ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2025 Справа № 914/1237/25

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Будхаб», м. Львів,

до відповідача: Приватного підприємства «Роса-ІФ», м. Івано-Франківськ,

про: стягнення заборгованості у розмірі 1 142 215,33 грн

Суддя Н.Є. Березяк

Секретар судового засідання Р.Р. Волошин

За участю представників сторін:

позивача: Кавчук А.В. - представник

відповідача: не з`явився

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Будхаб» до Приватного підприємства «Роса-ІФ» про стягнення заборгованості у розмірі 1 142 215,33 грн.

Ухвалою суду від 22.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Рух справи відображено в ухвалах суду та протоколах судових засідань.

Ухвалою суду від 12.06.2025 закрито підготовче провадження у справі №914/1237/25 та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.07.2025. В подальшому розгляд справи по суті відкладено на 07.08.2025.

Присутній в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити з підстав наведених в позовній заяві. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати орендних платежів за укладеним між сторонами договором оперативної оренди обладнання.

В жодне судове засідання представник відповідача не з`явився, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом. Причини неявки в судове засідання не повідомив.

Копії ухвал суду надсилалися відповідачу в його Електронний кабінет в підсистемі Електронний суд ЄСІТС та були отримані останнім про, що сформовано відповідні Довідки про доставку електронного листа в електронний кабінет відповідача від 24.04.2025, 23.05.2025, 25.04.2025, 13.06.2025 та 25.07.2025.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, беручи до уваги, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Відсутність будь-яких заяв або клопотань відповідача, з урахуванням направлення судом ухвал суду у справі, свідчить про незацікавленість відповідача у розгляді справи.

У судовому засіданні 07.08.2025 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

Як встановлено судом, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будхаб» (Позивач), як Орендодавцем, та Приватним підприємством «Роса-ІФ» (Відповідач), як Орендарем, укладений Договір оперативної оренди обладнання № 24-2009/1 від 20.09.2024 (далі Договір).

За пунктом 1.1 Договору Орендодавець надає Орендарю у тимчасове оплатне користування (оренду) будівельну опалубку (в т.ч. окремі елементи опалубки, спеціалізовану тару для її транспортування), асортимент, кількість і вартість якого вказуються в актах приймання-передачі.

Згідно з умовами Договору Орендодавець передавав в оренду Орендарю обладнання відповідно до Актів приймання-передачі (копії додаються):

- Акт приймання-передачі № 639 від 20.09.2024 на суму 2 653 732,10 грн

- Акт приймання-передачі № 640 від 26.09.2024 на суму 2 749 508,45 грн

- Акт приймання-передачі № 696 від 23.10.2024 на суму 525 778,08 грн

- Акт приймання-передачі № 701 від 24.10.2024 на суму 253 463,04 грн

- Акт приймання-передачі № 713 від 30.10.2024 на суму 2 874 291,68 грн

- Акт приймання-передачі № 715 від 30.10.2024 на суму 221 616,00 грн

- Акт приймання-передачі № 718 від 31.10.2024 на суму 219 840,88 грн

- Акт приймання-передачі № 737 від 06.11.2024 на суму 284 544,00 грн

- Акт приймання-передачі № 742 від 11.11.2024 на суму 2 960 896,70 грн

- Акт приймання-передачі № 782 від 02.12.2024 на суму 984 643,20 грн.

Порядок сплати орендної плати наведений у розділі 4 Договору.

Орендна плата розраховується Орендодавцем щомісячно на підставі фактичної кількості днів користування обладнанням згідно з актами прийому-передачі обладнання (п. 4.2.1 Договору).

Орендодавець до 15 числа місяця, наступного за тим, за який нараховується орендна плата, направляє Орендарю підписаний та скріплений печаткою Орендодавця акта наданих послуг в двох примірниках (п. 4.2.2 Договору).

Орендар зобов`язаний підписати і повернути один підписаний та скріплений печаткою оригінал акта наданих послуг до 25 числа місяця, наступного за тим, за який нараховується орендна плата. У разі неповернення акта і відсутності письмової мотивованої відмови Орендаря від підписання цього акта, такий акт та сума орендної плати вважаються беззастережно визнаними Орендарем, а послуга прийнятою в повному обсязі (п. 4.2.3 Договору).

Орендар сплачує орендну плату щомісячно до 25 числа місяця, наступного за тим, за який нараховується орендна плата (п. 4.2.4 Договору).

Орендар користується обладнанням, що підтверджено актами наданих послуг:

- Акт надання послуг № 321 від 30.09.2024 на суму 160 599,12 грн;

- Акт надання послуг № 392 від 31.10.2024 на суму 305 678,51 грн;

- Акт надання послуг № 448 від 30.11.2024 на суму 657 181,01 грн;

- Акт надання послуг № 512 від 31.12.2024 на суму 696 425 грн;

- Акт надання послуг № 56 від 31.01.2025 на суму 283 498,62 грн;

- Акт надання послуг № 154 від 28.02.2025 на суму 39 368,92 грн;

- Акт надання послуг № 242 від 31.03.2025 на суму 30 064,18 грн.

