ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2025м. ДніпроСправа № 904/2953/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В., розглянувши справу

за позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Галактон-Кривбас", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

про стягнення 264 382,35 грн

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Галактон-Кривбас" про стягнення 264 382,35 грн, з яких: 252 843,63 грн основний борг, 2352,57 грн пеня, 313,98 грн плата за абонентське обслуговування, 1933,62 грн 3% річних, 6938,55 грн інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії.

В прохальній частині позовної заяви позивач просить суд розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 09.06.2025 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Задовольнив клопотання позивача та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 6 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Таким чином, відповідач був зобов`язаний зареєструвати свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, однак, всупереч вимог ч. 6 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України не зареєстрував свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

В ухвалі від 09.06.2025 суд зазначив про обов`язок Товариства з обмеженою відповідальністю "Галактон-Кривбас" зареєструвати свій електронний кабінет та про можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

До господарського суду повернуто поштовий конверт з ухвалою суду від 09.06.2025, який направлявся на адресу відповідача, з поштовою відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання".

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 351939987 від 26.10.2023 (а.с. 19) власником нежитлового приміщення № 57 за адресою: Володимира Великого (до перейменування Мелешкіна), буд. 31б у місті Кривий Ріг, площею 976,7 м2 з 29.06.2004 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Галактон-Кривбас».

Як зазначає позивач, Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль" 16.03.2017 перетворено у Публічне Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", про що внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Відповідно до ч. 2 ст. 108 Цивільного кодексу України Публічне Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" є правонаступником Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль". У зв`язку з проведенням державної реєстрації змінено тип товариства з Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", про що 14.05.2018 внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" є теплопостачальною організацією у розумінні Закону України "Про теплопостачання" як суб`єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає теплову енергію населенню м. Кривого Рогу. Згідно з рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011 «Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання від Комунального підприємства «Криворіжтепломережа» до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» до ДП «Криворізька теплоцентраль» передано об`єкти теплопостачання у Довгинцівському, Жовтневому (по новому Покровський), Інгулецькому та Саксаганському районах міста. Таким чином, з 01.10.2013 та наразі виконавцем послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання для будинку № 31б по вул. Володимира Великого (до перейменування Мелешкіна), м. Кривого Рогу є Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль».

Згідно з актом № 124 від 01.03.2006 (а.с. 20) приміщення відповідача від`єднано від центральної системи опалення.

Проте, як зазначає позивач, власник нерухомого майна, обладнаного індивідуальними джерелами опалення зобов`язаний здійснювати оплату на постачання теплової енергії, яка складається: з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Позивач зазначає, що в будинку 31б по вул. Володимира Великого (до перейменування Мелешкіна) у м. Кривому Розі встановлено комерційний прилад обліку теплової енергії, що підтверджується актом від 17.09.2021 (а.с. 21) про технічний огляд вузла обліку теплової енергії та свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 11.08.2021 (а.с. 22). Прилад-розподілювач теплової енергії в зазначеному будинку не встановлено, тому розподіл обсягу спожитої енергії по будинку здійснюється з урахуванням приладу комерційного обліку і пропорційно опалювальній площі приміщення.

Позивач наголошує, що приміщення Відповідача від`єднано від внутрішньбудинкової системи опалення. Проте власник нерухомого майна, обладнаного індивідуальними джерелами опалення зобов`язаний здійснювати оплату на постачання теплової енергії, яка складається: з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування виутрішньобудинкових систем опалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг (п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом (п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

01.10.2021 набрала законної сили Постанова Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, якою затверджено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, що має форму публічного договору приєднання.

Пунктом 5 ст. 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги передбачено, що у разі, якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний (типовий) договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про житлово-комунальні послуги передбачено що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.

Позивач зазначає, що Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль", як виконавцем послу, на своєму офіційному сайті було розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання.

Оскільки, як зазначає позивач, протягом 30 днів з дня опублікування Типового договору на адресу позивача не надходило документів про рішення власників багатоквартирного будинку 31б по вул. Володимира Великого (до перейменування Мелешкіна) у м. Кривий Ріг про обрання моделі договірних відносин, з 01.11.2021 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Галактон-Кривбас» фактично укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Позивач зазначає, що даний типовий договір з відповідачем обліковується за реквізитами № 3308/жб/1 від 01.11.2021 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого (до перейменування Мелешкіна), буд. 31б, нежитлове приміщення 57.

Цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України (п. 1 договору).

Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця (п. 2 договору).

Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунку за надані послуги, факт отримання послуг (п. 4 договору).

Виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором (п. 5 договору).

Відповідно до п.30 договору плата за послуги постачання теплової енергії складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022, та Методики розрахунку, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця.

Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно (п. 32 договору).

Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (п. 34 договору).

Споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором (ч. 3 п. 41 договору).

Оформлення претензій споживача щодо ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості здійснюється в порядку, визначеному статтею 27 Закону України Про житлово-комунальні послуги (п. 47 договору).

Цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності (п. 51 договору).

Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (п. 52 договору).

Позивач зазначає, що у період з листопада 2021 року по березень 2025 року відповідачем спожито теплову енергію на загальну суму 252 843,63 грн з ПДВ та надано відповідачу послуги з абонентського обслуговування на загальну суму 330,66 грн, на підтвердження чого надав акти приймання передачі теплової енергії (надання послуг):

- № 29163 від 31.12.2024 про постачання відповідачу у грудні 2024 року теплової енергії в обсязі 41,65 Гкал на суму 179 882,69 грн без ПДВ та надання послуги з абонентського обслуговування на суму 6,95 грн без ПДВ, всього на суму 215 867,57 грн з ПДВ;

- № 25807 від 31.01.2025 про постачання відповідачу у січні 2025 року теплової енергії в обсязі 2,61 Гкал на суму 12 045,18 грн без ПДВ та надання послуги з абонентського обслуговування на суму 6,95 грн без ПДВ, всього на суму 14 462,56 грн з ПДВ;

- № 34865 від 28.02.2025 про постачання відповідачу у лютому 2025 року теплової енергії в обсязі 2,09 Гкал на суму 9813,19 грн без ПДВ та надання послуги з абонентського обслуговування на суму 6,95 грн без ПДВ, всього на суму 11 784,17 грн з ПДВ;

- № 40610 від 31.03.2025 про постачання відповідачу у березні 2025 року теплової енергії в обсязі 1,82 Гкал на суму 8961,96 грн без ПДВ та надання послуги з абонентського обслуговування на суму 6,95 грн без ПДВ, всього на суму 10 762,69 грн з ПДВ та акти надання послуг з абонентського обслуговування за період з листопада 2021 року по листопад 2024 року.

Позивач вказав, що відповідно до акта передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) № 29163 від 31.12.2024 за грудень 2024 відповідачем було спожито 41,65 Гкал теплової енергії на суму 215 859,23 грн з ПДВ. Відповідно до розшифровки нарахувань послуги з постачання теплової енергії за грудень 2024 безпосередньо у грудні відповідачем спожито 1,55 Гкал теплової енергії на суму 8033,18 грн та здійснено донарахування за період з листопада 2021 по березень 2024 за спожиті 40,10 Гкал теплової енергії на суму 207 826,05 грн.

Позивач зазначає, що виставив відповідачу рахунки. Факт постачання теплової енергії на житловий будинок № 31б по вул. Володимира Великого (до перейменування Мелешкіна), у місті Кривий Ріг у спірний період підтверджується актами подачі теплоносія та актами про припинення подачі теплоносія.

Господарський суд зауважує, що спірні акти приймання передачі теплової енергії (надання послуг) та акти надання послуг з абонентського обслуговування підписані лише зі сторони виконавця (позивача) та не містять підписів зі сторони замовника (відповідача).

Позивач посилається на те, що всі вищенаведені акти разом із рахунками направлялися відповідачу засобами поштового зв`язку разом із супровідними листами. В якості доказу направлення на адресу відповідача вказаних супровідних листів з актами та рахунками позивач надав до суду копії рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень та копії поштових конвертів.

Господарський суд зазначає наступне.

Факт здійснення господарської операції може підтверджуватися не лише первинними документами, а й іншими доказами в їх сукупності, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару (надання послуг).

Таким чином, передання і прийняття товарів (робіт, послуг) на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального надання товарів (робіт, послуг) за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття товарів (робіт, послуг) у строк, визначений договором.

За загальним правилом, при вирішенні спорів щодо належного та своєчасного виконання договорів стосовно продажу товару, надання послуг/виконання робіт, як зі сторони покупця (замовника), так і продавця (виконавця), суди повинні надавати оцінку вжитим сторонами діям на його виконання у їх сукупності з огляду саме на умови кожного договору (договорів) у конкретній справі, проте передбачена відповідним договором умова щодо оплати за надані товари (послуги, роботи) з прив`язкою до підписання відповідних актів приймання не може бути єдиною підставою, яка звільняє покупця (замовника) від обов`язку здійснити таку оплату, адже основною первинною ознакою будь-якої господарської операції, як то продаж товару (надання послуг чи виконання робіт), є її реальність. Наявність належним чином оформлених первинних документів (підписаних уповноваженими представниками обох сторін) є вторинною, похідною ознакою.

Водночас неналежне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами, зокрема непідписання покупцем (замовником) актів приймання-передачі без надання у визначені договором та/або законом строки вмотивованої відмови від їх підписання, не може свідчити про їх безумовну невідповідність змісту господарської операції (поставці товару, наданим послугам або виконаним роботам). Правові наслідки створює саме господарська операція (реальна поставка товару, надання послуг/виконання робіт), а не первинні документи.

Господарський суд наголошує, що будь-які докази звернення відповідача до позивача з претензіями щодо ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості в матеріалах справи відсутні.

