СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року м. Харків Справа № 905/323/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Стойка О.В., суддя Медуниця О.Є. , суддя Попков Д.О.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Донецька область, м. Слов`янськ на рішення Господарського суду Донецької області від 20.05.2025 у справі №905/323/25

за позовом Донецького обласного центру зайнятості, Донецька область, м. Краматорськ

до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Донецька область, м. Слов`янськ

про стягнення 82777,35 грн.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025року Донецький обласний центр зайнятості (далі- Позивач) звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - Відповідач) про стягнення суми завданої майнової шкоди в розмірі 82777,35 грн., а також відшкодування сплаченого судового збору за розгляд цієї справи.

Рішенням господарського суду Донецької області від 20.05.2025року позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Відповідач, не погодившись з вищезазначеним рішенням звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, за змістом якої просив рішення скасувати та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Відповідач зазначає, що судом першої інстанції не було в повному обсязі досліджено всі обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, а саме:

- Позивач не довів, а суд першої інстанції не встановив наявність усіх елементів складу господарського правопорушення, необхідного для стягнення майнової шкоди;

- судом першої інстанції не досліджено, що нормами Закону України «Про зайнятість населення» (п.2 ч. 2 ст. 44) передбачено, що зареєстровані безробітні зобов`язані, зокрема, інформувати територіальний орган, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у ч. 1 ст. 44 цього Закону і обов`язок повідомлення Позивача про наявність права на пенсію покладений саме на фізичну особу.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду у справі №905/323/25 від 09.06.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відповідача на означене судове рішення та встановлено строк учасникам справи для надання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи у строк до 20.06.2025р. (включно). Вказаною ухвалою повідомлено учасників справи про розгляд апеляційної скарги без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) в світлі частини 10 статті 270 ГПК України, оскільки ціна позову в означеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач надіслав на адресу суду відзив на апеляційну скаргу, на підставі якого заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважав рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а зазначені в апеляційній скарзі доводи вже були спростовані судом першої інстанції.

Враховуючи положення ч. ч. 13, 14 ст. 8 ГПК України, фіксація розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду підлягає залишенню без змін, виходячи із наступного.

Рішенням господарського суду в межах даної справи встановлені наступні обставини:

- звернення 19.05.2021 громадянина ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Покровського міського центру зайнятості Донецької області за сприянням у працевлаштуванні;

-надання громадянину ОСОБА_1 статусу безробітного з призначенням допомоги по безробіттю з 19.05.2021 до 19.12.2021 (включно) у загальному розмірі 61935,42 грн., що підтверджується наказом Покровського міського центру зайнятості від 19.05.2021 № НТ210519;

- припинення з 20.12.2021 виплат по безробіттю через дворазову відмову ОСОБА_1 від пропозицій роботи;

- повторне звернення ОСОБА_1 до Слов?янського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні;

-повторне надання ОСОБА_1 на підставі особистої заяви, сформованої та поданої через портал «Дія» статусу безробітного, з призначенням допомоги по безробіттю з 31.05.2024 до 28.08.2024 (включно) у загальному розмірі 20841,93 грн,;

- створення Краматорської та Покровської філії Донецького обласного центру зайнятості, які на теперішний час надають соціальні послуги клієнтам Державної служби зайнятості, в тому числі зареєстрованим безробітним, які на момент реорганізації перебували на обліку у Слов`янському МЦЗ та Покровському МЦЗ на підставі наказів Міністерства економіки України від 05.03.2024 No 5923 «Про реорганізацію державних установ Державної служби зайнятості» (зі змінами), Донецького обласного центру зайнятості від 02.10.2024 No 1177 «Про утворення філій Донецького обласного центру зайнятості»;

- проведення Позивачем розслідування страхового випадку, в результаті якого складено акти від 26.12.2024 за No 26122024/007/РЗО (Краматорська філія Донецького обласного центру зайнятості) та від 02.01.2025 за No 1/141-12-25 (Покровська філія Донецького обласного центру зайнятості), за результатами якого стало відомо, що ОСОБА_1 призначено пенсію за віком;

- припинення реєстрації ОСОБА_1 з 26.12.2024 у зв`язку з призначенням пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, що підтверджується наказом Краматорської філії Донецького обласного центру зайнятості від 26.12.2024 No НТ241226;

