ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"13" серпня 2025 р. м. Київ Справа № 911/1344/24 (911/2537/25)

Суддя Господарського суду Київської області Янюк О.С. розглянувши

заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексон ОІЛ» Кучерявого Дмитра Владиславовича

про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексон ОІЛ» в особі ліквідатора - Кучерявого Дмитра Владиславовича

до Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Тотленд"» в особі якого діє Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами "Портофін"»

про визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації відомостей про юридичну особу та застосування наслідків недійсності правочину

у межах справи №911/1344/24

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексон ОІЛ» (08301, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 73, ідентифікаційний код 43969245)

Без виклику учасників справи

УСТАНОВИЛА:

1. У провадженні Господарського суду Київської області (далі - суд) перебуває справа № 911/1344/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексон ОІЛ» (далі - ТОВ «Ексон ОІЛ», боржник, позивач) на стадії судової процедури - ліквідація боржника, яку на підставі постанови суду від 12.12.2024 здійснює арбітражний керуючий Кучерявий Дмитро Владиславович (свідоцтво № 1963 від 15.10.2020, далі - ліквідатор).

2. 06.08.2025 через електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» до суду звернувся ліквідатор із позовною заявою (вх. № 6878) до Акціонерного товариства «Закритий неливерсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Тотленд» (далі - АТ «ЗНВКІФ "Тотленд"», відповідач) в особі якого діє Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Портофін» (далі - ТОВ «КУА "Портофін"»), в якій просить:

визнати недійсним договір купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Спорт менеджмент системс» (далі - ТОВ «Спорт менеджмент системс») який укладено між АТ «ЗНВКІФ "Тотленд"» в особі якого діє ТОВ «КУА "Портофін"» та боржником, в порядку ч. 1 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ);

скасувати державну реєстрацію змін відомостей про юридичну особу ТОВ «Спорт менеджмент системс», зареєстровану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорною В.Л. (запис №004063042 від 18.02.2022);

стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 60 000 000,00грн в порядку застосування наслідків недійсності правочинів за ч. 3 ст. 42 КУзПБ.

Ухвалою суду від 12.08.2025 вказана позовна заява була прийнята до розгляду в межах справи № 911/1344/24 про банкрутство ТОВ «Ексон ОІЛ», відкрито провадження у справі №911/1344/24 (911/2537/25), вирішено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та вирішено інші процесуальні питання у справі.

2. Між тим, 08.08.2025 через електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» до суду звернувся ліквідатор із заявою про забезпечення позову від 08.08.2025 вих. 02-25/140 (вх. № 7183 від 11.08.2025), в якій просить:

накласти арешт на майно, яке знаходиться у власності відповідача в межах ціни позову 60 000 000,00 грн, а саме: машиномісце, загальною площею 12,8 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, яке знаходиться за адресою: Набережно-Рибальська дорога, буд. 9, гараж 145, м. Київ; машиномісце, загальною площею 12,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, яке знаходиться за адресою: Набережно-Рибальська дорога, буд. 9, гараж 139, м. Київ; машиномісце, загальною площею 13,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, яке знаходиться за адресою: Набережно-Рибальська дорога, буд. 3, гараж 132, м. Київ; машиномісце, загальною площею 13,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, яке знаходиться за адресою: Набережно-Рибальська дорога, буд. 3, гараж 14, м. Київ; квартира, загальною площею 96,3 кв.м., житловою площею 42 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, яка розташована за адресою: Набережно-Рибальська дорога, буд. 3, квартира 157, м. Київ; квартира, загальною площею 152 кв.м., житловою площею 103,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборонити будь-яким органам державної влади, органам місцевого самоврядування та їх посадовим особам, а також будь-яким суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав нерухоме майно, а саме: суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі державним та приватним виконавцям, державним та приватним нотаріусам, здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не виключно, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно (в тому числі, але не виключно реєстрацію права власності, зміну відомостей про власника майна), державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів, щодо нерухомого майна, яке знаходиться у власності відповідача.

В обґрунтування зазначає, що:

за час розгляду цього спору відповідач, як власник зазначеного нерухомого майна, може безперешкодно вчиняти з ним будь-які дії (продати, передати, подарувати, надати в забезпечення, тощо), й таким чином уникнути відповідальності та настання для себе негативних наслідків за укладеним із боржником правочином;

за умови винесення судового рішення у цій справі на користь позивача, фактично виконати це рішення буде неможливо через відсутність у відповідача майна, на яке органами примусового виконання рішень може бути звернуто стягнення та/або виконання судового рішення буде суттєво утруднено.

На підтвердження зазначених обставин долучив до заяви інформацію станом на 23.07.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (інформаційна довідка № 436551902 від 23.07.2025) згідно з якою відповідач є власником згаданого вище майна.

3. Розглянувши вказану заяву та дослідивши надані докази, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити тощо. Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22 при застосуванні заходів забезпечення позову ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз змісту наведеного свідчить, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою (аналогічна правова позиція викладена у поставові Верховного Суду від 19.05.2025 справа № 916/1431/24).

Так, із змісту позовної заяви вбачається, що ліквідатор просить визнати недійсним правочин та застосувати наслідків його недійсності, зокрема, шляхом стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 60 000 000,00грн.

Звертаючись із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та заборони відповідним особам вчиняти дії ліквідатор посилається, зокрема, на те, що відповідач, як власник відповідного нерухомого майна, може безперешкодно вчиняти з ним будь-які дії (продати, передати, подарувати, надати в забезпечення, тощо), та те, що за умови винесення судового рішення у цій справі на користь позивача, фактично виконати це рішення буде неможливо через відсутність у відповідача майна, на яке органами примусового виконання рішень може бути звернуто стягнення.

Водночас, позивач у своїй заяві не зазначив жодної конкретної обставини (незадовільний фінансовий стан відповідача; перебування товариства у стані реорганізації чи припинення; відсутність господарської діяльності або її зупинення; неподання фінансової звітності; наявність іншої непогашеної заборгованості; наявні спроби реалізації майна, яке у нього у власності з грудня 2022 року; наявність судових спорів та інше), яка б вказувала на реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Суд вважає, що посилання позивача у своїй заяві на загальні обставини, які визначені у ст.136 ГПК України, та судову практику по іншим справам, без зазначення відповідних причин/обставин, які стосуються конкретного спору та вимог, не є безумовною підставою для вжиття заходів для забезпечення позову.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 2, 7 КУзПБ, ст.ст. 12, 136-140, 234-235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексон ОІЛ» Кучерявого Дмитра Владиславовича про забезпечення позову від 08.08.2025 вих. 02-25/140 (вх. № 7183 від 11.08.2025) - залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України ухвала набрала законної сили 13.08.2025 та згідно ст. 255 ГПК України може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів у порядку, передбаченому ст.256 ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 13.08.2025.