ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2025 р. Справа№ 910/15502/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Владимиренко С.В.

Євсікова О.О.

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників:

від позивача:Українець О. П.

від відповідача-1: не з`явились

від відповідача-2: не з`явились

від третьої особи: не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 20.05.2025 (ухвалу складено та підписано 20.05.2025) (про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову)

у справі № 910/15502/24 (суддя Блажівська О.Є.)

за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк"

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАЛКОН ОЙЛ";

2. ОСОБА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Міністерство фінансів України

про стягнення 1 541 931, 26 грн

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

В грудні 2024 року Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАЛКОН ОЙЛ" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" заборгованість, яка виникла з кредитного договору № 40750856-КД-2 від 09.08.2023, а саме: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 715029,35 грн., заборгованість за процентами у розмірі 111872,55 грн. та заборгованість перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією у розмірі - 715029,36 грн.

13.05.2025 Акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк" звернулося до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просило накласти арешт у межах ціни позову - 1 541 931, 26 грн на грошові кошти, які знаходяться на рахунках в банківських установах та на транспортний засіб RENAULT T, 10837, (2014), який належить ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФАЛКОН ОЙЛ ГРУП" адреса Україна, 04119, місто Київ, вул. Пріорська, будинок 14, офіс 17,).

Заяву про забезпечення позову обґрунтовано неналежним виконанням ТОВ "ФАЛКОН ОЙЛ ГРУП" своїх зобов`язань за кредитним договором 40750856-КД-2, зокрема, припинено вносити щомісячні платежі. З моменту пред`явлення позовної заяви та на момент пред`явлення заяви про забезпечення позову товариством заборгованість не погашена, Отже, на думку позивача, існує обґрунтоване припущення, що невжиття заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача АТ КБ "ПриватБанк".

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.05.2025 у справі № 910/15502/24 відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалу суду мотивовано тим, що саме по собі існування заборгованості відповідача перед позивачем внаслідок порушення ТОВ "ФАЛКОН ОЙЛ ГРУП" умов кредитного договору №40750856-КД-2 від 09.08.2023 не є безумовною обставиною ухилення відповідача від виконання судового рішення у цій справі у разі задоволення позовних вимог.

Короткий зміст апеляційної скарги та її доводів.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду міста Києва від 20.05.2025 у справі № 910/15502/24, Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, зокрема, ст.ст. 137, 236 ГПК України, ухвалити нове рішення, яким заяву про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

При цьому скаржник посилається на те, що на момент пред`явлення апеляційної скарги заборгованість не погашена, відчуження відповідачем майна, про яке йдеться у заяві, до моменту відкриття виконавчого провадження, може унеможливити виконання рішення у справі.

Позиції інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу Міністерство фінансів України просить суд врахувати викладені у ньому пояснення та здійснити розгляд справ без участі його представника.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2025 (колегія суддів: головуючий Ходаківська І.П., судді Владимиренко С.В., Демидова А.М.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" на ухвалу господарського суду міста Києва від 20.05.2025 по справі №910/15502/24. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" на ухвалу господарського суду міста Києва від 20.05.2025 по справі № 910/15502/24 в засіданні суду на 06.08.2025.

Ухвалою Північного апеляційного суду від 01.07.2025 заяву судді Демидової А.М. про самовідвід від розгляду справи № 910/15502/24 задоволено. Матеріали апеляційної скарги у справі № 910/15502/24 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 ГПК України.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1574/25 від 02.07.2025 у справі № 910/15502/24призначено повторний автоматизований розподіл.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2025 справу № 910/15502/24 передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Владимиренко С.В., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного суду від 03.07.2025 прийнято до провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" на ухвалу господарського суду міста Києва від 20.05.2025 по справі № 910/15502/24 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Ходаківська І. П., судді: судді: Владимиренко С.В., Євсіков О.О. призначено до розгляду апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" на ухвалу господарського суду міста Києва від 20.05.2025 у справі № 910/15502/24 у судовому засіданні на 05.08.2025.

Присутній у судовому засіданні 05.08.2025 представник позивача підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити.

Інші учасники справи явку своїх представників у судове засідання 05.08.2025 не забезпечили. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Клопотання Міністерство фінансів України про розгляд справи без участі його представника судом задоволено, оскільки участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком учасника справи, яке використовується ним на власний розсуд.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

Згідно з частинами 1, 2 статті 136 ГПК господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 4 статті 137 ГПК).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Виходячи з положень статей 136, 137 ГПК України, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків від заборони відповідачу здійснювати певні дії. Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21.10.2021 у справі № 910/20007/20, від 20.07.2020 у справі № 914/2157/19, від 14.01.2019 у справі № 909/526/19, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Заяву про вжиття заходів забезпечення позову обґрунтовано тим що, ТОВ "ФАЛКОН ОЙЛ ГРУП" не виконує свої зобов`язання за кредитним договором 40750856-КД-2, зокрема, ним припинено щомісячні платежі. З моменту пред`явлення позовної заяви та на момент пред`явлення заяви про забезпечення позову товариством заборгованість не погашена. Отже, на думку позивача, існує обґрунтоване припущення, що невжиття заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача АТ КБ "ПриватБанк".

Згідно з пунктами 2, 5 частини 3 статті 2 ГПК України одними з основних засад (принципів) господарського судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та диспозитивність.

Суд апеляційної інстанції зважає на те, що заява позивача про забезпечення позову фактично обґрунтована тими ж доводами, що і позовна заява.

Разом з тим, заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само, як і не містить документального обґрунтування наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

При цьому суд апеляційної інстанції вважає слушним зауваження суду першої інстанції про те, що сам по собі факт наявності за заборгованості відповідача перед позивачем внаслідок порушення умов кредитного договору №40750856-КД-2 від 09.08.2023 не свідчить про ухилення відповідача від виконання судового рішення у цій справі у разі задоволення позовних вимог.

Позивачем також не надано суду будь-яких доказів, які б свідчили про дійсний фінансовий стан відповідача, а також доказів, якими б підтверджувалась реальна загроза неможливості виконання судового рішення в зв`язку з відсутністю у відповідача грошових коштів.

З огляду на зазначене вище, вмотивованим є висновок господарського суду першої інстанції, що позивачем не наведені достатньо обґрунтовані підстави того, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, а тому правомірно відмовлено в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Судові витрати

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за результатами розгляду апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 271, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 20.05.2025 у справі №910/15502/24 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повна постанова складена 11.08.2025.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді С.В. Владимиренко

О.О. Євсіков