ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2025 Справа № 914/1498/25

За позовом: Державного некомерційного підприємства «Державний університет «Київський авіаційний інститут», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Ойл Сервіс», м. Львів

про стягнення 206 142, 40 грн

Суддя Манюк П.Т.

За участю секретаря Амбіцької І.О.

Представники сторін:

від позивача: Федосєєв Євгеній Сергійович - представник;

від відповідача: не з`явився.

Державне некомерційне підприємство «Державний університет «Київський авіаційний інститут» звернулось в Господарський суд Львівської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Ойл Сервіс»" про стягнення заборгованості у розмірі 206 142,40 грн за договором поставки від 30.10.2024 № 558.

Ухвалою від 19.05.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та судове засідання призначено на 16.06.2025.

Ухвалою суду від 16.06.2025 судове засідання відкладено на 04.08.2025.

У судове засідання 04.08.2025 представник позивача в режимі відеоконференції з`явився, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача прийняти талони не підтримав, у зв`язку з неефективністю такого способу захисту, просив задоволити позов у частині стягнення з відповідача 206 142, 40 грн з підстав викладених у позовній заяві та усних поясненнях.

У судове засідання, яке відбулося 04.08.2025 представник відповідача повторно не з`явився, причин неявки не повідомив, ухвала, яка була скерована на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, повернута відділенням поштового зв`язку з відміткою «вибули».

Відповідно до приписів п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи те, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, в судовому засіданні 04.08.2025 справу розглянуто по суті, оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення у справі.

Позиція позивача.

Державне некомерційне підприємство «Державний університет «Київський авіаційний інститут» звернулось в Господарський суд Львівської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Ойл Сервіс»" про стягнення заборгованості у розмірі 206 142, 40 грн за договором поставки від 30.10.2024 № 558.

В обгрунтування своїх позовних вимог вказує, що між сторонами було укладено договір поставки на виконання проведеної публічної закупівлі, згідно з умовами якої постачальник приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність товар паливо за довірчим документом талоном, а покупець зобов`язується оплатити і прийняти вказаний товар.

На виконання вищевказаного договору, позивачем здійснено 100 % передоплату, що підтверджується платіжною інструкцією долученою до матеріалів справи. У свою чергу відповідач передав позивачу талони на отримання нафтопродуктів, що також підтверджується видатковою накладною долученою до матеріалів справи.

Частина талонів, переданих за вищевказаною видатковою накладною, на умовах договору з вини відповідача не була отоварена позивачем протягом строку їх дії та не було отримано палива на загальну суму 175 952, 00 грн, а саме 4 410 літрів бензину А-95; 6 650 літрів дизельного палива Євро-5.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що 05.10.2023 позивач на поштову адресу відповідача надіслав претензію про повернення коштів, проте кошти за неотоварені талони позивачеві не повернуто.

Оскільки відповідач не виконав умови договору щодо поставки у повному обсязі придбаного товару або не повернув отримані кошти, відтак вказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Крім стягнення основної суми неповернутих коштів за договором поставки у розмірі 175 952, 00 грн, позивач також просить стягнути 17 595, 20 грн пені, та 12 595, 20 грн штрафу.

Позиція відповідача.

Відповідач участі уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечив, відзиву чи письмових обґрунтованих пояснень суду не представив, позовні вимоги не заперечив, доказів сплати заборгованості не подав.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд прийшов до висновків про те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з таких мотивів.

Згідно з ст. 509 Цивільного кодексу України (ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

В силу положень статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України (ГК України) визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 6 ст. 265 ГК України встановлено, що до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частинами першою та другою статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Перелік істотних та обов`язкових умов договору поставки (купівлі-продажу) визначено у главі 54 ЦК України.

Згідно з п.6 ч.1 ст.1 Закону України "Про публічні закупівлі", договір про закупівлю - господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.

Як встановлено судом, 30 жовтня 2020 року за результатами проведеної публічної закупівлі UA-2020-08-31-002033-b «Автомобільне паливо» між Національним авіаційним університетом та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транс Ойл Сервіс» було укладено договір від № 558 (далі договір). За своєю правовою природою договір від 30.10.2020 року № 558 є договором поставки.

Відповідно до умов договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс Ойл Сервіс» (далі продавець, відповідач) взяло зобов`язання поставити Національному авіаційному університету (далі покупець) товар (далі товар), згідно з ДК 021-2015, код 09130000-9 «нафта та дистиляти», а покупець прийняти і оплатити товар.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 13.10.2023 № 921-р (в редакції розпорядження КМУ від 06.09.2024 № 851-р) «Про реорганізацію Національного авіаційного університету», Національний авіаційний університет був реорганізований шляхом поділу його на Державне некомерційне підприємство «Державний університет «Київський авіаційний інститут» та Українську державну льотну академію з віднесенням їх до сфери управління Міністерства освіти і науки України.

Даними нормативними актами зазначено, що Державне некомерційне підприємство «Державний університет «Київський авіаційний інститут» є правонаступником майна, прав та обов`язків Національного авіаційного університету, відповідно до розподільчого балансу.

Згідно з пунктом 4 розподільчого балансу на 01.10.2024 року Національного авіаційного університету, Державне некомерційне підприємство «Державний університет «Київський авіаційний інститут» (м. Київ) є правонаступником Національного авіаційного університету в т.ч. відокремлених структурних підрозділів, в частині прав та обов`язків та отримує все майно, зобов`язання та кошти, які перебували на балансі Національного авіаційного університету, в т.ч. відокремлених структурних підрозділів.

