договором поставки №СК25/203 від 26.12.2022, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань щодо поставки товар, а саме:

1.153.980,00 грн на розрахунковий рахунок UA2043479, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172;

896.800,00 грн на розрахунковий рахунок UA2043479, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172.

Судові витрати позивач просить стягнути з відповідача.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/3099/25 визначено суддю ДУПЛЯКА Степана Анатолійовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2025.

Ухвалою від 13.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Повідомлено учасників справи, що підготовче засідання відбудеться 09.07.2025.

Згідно інформації, що міститься в системі Діловодство спеціалізованого суду, документ в електронному вигляді "ст. 176 Відкриття у ЗАГАЛЬНОМУ" від 13.06.2025 у справі №904/3099/25 (суддя Дупляк Степан Анатолійович) було надіслано одержувачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" до його електронного кабінета. Документ доставлено до електронного кабінета: 13.06.2025 о 20:41, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 08.01.2024 також надсилалася відповідачу на адресу: 49600, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вул. Мандриківська, будинок 47, офіс 206/2, за трек-номером 639.

Зазначена кореспонденція повернулась на адресу господарського суду 23.06.2025 з відміткою про отримання 19.06.2025.

Правильність адреси місця проживання відповідача підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Господарський суд також бере до уваги і те, що ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2025 була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень невідкладно.

Суд вважає за необхідне зазначити, що статтями 42, 43 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; а також повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Сторони мають цікавитися станом відомих їм судових проваджень.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частина третя статті 13 ГПК України).

Згідно частини четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21, ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Так, суд встановив, що ухвала від 13.06.2025 вважається врученою відвідачу коли зазначена кореспонденція повернулась на адресу господарського суду 23.06.2025 з відміткою про отримання 19.06.2025.

Відповідачу(ам) в ухвалі від 13.06.2025 встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач(і) має(ють) право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 165 ГПК України, власні заяви чи клопотання, подання яких передбачене положеннями ГПК України, (у разі наявності), а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 165 ГПК України одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду копія відзиву та доданих до нього документів, в т.ч. заяв чи клопотань, відповідач(і) зобов`язаний(і) надіслати іншим учасникам справи, докази чого надати суду разом з відзивом (розрахунковий чек, опис вкладення до цінного листа).

Крім цього, відповідачу(ам) роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем(ами) відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Отже, строк для подачі відзиву відповідачем тривав до 04.07.2025.

Станом на час винесення рішення відзив відповідачем не надано.

Ухвалою від 09.07.2025 відкладено підготовче засідання у справі до 23.07.2025.

Ухвалою від 23.07.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.08.2025.

В судовому засіданні 06.08.2025 представник позивача надав усні пояснення у справі, відповів на запитання суду, просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання 06.08.2025 не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Згідно зі ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, та зважаючи на процесуальні строки розгляду справи, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності вказаних представників.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийняв рішення у справі.

З урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Дніпрі у Господарському суді Дніпропетровської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. А тому, справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Стислий виклад позиції позивача

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №СК25/203 від 26.12.2022 в частині повернення вартості неотриманого бензину.

Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач відзив на позов не надав.

2. ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Предметом доказування у справі, відповідно до ч. 2 ст. 76 ГПК України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У даному випадку до предмета доказування входять обставини: укладання договору; оплати товару; поставки товару; наявності чи відсутності підстав для стягнення заборгованості та нарахованих на неї трьох процентів річних та інфляційних втрат; правомірності заявлених позовних вимог.

Суд встановив, що 26.12.2022 між Розівською селищною радою Пологівського району Запорізької області (далі - позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" (далі відповідач, постачальник) був укладений договір поставки №СК25/203 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність товари, а покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар.

Найменування товару згідно накладних на товар: Бензин А-95, Дизельне паливо Energy код за ДК 021:20-9 - Нафта і дистилянти (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 1.3., 1.4., 1.5. договору передбачено, що одиниця вимірювання: літр. Кількість: згідно накладних на товар. Відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-карти) на отримання товару відповідно «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1445 від 20.12.1997.

Товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем по кількості і якості з моменту фактичного отримання товару згідно умов договору (п. 2.1. договору).

