ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2025 р. Справа№ 910/9545/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Тарасенко К.В.

Кравчука Г.А.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 07.08.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 24.04.2025 (повний текст складено та підписано 13.05.2025)

у справі №910/9545/24 (суддя Васильченко Т.В.)

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Приватного акціонерного товариства "Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури "Дніпрозв`язок"

про стягнення 3 057 305,86 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури "Дніпрозв`язок" (далі - відповідач) про стягнення 3057305,86 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач всупереч умовам договору №311981 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 19.10.2018 не виконав свої зобов`язання за договором в частині повної та своєчасної оплати спожитої теплової енергії, у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення основний борг у розмірі 2 104 293,35 грн, інфляційні втрати у розмірі 785 201,71 грн та 3% річних у розмірі 167 810,80 грн.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2025 призначено у справі №910/9545/24 судову експертизу.

Проведення судової експертизи доручено Київському відділенню Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса.

На вирішення судових експертів поставлено питання:

Чи відповідають формули, зазначені КП "Київтеплоенерго" в Механізмі розрахунку коефіцієнтів зміни розміру нарахувань за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у зв`язку із щомісячною зміною ціни природного газу для категорій споживачів (крім населення, бюджетних установ, релігійних організацій), вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1209 "Деякі питання нарахування (визначення) плати за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у зв`язку із зміною ціни природного газу"?

Чи підтверджується документально заявлений у позовних вимогах позивача розмір заборгованості у сумі 2104293,35 грн за поставлену відповідачу теплову енергію за період з 22.11.2021 по 24.02.2022 за договором №311981 від 18.10.2018 р. з урахуванням дотримання вимог Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1209?".

Провадження у справі №910/9545/24 зупинено на час проведення експертизи.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд виходив з того, що з метою з`ясування всіх обставин, що складають предмет доказування у справі, ураховуючи необхідність наявності спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, наявні підстави для призначення судової експертизи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із винесеною ухвалою суду, Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу від 24.04.2025 у справі №910/9545/24, а справу направити для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржувана ухвала постановлена місцевим судом з порушенням норм процесуального права. При цьому скаржник стверджує, що ним в якості доказів було долучено до матеріалів справи висновок експерта, відповідно до якого було підтверджено розмір заборгованості відповідача.

Узагальнені доводи та заперечення відповідача

14.07.2025 через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив викладені в ній доводи, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відповідач у відзиві наголошує, що оскільки суть даного спору зводиться не до встановленого органом місцевого самоврядування тарифу на теплову енергію та вартості спожитої теплової енергії, а до необгрунтованих і незаконих, на переконання відповідача, коефіцієнтів перерахунку 2,79; 2,22; 2,81; 2,68 та 1,05; 2,11; 2,69; 1,86, питання перевірки вірності розрахунку яких перед експертами позивач не ставив, відповідач керуючись ст. 99 ГПК України подав до Господарського суду м. Києва клопотання про призначення економічної експертизи

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2025 апеляційну скаргу у справі №910/9545/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Коробенко Г.П., судді: Кравчук Г.А., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2025 витребувано у Господарського суду міста Києва справу №910/9545/24 та відкладено вирішення питання щодо подальшого руху справи.

03.07.2025 матеріали справи №910/9545/24 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.04.2025 у справі №910/9545/24. Судове засідання призначено на 07.08.2025.

04.08.2025 на адресу суду від позивача надійши додаткові пояснення, які були озвучені представником у судовому засіданні 07.08.2025.

У судовому засіданні 07.08.2025 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників сторін

У судове засідання 07.08.2025 з`явились представники сторін, які надали свої пояснення.

Представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.04.2025 у справі №910/9545/24, а справу направити для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Представник відповідача заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів сторін

Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та надані сторонами пояснення, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з такого.

Виходячи зі змісту статті 99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Відповідно до статті 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

У відповідності до розділу 1.2. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (надалі - Інструкція про призначення та проведення судових експертиз) основними видами експертизи є економічна експертиза.

Економічна експертиза включає дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності; дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій, дослідження документів фінансово-кредитних операцій.

