08.08.2025Справа № 910/4670/25
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-сервісна компанія
до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк»
про стягнення 1.452.360,00 грн
Суддя Сівакова В.В.
Представники сторін: не викликались
14.04.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-сервісна компанія «Фростленд» до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про стягнення 1.452.360,00 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2025 відкрито провадження у справі № 910/4670/25 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження.
Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/4670/25 від 22.07.2025 позов задоволено повністю та стягнуто з Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-сервісна компанія «Фростленд» безпідставно списані кошти в розмірі 1.452.360,00 грн та 21.785,40 грн витрат по сплаті судового збору.

28.07.2025 від позивача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява (документи сформований в системі «Електронний суд» 25.07.2025) про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-сервісна компанія «Фростленд» 50.000,00 грн витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Суд розглянувши заяву позивача відзначає наступне

Згідно ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частина 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Стаття 161 Господарського процесуального кодексу України визначає, що заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

У позовній заяві позивачем наведено, що витрати на надання правової допомоги попередньо (орієнтовно) становлять 85.000,00 грн, докази на підтвердження яких будуть надані позивачем відповідно до положень ч. 8 ст. 129 господарського процесуального кодексу України протягом 5-ти днів після ухвалення рішення по справі.

Згідно з ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

У заяві про ухвалення додаткового рішення позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 50.000,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Заява про ухвалення додаткового рішення разом з доказами понесення витрат подана позивачем до суду 28.07.2025, тобто в межах встановленого строку для її подання.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

З матеріалів справи вбачається, що 20.02.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-сервісна компанія «Фростленд» (Замовник) та Адвокатом Сивенко Валерієм Миколайовичем (Виконавець) укладено договір про надання юридичних послуг (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору Виконавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, за завданням Замовника надати юридичні послуги, а саме: здійснити комплекс заходів по захисту прав та охоронюваних законом інтересів Замовника щодо повернення не санкціоновано списаних грошових коштів з банківського рахунку в АТ КБ «Приватбанк».

Згідно з п. 1.2 договору надання послуг включатиме в себе:

- підготовка відповідних документів до АТ КБ «Приватбанк» з метою повернення грошових коштів;

- підготовка відповідно до позову до суду щодо стягнення з АТ КБ «Приватбанк» не санкціоновано списаних з банківського рахунку грошових коштів;

- представництво інтересів Замовника у судах першої, другої та третьої інстанцій, а Замовник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, оплатити ці послуги (сплатити винагороду) та виконати інші зобов`язання визначені в цьому договорі.

Згідно з п. 3.1 договору розмір винагороди Виконавця за послуги визначені в пунктах 1.1, 1.2. договору складається:

3.1.1. 85.000,00 грн винагороди, за підготовку документів до суду та ведення судової справи, які оплачуються Замовником на користь Виконавця на протязі 3 (трьох) днів з моменту підписання цього договору;

3.1.2. додаткової винагороди у розмірі 8 (вісім) відсотків від загальної суми отриманих (повернутих) та/або стягнутих з АТ КБ «Приватбанк» грошових коштів, обов`язок сплати якої виникає у Замовника, відповідно до положень статті 212 Цивільного кодексу України, у разі настання відкладальної умови, а саме: отримання (повернення) та/або стягнення з АТ КБ «Приватбанк» грошових коштів на банківський рахунок Клієнта.

Відповідно до умов пункту 2.1.3 договору Виконавець зобов`язаний на протязі 3-х днів з моменту надання Замовнику відповідної послуги, або її частини, якщо виконання послуги складається з етапів, надати Замовнику для підписання акт приймання-передачі наданих послуг.

Замовник в свою чергу згідно умов п. 2.2.3 договору зобов`язаний підписати та передати Виконавцю акт приймання-передачі наданих послуг протягом 3-х днів з дати отримання цього акту від Виконавця.

25.07.2025 між Замовником та Виконавцем підписано акт приймання-передачі наданих юридичних послуг, яким засвідчено таке:

І. На виконання умов договору Виконавець, як адвокат, частково надав Замовнику юридичні послуги, перелічені у договорі, зокрема, здійснив комплекс заходів по захисту прав та охоронюваних законом інтересів Замовника щодо повернення не санкціоновано списаних грошових коштів з банківського рахунку Замовника в АТ КБ «Приватбанк» у судовій справі № 910/4670/25 (далі Справа), що включало в себе:

1.1. консультації щодо правових механізмів захисту прав Замовника у Справі;

1.2. підготовка відповідних документів до АТ КБ «Приватбанк» з метою повернення грошових коштів (лист від 20.02.2025 на АТ КБ «Приватбанк»);

1.3. підготовка та подання до суду позову щодо стягнення з АТ КБ «Приватбанк» не санкціоновано списаних з банківського рахунку грошових коштів;

1.4. підготовка та подання до суду заперечення на відзив АТ КБ «Приватбанк» на позов:

1.5. участі у 3 (трьох) судових засіданнях Господарського суду міста Києва, а саме: 20.05.2025 (в режимі ВКЗ), 03.06..2025 (в режимі ВКЗ) та 22.07.2025 - безпосередньо у приміщенні суду, що враховує витрати пов`язані з поїздкою від м. Суми до м. Києва).

II. Сторони договору в межах суми, визначеної у пункті 3.1.1 договору підтверджують надання Виконавцем послуг на загальну суму 50.000,00 грн.

На представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю ««Виробничо-сервісна компанія «Фростленд» за договором № б/н про надання правничої допомоги від 120.02.2025 адвокатом Сивенко В.М. видано ордер серії ВМ № 1064754.

Підтвердженням того, що Сивенко Валерій Миколайович є адвокатом свідчить свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії СМ № 000478 від 27.07.2017.

24.02.2025 позивач перерахував адвокату оплату за юридичні послуги згідно рахунку № 21/02 від 21.02.2025 у розмірі 85.000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 29 від 24.02.2025.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката не подано; не співмірність витрат не доведено.

Слід зазначити, що за змістом статті ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Отже, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).

Адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Отже, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

На підтвердження надання правової допомоги суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. (Даний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24.09.2020 у справі № 520/9408/18).

Наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт надання позивачу та сплати ним правової допомоги на погоджену між Клієнтом та Адвокатом суму у розмірі 50.000,00 грн.

Суд приходить до висновку про відповідність заявленого позивачем розміру витрат на професійну правову допомогу критеріям, що визначені ст. 126 Господарського процесуального кодексу України та не вбачає підстав для його зменшення.

Враховуючи те, що позивачем підтверджено правовий статус адвоката, співмірність розміру витрат з наданими послугами та їх оплату, господарський суд дійшов висновку, що у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача на правову допомогу покладаються на відповідача повністю в сумі 50.000,00 грн.

Керуючись ст. 244 ГПК України, -

В И Р І Ш И В:

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-сервісна компанія «Фростленд» (40009, м. Суми, вул. Путивльська, 5-1; ) 50.000 (п`ятдесят тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В.Сівакова