Пунктом 3.1. договору встановлено, що ціна 1 літра товару: згідно накладних на товар.

Загальна сума договору: 2.050.780,00 грн (два мільйони п`ятдесят тисяч сімсот вісімдесят гривень), у тому числі ПДВ 7% (відповідно до постанови КМУ від 17.03.2022 та пункту 82 підрозділу 2 Розділу ХХ Податкового кодексу України) (п. 3.2. договору).

Відповідно до п. 4.2. договору оплата товару здійснюється покупцем шляхом перерахування коштів на вказані в накладній реквізити постачальника.

Строк поставки товарів - до закінчення терміну дії довірчого документу (скретч картки) (п. 5.1 договору).

Пунктом 5.2.1. договору передбачено, що передача покупцю товару за цим договором здійснюється на АЗС постачальника шляхом заправки автомобілів покупця при пред`явлені довіреними особами покупця скретч-картки.

Скретч-картка є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного на карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скретч-картках вважаються виконаними, при цьому постачальник не може передати покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в скретч-картці (п. 5.5.2 договору).

Умови постачання товару - самовивезення. Покупець зобов`язується отримати товар на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений в довірчому документі (п.5.3. договору).

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання сторонами та його скріплення печатками сторін (за умови наявності печатки у сторін) (п. 10.1. договору).

На виконання умов договору сторонами підписано та скріплено печатками видаткова накладна на загальну суму 2.050.780,00 грн також складена специфікація, а саме:

- видаткова накладна №0025/0000503 від 30.12.2022 на суму 2.050.780,00 грн на поставку дизпалива та бензину А-95 та специфікація №0025/0000503-С до видаткової накладної відповідно до якої позивачу було передано дизпаливо Energy, скретч-картка УкрДТ20л, номіналом 20 л. у кількості 1200 штук; бензин А-95, скретч-картка УкрА95 10л., номіналом 10 л. у кількості 1450 штук; бензин А-95, скретч-картка УкрА95 15 л., номіналом 15 л. у кількості 1 штука.

Позивач здійснив повну оплату за товар на виконання умов договору, що підтверджується платіжними дорученнями від 26.12.2022 № 2 на суму 1.153.980,00 грн, від 26.12.2022 № 3 на суму 896.800,00 грн.

Як у позові зазначає позивач, відповідач (постачальник), в односторонньому порядку необґрунтовано припинив поставку товарів: станом на момент подання позову в межах м. Запоріжжя жодна автозаправна станція «АВІАС», яка належить до мережі постачальника, не здійснює відпуск пального, у тому числі за скретч-картками «АВІАС». Це підтверджується як відмовами працівників АЗС у відпуску пального, так і технічною неможливістю його отримання. Зазначені обставини зафіксовані у відповідних актах, доповідній записці, фото- та відеоматеріалами.

У зв`язку з такими діями відповідача позивач фактично позбавлений можливості реалізувати своє право на отримання оплаченого товару на загальну суму 2.050.780,00 грн. Ця обставина істотно впливає на можливість реалізації переданих відповідачем скретч-карток, які є довірчими документами для отримання товару виключно через мережу АЗС «АВІАС».

Крім того, з відкритих офіційних джерел, зокрема з Єдиного державного реєстру судових рішень позивачу стало відомо, що ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АВІАС» визнано банкрутом та відкрито відповідну ліквідаційну процедуру відповідно до постанови Господарського суду Дніпропетровської області від 6 травня 2024 року у справі №904/6005/23.

З метою досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу листи від 25.02.2025 № 266 та від 16.04.2025 № 523 з проханням повернення коштів, сплачених за товар. Зазначені звернення залишено без відповіді та без вжиття відповідачем заходів для задоволення висунутих у них претензій.

Листи були направлені рекомендованими поштовими відправленнями з повідомленням про вручення, що підтверджується відповідними поштовими квитанціями та повідомленнями про вручення. Крім того, вказані листи були надіслані на електронну адресу відповідача, що підтверджується скріншотами про відправку.

Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, заборгованість за неотриманим дизпаливом та бензином складає 2.050.780,00 грн.

Наведені вище обставини і зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Предметом спору у даній справі є вимоги позивача до відповідача про стягнення 2.050.780,00 грн заборгованості.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина перша статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (частини 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

У відповідності до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст.530 Цивільного кодексу України).