Головними завданнями дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності є: установлення документальної обґрунтованості розміру нестачі або надлишків товарно-матеріальних цінностей і грошових коштів, періоду і місця їх утворення; установлення документальної обґрунтованості оформлення операцій з одержання, зберігання, виготовлення, реалізації товарно-матеріальних цінностей, в тому числі грошових, основних засобів, надання послуг; установлення документальної обґрунтованості відображення в обліку грошових коштів, цінних паперів; установлення документальної обґрунтованості відображення в обліку операцій з нарахування та виплати заробітної плати, інших виплат; установлення відповідності чинному законодавству відображення в податковому обліку валового доходу та валових витрат за фінансово-господарськими операціями,що підлягають оподаткуванню податком на прибуток;установлення відповідності чинному законодавству відображення в податковому обліку податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість;установлення недоліків в організації бухгалтерського обліку контролю,які сприяли або могли сприяти завданню матеріальних збитків або перешкоджали її своєчасному виявленню.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Дульський проти України" від 01.06.2006 (заява №61679/00), зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, зокрема вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 902/834/20, від 13.08.2021 у справі № 917/1196/19, від 30.09.2021 у справі № 927/110/18, від 23.12.2021 у справі № 5015/45/11 (914/1919/20).

Алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить у першу чергу від позиції сторін спору, а також доводів і доказів, якими вони обґрунтовують свою позицію. Всі юридично значущі факти, які складають предмет доказування, визначають фактичний склад у справі, що формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права. Підстави вимог і заперечення осіб, які беруть участь у справі, конкретизують предмет доказування, який може змінюватися в процесі її розгляду.

Згідно з частиною першою статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Відповідно до частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін.

За змістом статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу. Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Як встановлено судом, між сторонами виник спір щодо наявності або відсутності у Приватного акціонерного товариства "Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури "Дніпрозв`язок" заборгованості по договору №311981 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 19.10.2018 в частині повної та своєчасної оплати спожитої теплової енергії за період з 22.11.2021 по 24.02.2022 у загальному розмірі 2104293,35 грн, що була розрахована Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на підставі положень постанови Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1209 "Деякі питання нарахування (визначення) плати за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у зв`язку із зміною ціни природного газу".

У свою чергу, відповідач вважає, що формули, використані КП "Київтеплоенерго" для розрахунку коефіцієнтів перерахунку розміру вартості за теплову енергію у спірний період, не відповідають положенням постанови Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 №1209, оскільки постанова встановлює чіткий порядок та алгоритм обчислення таких коефіцієнтів з урахуванням фактичної зміни ціни природного газу, тоді як позивач застосовує власні формули, не передбачені безпосередньо у постанові КМУ від 10.11.2021 №1209, і не надає належного документального підтвердження джерел отримання первинних даних та порядку обчислення розрахованих коефіцієнтів, які були застосовані позивачем для обрахунку заборгованості відповідача.

Задовольняючи клопотання відповідача про призначення експертизи, суд першої інстанції враховуючи обставини, які підлягають з`ясуванню та мають значення для справи, а також те, що в даній справі необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, призначив судову експертизу, проведення якої доручив Київському відділенню Національного наукового центру "Інституту судових експертиз ім. засл. проф. М. С. Бокаріуса".

Крім того, місцевий господарський суд обґрунтовано зазначив, що долучений позивачем до позову висновок експертизи від 17.07.2024 №4319/24-71/4320/24-72, не дає можливості у повній мірі встановити обставини справи, які підлягають з`ясуванню та мають значення для справи, адже означений висновок не досліджував питання пов`язані із встановленням формул та коефіцієнтів перерахунків згідно Механізму розрахунку коефіцієнтів затверджених Радою адміністрації КП "Київтеплоенерго", що, у свою чергу, прямо впливає на формування вартості теплової енергії, яка була розрахована та заявлена позивачем до стягнення та заперечується відповідачем у повній мірі, що свідчить про наявність спору в частині суми заявленого боргу.

У зв`язку з викладеним, доводи апелянта, наведені в апеляційній скарзі стосовно того, що наданий ним висновок експертизи підтверджує розмір заборгованості відповідача, колегія суддів відхиляє, як безпідставні та такі, що суперечать наявним в матеріалах справи доказам та встановленим судом обставинам. Натомість наявність суперечностей між сторонами в частині суми заявленого боргу, вирішити які без залучення експертів, які мають спеціальні знання у необхідній сфері неможливо, й стала підставою для реалізації відповідачем наданих йому процесуальним законом прав на звернення до суду з клопотанням про призначення судової експертизи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках: призначення судом експертизи. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється на час проведення експертизи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі №910/9545/24.

Отже, враховуючи те, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій ніж право, про що вказано судом вище, а також стороною не надано висновок експерта з цих самих питань, у колегії суддів відсутні підстави для висновку про порушення судом першої інстанції вищевказаних норм процесуального права при призначенні у справі судової експертизи.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, викладених вище. При цьому судом апеляційної інстанції враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч.1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що твердження апелянта про допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, а застосування місцевим господарським судом норм процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваної ухвали.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 267-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.04.2025 у справі №910/9545/24 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго".

Матеріали справи №910/9545/24 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 11.08.2025

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді К.В. Тарасенко

Г.А. Кравчук