- виявлення в ході проведення розслідування страхового випадку Краматорською

Покровською філіями Донецького обласного центру зайнятості звернення ОСОБА_1 25.03.2021 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - ГУ ПФУ в Донецькій області) із заявою про призначення пенсії незалежно від віку згідно ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та отримання 31.03.2021 ним рішення про відмову в призначенні пенсії за віком від 27.03.2021, яке у подальшому оскаржив в суді (справа No 200/5454/21), яке залишилось без виконання, що змусило ОСОБА_1 знову звернутися до суду за захистом своїх порушених прав (справа № 200/4542/22, №200/1585/24);

-перебування ОСОБА_1 на обліку у вищезазначеному управлінні, як отримувача пенсії за віком з 25.03.2021 на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16.05.2024 No 200/1585/24, що підтверджується відповіддю Відділу обслуговування громадян No 1 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Донецькій області від 23.12.2024 No 0500/0204-8/123456;

-направлення Позивачем 30.12.2024 Відповідачу претензії про добровільне повернення коштів на суму 20841 грн. 93 коп. та 11.02.2025 про добровільне повернення коштів на суму 61935 грн 42 коп., у задоволенні яких Відповідач відмовив.

Зазначені обставини сторонами не оспорюються.

Позивач стверджує, що саме внаслідок прийняття Відповідачем неправомірних рішень про відмову у призначенні пенсії за віком, надали змогу отримати громадянину ОСОБА_1 за період з 19.05.2021 по 19.12.2021 та з 31.05.2024 по 29.08.2024 допомоги по безробіттю в сумі 82777 грн 35 коп.

Відповідач в суді першої інстанції заперечував проти позову, зазначаючи наступне:

- станом на час призначення та отримання допомоги по безробіттю в періоди 19.05.2021-19.12.2021 та 31.05.2024-29.08.2024 ОСОБА_1 не мав статусу пенсіонера, адже пенсію призначено ГУ ПФУ в Донецькій області лише 07.10.2024;

- при зверненні до Позивача заявнику було відомо та він усвідомлював той факт, що в нього наявне право на пенсію починаючи з 25.03.2021 (що підтверджується зверненням до суду у квітні 2021 року), однак, незважаючи на зазначене, ОСОБА_1 не повідомив працівників Покровського МЦЗ про дані обставини.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність усіх складових елементів порушення господарського зобов`язання, оскільки внаслідок неправомірних дій Відповідача ОСОБА_1 своєчасно не отримав призначення пенсійного забезпечення, яке йому гарантовано чинним законодавством, а Позивач безпідставно здійснив їй виплату допомоги по безробіттю, як особі, яка не має будь яких доходів, за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, що свідчить про наявність причинно- наслідкового зв`язку між незаконними діями Пенсійного фонду України та понесеними Позивачем збитками, що призвели до безпідставного нарахування та виплати гр. ОСОБА_1 допомоги по безробіттю у період з 19.05.2021 по 19.12.2021 та з 31.05.2024 по 29.08.2024 сумі 82777 грн 35 коп.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги такими, що їх не спростовують, виходячи з наступного.

Стаття 11 Цивільного кодексу України встановлює, що однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральноїишкоди іншій особі.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди передбачені у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до статті 1173 Цивільного кодексу України шкода завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Таким чином, на відміну від загальної норми статті 1166 Цивільного кодексу України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправної поведінки, наявності шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вини заподіювача шкоди), спеціальна норма статті 1173 ЦК України передбачає відшкодування шкоди незалежно від вини державного органу та його посадової або службової особи.

Відповідно до частини першої статті 107 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов`язків з адміністративного управління

Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом.

Отже, необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох елементів цивільного правопорушення: неправомірні дії цього органу; наявність шкоди; причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

Довести наявність цих елементів має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 Цивільного кодексу України.

При цьому неправомірність рішення, дій або бездіяльності органу державної влади має підтверджуватись відповідним рішенням суду, яке буде мати преюдиціальне значення для справи про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Аналогічна правова позиція щодо застосування приписів статей 1166 та 1173 Цивільного кодексу України та статті 107 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у подібних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №915/282/17, від 18.06.2018 у справі №904/1284/17, від 09.07.2018 у справі №921/202/17-г/4, від 07.12.2018 у справі №922/3435/17.