Тобто, Державне некомерційне підприємство «Державний університет «Київський авіаційний інститут», як правонаступник покупця, є належним позивачем у даній справі.

Пунктом 1.2 договору та додатком № 1 до договору (специфікації) сторони визначили, що товаром за договором є бензин А-95 та дизельне паливо Євро 5.

Відповідно до пункту 3.1. договору ціна цього договору становить 229 320, 00 грн, у тому числі ПДВ 38 220, 00 грн. Відповідно до додатку 1 (специфікації) договору ціна б/ПДВ одного літру бензину А-95 становить 16, 45 грн, а дизельного палива Євро-5 15, 55 грн.

Пунктом 5.3. договору встановлено, що поставка товару відбувається шляхом підписання уповноваженими представниками сторін накладної і отримання замовником талону або смарт-карти на отримання товару. Талон документ встановленої учасником форми, що дозволяє отримати товар в мережі автомобільних заправних станцій учасника. Талон містить інформацію про вид і об`єм товару, який отримає замовник.

Спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики 20.05.2008 року № 281/171/578/155 затверджено Інструкцію про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, яка згідно з ст. 1 Інструкції встановлює єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти (далі - нафта) і нафтопродуктів, та поширюється на всі класи, типи, групи і види нафти та типи, марки і види (залежно від масової частки сірки) нафтопродуктів. Вимоги цієї Інструкції є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України.

За визначенням, наданим в Інструкції, талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

Позивачем проведено оплату отриманого товару в розмірі 229 320, 00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 16.11.2020 № 3602.

Як встановлено судом, відповідач передав у власність Національному авіаційному університету талони на пальне згідно з актом приймання-передачі від 12.11.2020 № 567. Ці талони складалися з 900 штук, зокрема бензин А-95 250 талонів по 10 л кожний і 125 талонів по 20 л кожний та дизельне паливо 350 талонів по 10 л кожний і 175 талонів по 20 л кожний.

На даний час отримання пального по одержаних покупцем талонах проведено не в повному обсязі, що свідчить про невиконання відповідачем (продавцем) свого зобов`язання за договором на відпуск 4 410 літрів бензину А-95 на суму 72 544, 50 гривень та 6 650 л дизельного пального Євро-5 на суму 103 407, 50. Таким чином, загальна заборгованість відповідача за непоставлений товар складає 175 952, 00 гривень.

За приписами ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 664 Цивільного кодексу України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Крім цього, статтею 669 Цивільного кодексу України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З наявних в матеріалах справи документів судом встановлено, що за договорами позивачем було придбано у ТзОВ «Транс Ойл Сервіс» паливо, отримання якого підлягало за довірчими документами (талонами). Також судом встановлено, що придбане паливо повністю оплачене позивачем, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією, яка містяться в матеріалах справи. Частина талонів, переданих згідно з вищевказаною видатковою накладною, на умовах договору не була позивачем на вказаних у договору заправках отоварена (у зв`язку з відсутністю коштів від відповідача) протягом строку їх дії та на їх підставі не було отримано палива на загальну суму 175 952, 00 грн.

05.10.2023 позивач на поштову адресу відповідача надіслав претензію № 06.03/1887 про повернення коштів, проте кошти за неотоварені талони відповідачем позивачеві не повернуто.

Матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем на рахунок позивача коштів у сумі вартості не отриманого товару за договором поставки від 30.10.2020 № 558, таким чином, вартість оплаченого та неотриманого товару за договором у розмірі 175 952, 00 грн підтверджена матеріалами справи.

Враховуючи наведене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення основного боргу у розмірі 175 952, 00 грн.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку, що відповідач є таким, що прострочив виконання свого договірного зобов`язання, оскільки не поставив позивачеві товар у строк, встановлений п. 5.1 договору 31.12.2020 року.

Крім стягнення основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача 17 595, 20 грн пені та 12 595, 20 грн штрафу.

Відповідно до частини першої статті 230 ГК України неустойка є штрафною санкцією, яка застосовується до учасника господарських відносин у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є неустойка (частина перша статті 546 ЦК України).

Згідно з приписами ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

При цьому за приписами частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до п. 7.2. договору, за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0, 1 відсотка вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості. Однак, загальна сума пені не може перевищувати 10% вартості не поставленого у термін, або некомплектно поставленого товару.

Перевіривши підстави, строки та правильність нарахування пені та штрафу суд, провівши відповідний перерахунок пені, встановив що позовна вимога позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 12 595, 20 грн підлягає до задоволення повністю.

Позовна вимога про стягнення пені у розмірі 17 595, 20 грн, з урахуванням приписів ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», яка передбачає, що розмір пені, встановленої за згодою сторін, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, підлягає задоволенню частково, в розмірі 11 844, 23 грн.

Відшкодування витрат позивача, пов`язаних зі сплатою судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Транс Ойл Сервіс (79008, Львівська область, місто Львів, вулиця Староєврейська, будинок 7А; ) на користь Державного некомерційного підприємства «Державний університет «Київський авіаційний інститут» (03058, місто Київ, пр-т. Любомира Гузара, буд. 1, ) суму в розмірі 203 397, 30 грн, з яких:

- 175 952, 00 грн основного боргу;

- 11 844, 23 грн пені;

- 12 595, 20 грн штрафу;

- 3 005, 87 грн судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 06 серпня 2025 року.

Суддя Манюк П.Т.