ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2025м. ДніпроСправа № 904/1860/25

За позовом: Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, м. Дніпро

До: Дочірнього підприємства «Дніпро-Сервіс» Комунального підприємства «Агентство регіонального розвитку «Регіон-Лідер» Дніпропетровської обласної ради, м. Дніпро

Про: стягнення 961 977,97грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

КП «Дніпроводоканал» ДМР (позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ДП «Дніпро-Сервіс» КП «Агентство регіонального розвитку «Регіон-Лідер» ДОР (відповідач) про стягнення 961 977,97грн. (в т.ч.:871 575,65грн. - заборгованість, 73 149,95грн. - інфляційні втрати та 17 272,37грн. - 3% річних). Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення №1443 від 25.04.24р. в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг.

Ухвалою суду від 22.04.25р. відкрите провадження у справі №904/1860/25 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими Господарського процесуального кодексу України, без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

ДП «Дніпро-Сервіс» КП «Агентство регіонального розвитку «Регіон-Лідер» ДОР (відповідач) своїм правом на подання до суду відзиву на позов не скористався, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення 01.05.25р. копії ухвали суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у раз неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.04.24р. між КП «Дніпроводоканал» ДМР (виконавець) та ДП «Дніпро-Сервіс» КП «Агентство регіонального розвитку «Регіон-Лідер» ДОР (споживач) укладено договір № 14443 з власником (користувачем) будівлі (приміщення у будівлі) про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надати споживачу послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі послуги) відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства в строки і на умовах, визначених цим договором. (п. 1.).

Пунктом 23 договору сторони погодили, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що є розрахунковим.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє протягом одного року з набрання чинності. (п. 40).

Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмо іншій стороні про відмову від договору, цей договір вважається продовженим на однорічний строк (п. 41).

За твердженням позивача , на виконання умов договору ним були надані відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення за період з січня по грудень 2024р. загальною вартістю 939 268,99грн. Надані позивачем акти-рахунки підписані зі сторони водоканалу, проте підписів зі сторони абонента не містять.

Відповідач, в порушень умов договору оплату за отримані послуги вносив не в повному обсязі, сплативши у вказаному періоді лише 67 693,34грн., внаслідок чого у нього виникла заборгованість в розмірі 871 575,65грн. Наведене й стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Позивач надав докази на підтвердження надання послуг за договором у сумі 871 575,65грн., відповідач доказів оплати вартості послуг у цьому розмірі до суду не надав, доводи наведені позивачем в обґрунтування позову , не спростував.

За викладеного позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 871 575,65грн. заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховані та заявлені до стягнення 17 272,37грн. - 3% річних за період з 01.03.24р. по 07.04.25р. (із урахуванням дати виникнення прострочення за кожним періодом окремо) та 73 149,95грн. інфляційних втрат за період з березня 2024р. по квітень 2025р. (по кожному періоду окремо).

Відповідач контррозрахунку не надав, незгоди щодо арифметичної правильності розрахунку у відзиві не висловив, вимогу не заперечив.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку інфляційних втрат та трьох відсотків річних судом порушень не встановлено.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

За ч. 2 ст. 74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч. 4 ст. 74 ГПК України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до ст. 74 ГПК України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому ст. 74 ГПК України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та приписи чинного законодавства України, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 231, 233, 238, 240, 241 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з відповідача Дочірнього підприємства «Дніпро-Сервіс» Комунального підприємства «Агенство регіонального розвитку «Регіон-Лідер» Дніпропетровської обласної ради (49004, м. Дніпро, вул. Староказацька, буд. 56; ) на користь позивача - Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради (49001, м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 21А; ): 871 575,65грн. заборгованості, 73 149,95грн. - інфляційних втрат, 17 272,37грн. - 3% річних та 14 429,97грн. - витрат на сплату судового збору. Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України рішення складено та підписано без його проголошення 06.08.25р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильєв О.Ю.