Суб`єктами відповідальності, відповідно до статті 1173 Цивільного кодексу України, є органи державної влади або місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 №280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з пунктом 7 зазначеного Положення Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

З огляду на викладене, Пенсійний фонд є органом виконавчої влади, тобто суб`єктом відповідальності в розумінні статті 1173 Цивільного кодексу України.

Сторони у цій справі підтверджують, що 25.03.2021 ОСОБА_1 звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії незалежно від віку згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області 27.03.2021 прийняло рішення про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком у зв`язку з відсутністю права на пенсію.

Не погодившись із вищезазначеним рішенням ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень веб-портала Судова влада України, які є офіційними та загальнодоступними для безкоштовного цілодобового перегляду відповідно до Закону України Про доступ до судових рішень,

Донецьким окружним адміністративним судом прийнято рішення від 29.06.2021 № 200/5454/21, яким визнано протиправним та скасовано рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 1988 від 27.03.2021 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії; зобов`язано Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу: періоди роботи в ПрАТ ШУ «Покровське» з 01.04.2024 по 29.06.2004, з 27.09.2004 по 12.09.2005, 01.05.2005 по 31.12.2015, з 25.12.2006 по 11.01.2021, до страхового стажу: період навчання з 01.01.2004 по 31.03.2004; зобов`язано розглянути повторно заяву ОСОБА_1 від 25.03.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням його правової оцінки.

Зазначене вище судове рішення набрало законної сили 09.09.2021 та є чинним.

Доказів зворотного не надано.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/5454/21 від 30.11.2021 року, виправлено описку, допущену в резолютивній частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року у справі № 200/5454/21, замість: « 01 травня 2005 року по 31 грудня 2015 року» вважати вірним: « 01 травня 2015 року по 31 грудня 2015 року».

Також з Реєстру судових рішень відомо, що 29.12.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Не погодившись з такими діями відповідача, ОСОБА_1 знов звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом за захистом своїх прав.

Згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.03.2022 у справі № 200/4542/22 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про рішення протиправним та його скасування, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 29.12.2021 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.03.2021 про призначення пенсії за віком та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду по справі №200/4542/22 від 09.05.2023 року, постановлено: апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задовольнити частково. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2023 року у справі № 200/4542/22 змінити в мотивувальній частині, а в іншій частині залишити без змін.

Вказане судове рішення набрало сили 09.05.2023 і є чинним.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, за результатом повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 25.03.2021 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.01.2023 року по справі №200/4542/22, прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії незалежно від віку від 18.05.2023 року №84.

Не погодившись з рішенням відповідача, ОСОБА_1 знов звернувся з адміністративним позовом до Донецького окружного адміністративного суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16.05.2024 по справі № 200/1585/24, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2024, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення №84 від 18.05.2023 та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №84 від 18.05.2023.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 з 25.03.2021 року пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року із зарахуванням до його пільгового стажу за Списком №1: період навчання з 01.09.2003 по 31.03.2004 року та 30.06.2004 року; період проходження строкової військової служби з 18.11.2005 по 02.11.2006 року; до пільгового стажу на підземних роботах відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 року «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років» періодів роботи в ПрАТ ШУ «Покровське»: з 01 квітня 2004 по 29 червня 2004 року, з 27 вересня 2004 року по 12 вересня 2005 року, з 25 грудня 2006 року по 11 січня 2021 року; період навчання з 01.09.2003 по 30.06.2004 року (включно); період проходження строкової військової служби з 18.11.2005 по 02.11.2006 року; військової служби в особливий період, а саме: з 27.03.2015 по 20.06.2016, з 15.07.2016 по 24.11.2016, з 25.12.2016 по 16.07.2017, з 16.08.2017 по 29.04.2018, з 10.05.2018 по 01.07.2018, з 01.08.2018 по 23.06.2019, з 10.07.2019 по 08.09.2019, з 24.09.2019 по 21.04.2020, з 22.04.2020 по 23.11.2020 відповідно до п. а п. 3 Постанови КМУ від 17.07.1992 року № 393 на пільгових умовах із розрахунку один місяць служби за три місяці.

Відповідно до частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, обставини протиправної поведінки Відповідача у даній справі, яка виявилась у безпідставній та незаконній відмові в призначенні громадянину ОСОБА_1 права на отримання пенсії з 25.03.2021, є встановленими Донецьким окружним адміністративним судом у рішеннях від 29.06.2021 по справі № 200/5454/21, від 26.01.2023 по справі № 200/4542/22 та від 16.05.2024 по справі № 200/1585/24 та не підлягають повторному доведенню.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з пунктом 2 статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» - безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 43 зазначеного Закону статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування (частина 2 статті 43 Закону України «Про зайнятість населення»).