Позивач вказав, що відповідач частково сплатив послуги з абонентського обслуговування у розмірі 16,68 грн, на підтвердження чого надав платіжні інструкції № 971 від 20.11.2024 про сплату 8,34 грн, з призначенням платежу: "оплата за абонентське обслуговування за жовтень 2024 р, договір 3308/жб/1 від 01.11.2021,згідно рахунку № 24860 від 21.10.24"; № 992 від 06.01.2025 про сплату 8,34 грн, з призначенням платежу: "оплата за абонентське обслуговування за листопад 2024 р, договір № 3308/жб /1від 01.11.2021,згідно рахунку № 25653 від 30.11.24".

Таким чином, враховуючи реальність отриманих відповідачем послуг, суд вважає підтвердженою заборгованість відповідача перед позивачем за поставлену теплову енергію у період з листопада 2021 року по березень 2025 року у розмірі 252 843,63 грн та заборгованість за послуги абонентського обслуговування у розмірі 313,98 грн.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України)

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Доказів оплати відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 252 843,63 грн, а також плати за абонентське обслуговування у розмірі 313,98 грн є правомірними та підлягають задоволенню.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 2352,57 грн за загальний період з 03.02.2025 по 14.05.2025.

Відповідно до п. 45 договору у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.ч.4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України).

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку пені позивача та встановлено, що він виконаний не правильно.

З наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що позивач нараховує пеню:

- на заборгованість у розмірі 215 859,23 грн за період з 03.02.2025 по 14.05.2025 на суму 2180,18 грн;

- на заборгованість у розмірі 14 454,22 грн за період з 03.03.2025 по 14.05.2025 на суму 105,52 грн;

- на заборгованість у розмірі 11 775,83 грн за період з 01.04.2025 по 14.05.2025 на суму 51,81 грн;

- на заборгованість у розмірі 10 754,35 грн за період з 01.05.2025 по 14.05.2025 на суму 15,06 грн.

Як вказано вище, відповідно до акту № 29163 від 31.12.2024 відповідачу у грудні 2024 року було поставлено теплову енергію в обсязі 41,65 Гкал на суму 179 882,69 грн без ПДВ (215 859,23 з ПДВ) та надано послуги з абонентського обслуговування на суму 6,95 грн без ПДВ (8,34 з ПДВ), всього на суму 215 867,57 грн з ПДВ.

Позивач зазначає, що відповідно до акта передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) № 29163 від 31.12.2024 за грудень 2024 відповідачем було спожито 41,65 Гкал теплової енергії на суму 215 859,23 грн з ПДВ. Відповідно до розшифровки нарахувань послуги з постачання теплової енергії за грудень 2024 безпосередньо у грудні відповідачем спожито 1,55 Гкал теплової енергії на суму 8033,18 грн та здійснено донарахування за період з листопада 2021 по березень 2024 за спожиті 40,10 Гкал теплової енергії на суму 207 826,05 грн.

З викладеного вбачається, що заборгованість у розмірі 215 859,23 складається із заборгованостей за поставлену теплову енергію за період з листопада 2021 по березень 2024 та за грудень 2024.

Відповідно до п. 34 договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Таким чином, оскільки сума 215 859,23 грн включає в себе заборгованість за період з листопада 2021 по березень 2024 та за грудень 2024 року, то початковою датою нарахування пені має бути початкова дата прострочення виконання зобов`язання зі сплати поставленої теплової енергії за останній по даті місяць спірного періоду (грудень 2024 року), а кінцевою датою нарахування пені має бути останній день шестимісячного терміну нарахування (відповідно до ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України) за зобов`язанням зі сплати поставленої теплової енергії за перший по даті місяць спірного періоду (листопад 2021 року).

Таким чином, нарахування позивачем пені на загальну суму заборгованості (що виникла за період з листопада 2021 по березень 2024 та за грудень 2024 року) у розмірі 215 859,23 грн за період з 03.02.2025 по 14.05.2025 є необґрунтованим та безпідставним, а отже позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Нарахування пені у розмірі 172,39 грн позивачем здійснено правильно.

Також позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3 % річних за період з 04.01.2022 по 18.10.2024 у розмірі 1933,62 грн та інфляційні втрати за той же період у розмірі 6938,55 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку 3% річних та інфляційних втрат та встановлено, що він виконаний правильно.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобов`язання є правомірними та такими, що підлягають частковому задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 262 202,17 грн, з яких: 252 843,63 грн основний борг, 172,39 грн пеня, 313,98 грн плата за абонентське обслуговування, 1933,62 грн 3% річних, 6938,55 грн інфляційні втрати.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: на позивача 32,52 грн (0,82 %), на відповідача 3933,22 грн (99,18 %).

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Галактон-Кривбас" (50071, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, буд. 33, ідентифікаційний код 31124023) на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1, ідентифікаційний код 00130850) 266 135,39 грн, а саме: 262 202,17 грн, з яких: 252 843,63 грн основний борг, 172,39 грн пеня, 313,98 грн плата за абонентське обслуговування, 1933,62 грн 3% річних, 6938,55 грн інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3933,22 грн, про що видати наказ.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 08.08.2025

Суддя І.В. Мілєва