ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"05" серпня 2025 р. Cправа № 902/155/25
Суддя Господарського суду Вінницької області Міліціанов Р.В., при секретарі Московчук Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
про визнання права власності та повернення товару
08.02.2025 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява (б/н від 08.02.2025 року) (вх. № 162/25 від 10.02.2025 року) Фермерського господарства "ЛЕМЕШІВКА-АГРО" до Фермерського господарства "ШАМА" про визнання права власності на 37 944 кг сільськогосподарської продукції - соняшникового насіння, вирощеного Фермерським господарством "Лемешівка-Агро" у 2022 році на земельних ділянках площею 17 га, розташованих на території Брацлавської селищної територіальної громади Тульчинського району Вінницької області та зобов`язання Фермерського господарства "ШАМА" повернути сільськогосподарську продукцію - 37 944 кг соняшникового насіння.
Ухвалою суду від 17.02.2025 року відкрито провадження у справі № 902/155/25 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
21.07.2025 року судом ухвалено рішення, яким позов задоволено частково, зобов`язано Фермерське господарство "ШАМА" повернути Фермерському господарству "ЛЕМЕШІВКА-АГРО" сільськогосподарську продукцію - 16 801,67 кг соняшникового насіння, відмовлено у задоволенні позову в іншій частині вимог.
Судом призначено судове засідання з приводу розподілу судових витрат на 05.08.2025 року, встановлено сторонам п`ятиденний строк з дати отримання повного судового рішення на подачу доказів щодо понесених судових витрат, а також заперечень проти їх розміру.
У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, шляхом повідомлення представників сторін. присутніх у судовому засіданні, а також доставки судового рішення до електронних кабінетів у системі ЄСІТС.
У відповідності до п. 4 ст. 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому судом вирішено розглянути заяву позивача про стягнення витрат на правову допомогу за наявними у справі доказами.
Розглянувши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
У позовній заяві позивачем зазначено орієнтовний розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 25 000,00 грн.
Відповідно до ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, на професійну правничу допомогу.
Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 4, 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно із ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 р. № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
З викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 р. у справі № 826/1216/16).
На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано Договір про надання правничої допомоги від 24.01.2025 року, яким встановлено розмір гонорару у фіксованій сумі 25 000,00 грн; ордер від 31.01.2025 року, Опис виконаних робіт за договором б/н від 24.01.2025 року, квитанцію про оплату ФГ "Лемешівка-Агро" 25 000,00 грн за Договором про надання правничої допомоги б/н від 24.01.2025 року (т. 1 а.с. 6, 46-48).
Визначені послуги пов`язані з предметом судового розгляду, включають підготовку позову, визначення правовою позиції по справі, складення позовної заяви, участі представника у судових засіданнях.
У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог, передбачених ч. 4 ст. 126 ГПК України щодо співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт, ціною позову.
Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України) (Постанова КГС ВС від 18 лютого 2025 року у cправі № 922/2830/23).
Враховуючи відсутність заперечень відповідача щодо розміру та узгодження фіксованої суми гонорару, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 25 000,00 грн є обґрунтованими.
Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем заявлено вимоги про визнання права власності та повернення на 37 944 кг сільськогосподарської продукції - соняшникового насіння.
Судом частково задоволено позов, зобов`язано відповідача повернути 16 801,67 кг соняшникового насіння, що складає 44,28% ціни позову.
Тому, на відповідача підлягають віднесенню 11 070,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу, пропорційно задоволених позовних вимог.
Водночас, за позивачем суд залишає 13 930,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.
З приводу розподілу витрат на професійну правничу допомогу відповідача, суд зазначає наступне.
Відповідачем у відзиві зазначено орієнтовний розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 40 000,00 грн.
Згідно вимог ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Повне судове рішення складено 30.07.2025 року та направлено до електронного кабінету відповідача у системі ЄСІТС, про дату судового засідання з приводу розподілу судових витрат 05.08.2025 року повідомлено представника відповідача у судовому засіданні 21.07.2025 року.
Однак, відповідачем не долучено до відзиву та не надано після ухвалення судового рішення доказів на підтвердження обставин понесення витрат на професійну правничу допомогу.
Тому, на підставі ч. 8 ст. 129 ГПК України, суд залишає без розгляду заяву відповідача про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 40 000,00 грн, викладену у відзиві на позовну заяву (вх. №01-34/2772/25 від 17.03.2025 року).
Щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору, суд зауважує наступне.
Виходячи з підпунктів 2.1, 2.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовних заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб установлюється в розмірі 3 028,00 грн.
За подання позовної заяви з ціною позову 588 132,00 грн позивачем, згідно платіжної інструкції №542 від 04.02.2025 року, сплачено 8 821,98 грн.
Оскільки, подано позов через систему ЄСІТС, ставка судового збору складала 0,8 (ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").
Тому, вірна сума судового збору становить 7 057,58 грн.
Сума надмірно сплаченого судового збору складає 1 764,40 грн та може бути повернута позивачу на підставі відповідного клопотання.
Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати підлягають віднесенню на відповідача, пропорційно задоволеним вимогам, в сумі 3 125,10 грн, з урахуванням пониженої ставки судового збору.
Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 932,48 грн суд залишає за позивачем.
Керуючись ст. ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73-80, 86, 91, 123, 126, 129, 221, 232-242, 244, 326, 327 ГПК України, суд -
2. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 932,48 грн та 13 930,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу - залишити за позивачем.
3. Залишити без розгляду заяву відповідача про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 40 000,00 грн, викладену у відзиві на позовну заяву (вх. №01-34/2772/25 від 17.03.2025 року).
4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.
Додаткове судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду.
Повний текст додаткового судового рішення складено 07.08.2025 року.
Суддя Міліціанов Р.В.
1 - до справи