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону.

Пунктом 7 частини 1 статті 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку.

Таким чином, виплата допомоги по безробіттю здійснювалася позивачем не добровільно, а на виконання вимог Закону України «Про зайнятість населення».

Відповідно до положень статті 8 та пункту 1 частини 2 статті 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю здійснюється за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, який є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією, кошти якого не включаються до складу Державного бюджету України.

Виходячи з наведених вище положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що здійснені позивачем виплати допомоги по безробіттю за рахунок коштів Фонду особі, якій призначено пенсію, є додатковими витратами позивача, оскільки така виплата допомоги по безробіттю не здійснювалася б позивачем у випадку своєчасного призначення та виплати пенсії ОСОБА_1 ,

Саме несвоєчасне отримання призначення пенсійного забезпечення ОСОБА_1 яке гарантовано чинним законодавством, і призвело до безпідставного здійснення виплати допомоги по безробіттю ОСОБА_1 .

Отже, саме внаслідок неправомірних дій Відповідача ОСОБА_1 своєчасно не отримала призначення пенсійного забезпечення, яке йому гарантовано чинним законодавством, а Позивач безпідставно здійснив йому виплату допомоги по безробіттю, як особі, яка не має будь-яких доходів, за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Вказане свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між незаконними діями Пенсійного фонду та понесеними Позивачем збитками.

Враховуючи встановлені обставини, а саме:

1)неправомірну відмову у призначенні громадянину ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах, про що свідчать рішення по справах №200/5454/21, № 200/4542/22, №200/1585/24;

2)завдання Позивачу шкоди- у вигляді виплаченої громадянину ОСОБА_1 допомоги по безробіттю в розмірі 82777,35грн за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття;

3) причинний зв`язок між протиправними діями Відповідача та завданою шкодою, який полягає у несвоєчасному отриманні громадянином ОСОБА_1 пенсійного забезпечення, яке йому гарантовано чинним законодавством, внаслідок чого Позивач здійснив йому виплату допомоги по безробіттю, як особі, яка не має будь - яких доходів, за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, - судова колегія вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про недоведеність усіх елементів, необхідних для притягнення до відповідальності за заподіяну шкоду.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав до стягнення з Відповідача завданої майнової шкоди в розмірі 82 777,35 грн, отриманої ОСОБА_1 допомоги по безробіттю у період з 19.05.2021 по 19.12.2021 та з 31.05.2024 по 29.08.2024 які підлягають відшкодуванню на користь Позивача, є правомірним.

Доводи апелянта про те, що саме на ОСОБА_1 покладено обов`язок повідомлення Позивача про звернення до Відповідача із заявою про призначення пенсії, колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на таке.

Законом України «Про зайнятість населення», зокрема статтею 43, визначено перелік осіб, які мають право на отримання статусу безробітного.

Статтею 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено перелік обставин, за наявності яких припиняється виплата по безробіттю.

Зокрема, пунктом 7 частини першої статті 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку.

Згідно з частиною другою статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг.

Разом з тим, нормами чинного законодавства не передбачено, що саме лише звернення до органів Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії, за відсутності позитивного рішення пенсійного фонду, є підставою для відмови в отриманні статусу безробітного, чи підставою для припинення виплати по безробіттю, як не встановлено і обов`язку для громадян повідомляти органи центру зайнятості про саме лише звернення до органів Пенсійного фонду.

Отже доводи щодо відсутності вини Відповідача у порушенні господарського зобов`язання судовою колегію визнаються безпідставними.

Інших доводів на спростування означеного апеляційна скарга Відповідача не містить.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, приймаючи означене рішення, в повній мірі дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції.

На підставі вищевикладеного, рішення господарського суду Донецької області від

20.05.2025 року у справі №905/323/25 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на заявника апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Донецька область, м. Слов`янськ на рішення Господарського суду Донецької області від 20.05.2025 у справі №905/323/25 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 20.05.2025 року у справі №905/323/25 залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, віднести на Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Донецька область, м. Слов`янськ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя О.Є. Медуниця

Суддя Д.О. Попков