За умовами договору передбачено можливість отримання позивачем оплаченого ним товару шляхом пред`явлення ним на АЗС скетч-картки на відповідну кількість літрів палива. Тобто, придбаний позивачем товар за договором у вигляді дизпалива та бензину А-95 у кількості 38.515 літрів перебуває у відповідача і поставка його здійснюється шляхом заправлення автомобілів позивача після пред`явлення довірчих документів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у повному обсязі виконано прийняті на себе зобов`язання із своєчасної та повної оплати за товар, який мав бути використаний позивачем шляхом обміну у мережах АЗС оплачених скретч-карт.

Згідно частин першої, другої ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права випливає, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Судом встановлено, що позивачем було направлено відповідачу листи від 25.02.2025 №266 та від 16.04.2025 № 523 з проханням повернення коштів, сплачених за товар. Зазначені звернення залишено без відповіді та без вжиття відповідачем заходів для задоволення висунутих у них претензій.

Листи були направлені рекомендованими поштовими відправленнями з повідомленням про вручення, що підтверджується відповідними поштовими квитанціями та повідомленнями про вручення. Крім того, вказані листи були надіслані на електронну адресу відповідача, що підтверджується скріншотами про відправку.

Таким чином, у зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань з поставки товару у повному обсязі, у позивача виникло право вимагати повернення сплаченої передоплати за поставлений товар як після закінчення терміну дії договору (31.12.2022), так і після спливу семиденного строку з моменту отримання вимоги (11.03.2025).

В установлений договором строк, відповідач свої зобов`язання з поставки товару не виконав.

Доказів поставки товару станом на дату звернення з позовом відповідач суду не надав, доводів, наведених в обґрунтування позову, не спростував.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення передоплати в сумі 2.050.780,00 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Разом з тим суд зазначає, що факт підписання сторонами видаткової накладної №0025/0000503 від 30.12.2022 не свідчить про факт передачі відповідачем товару позивачу, а лише підтверджує факт передачі талонів, які надавали позивачу право на отримання відповідної кількості товару у майбутньому.

Отже, з моменту передання відповідачем за видатковою накладною скретч-карток на пальне позивачу останній набув право на отримання дизпалива та бензину в об`ємах, які зазначені у видатковій накладній №0025/0000503 від 30.12.2022.

Передача талонів на пальне (скретч-картки), які підтверджують право на отримання товару (а не сам факт його отримання), не звільняє відповідача від обов`язку передати позивачу придбаний ним згідно договору товар, а саме: дизпаливо Energy, скретч-картка УкрДТ20л, номіналом 20 л. у кількості 1200 штук; бензин А-95, скретч-картка УкрА95 10л., номіналом 10 л. у кількості 1450 штук; бензин А-95, скретч-картка УкрА95 15 л., номіналом 15 л. у кількості 1 штука у загальній кількості 38.515 літрів.

З підстав викладеного, з огляду на відсутність в матеріалах справи заперечень відповідача щодо позовних вимог, доказів поставки товару, а також відсутність доказів повернення сплачених у якості передоплати за товар грошових коштів у розмірі 2.050.780,00 грн, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Судові витрати

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73 - 79, 86, 129, 233, 238, 240, 241, 252 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" (49600, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вул. Мандриківська, будинок 47, офіс 206/2; ідентифікаційний код 39821153) на користь Розівської селищної ради Пологівського району Запорізької області (70302, Запорізька область, Пологівський район, селище міського типу Розівка(з), вул. Каштанова, будинок 14; ідентифікаційний код 20478637) 1.153.980,00 грн (один мільйон сто п`ятдесят три тисячі дев`ятисот вісімдесят грн 00 к.) заборгованості (на розрахунковий рахунок UA2043479, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172), 896.800,00 грн (вісімсот дев`яносто шість тисяч вісімсот грн 00 к.) заборгованості (на розрахунковий рахунок UA2043479, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172), 24.609,36 грн (двадцять чотири тисячі шістсот дев`ять грн 36 к.) судового збору (на розрахунковий рахунок UA0043479, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 06.08.2025.

Суддя С.А. Дупляк