Загальна вартість послуг оренди за Актами надання послуг становить 2 172 815,36 грн.

Акти надання послуг № 321 від 30.09.2024, № 392 від 31.10.2024, № 448 від 30.11.2024 підписані Сторонами.

Як зазначає позивач, Акти надання послуг № 512 від 31.12.2024, № 56 від 31.01.2025, № 154 від 28.02.2025 та № 242 від 31.03.2025 у встановленому Договором порядку були направлені Відповідачу для підписання. Однак Відповідач не підписав і не повернув Акти, тому Позивач позбавлений можливості надати до суду їх підписані примірники.

Позивач неодноразово надсилав Відповідачу вказані Акти наданих послуг через АТ «УКРПОШТА» поштовим відправленням цінним листом з описом вкладення для підписання:

1) Акт № 512 від 31.12.2024 надісланий Відповідачу 31.01.2025.

2) Акт № 56 від 31.01.2025 Позивач надіслав Відповідачу 17.02.2025.

3) Акт № 154 від 28.02.2025 Позивач надіслав Відповідачу 11.03.2025. Разом з цим Актом Позивач повторно надіслав Акти № 512 від 31.12.2024 та № 56 від 31.01.2025 оскільки попередньо надані примірники Відповідач не підписав і не повернув.

4) Акт № 242 від 31.03.2025 надісланий Відповідачу 14.04.2025.

Відповідач не надав заперечень щодо жодного із Актів наданих послуг та нарахованої за ними орендної плати.

Виходячи з умов п. 4.2.3 Договору, усі вищевказані Акти наданих послуг та сума орендної плати вважаються беззастережно визнаними Орендарем, а послуга прийнятою Відповідачем та підлягає оплаті в повному обсязі.

Орендар не в повному обсязі оплатив орендну плату відповідно до п. 4.2.4 Договору. Орендар сплатив кошти в загальній сумі 1 119 439,12 грн відповідно до платіжних інструкцій:

- № 353 від 18.10.2024 на суму 69 439,12 грн;

- № 355 від 18.10.2024 на суму 200 000 грн;

- № 641 від 25.10.2024 на суму 200 000 грн;

- № 642 від 25.10.2024 на суму 50 000 грн;

- № 696 від 30.10.2024 на суму 300 000 грн;

- № 940 від 17.02.2025 на суму 200 000 грн;

- № 1099 від 10.04.2025 на суму 100 000 грн.

Кошти, сплачені Орендарем за Платіжними інструкціями № 353 від 18.10.2024, № 355 від 18.10.2024, № 641 від 25.10.2024, № 642 від 25.10.2024, № 696 від 30.10.2024, № 940 від 17.02.2025 зараховані Орендодавцем в рахунок оплати за Актами наданих послуг № 321 від 30.09.2024, № 392 від 31.10.2024 та частково за Актом надання послуг № 448 від 30.11.2024 (залишок боргу за Актом № 448 від 30.11.2024 - 104 019,52 грн).

Кошти, що сплачені за Платіжною інструкцією № 1099 від 10.04.2025, зараховані в рахунок оплати орендної плати за березень 2025 року на суму 30 064,18 грн, що нарахована згідно з Актом надання послуг № 242 від 31.03.2025. Залишок оплати в розмірі 69 935,82 грн зарахований в рахунок погашення заборгованості за Актом № 448 від 30.11.2024. Орендодавець повідомив Орендаря про такий порядок зарахування оплати Листом № 25-1004 від 10.04.2025.

З урахуванням здійснених оплат, неоплаченими залишились послуги оренди за такими актами:

- Акт надання послуг № 448 від 30.11.2024. Залишок боргу за Актом 34 083,70 грн.

- Акт надання послуг № 512 від 31.12.2024 на суму 696 425,00 грн;

- Акт надання послуг № 56 від 31.01.2025 на суму 283 498,62 грн;

- Акт надання послуг № 154 від 28.02.2025 на суму 39 368,92 грн

Загальна сума заборгованості становить 1 053 376,24 гривень.

Позивач звертався до Відповідача з письмовою Вимогою про сплату боргу № 25-1103 від 11 березня 2025 року.

Однак, Відповідач не сплатив борг та не надав відповіді на Вимогу.

Наведене стало підставою для звернення Позивача за захистом своїх порушених прав з позовом до Відповідача про стягнення заборгованості за Договором.

Відповідальність Відповідача за невиконання зобов`язань з оплати передбачена п. 7.1 Договору у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Нарахування пені здійснюється за весь період прострочення (п. 7.7 Договору).

Строк позовної давності щодо стягнення пені становить 3 роки (п. 7.7 Договору).

Відтак, позивач просить стягнути з відповідача 1 142 215,33 грн, з яких: сума основної заборгованості 1 053 376,24 грн; пеня 61 178,93 грн; 3% річних за користування грошовими коштами 6 099,85 грн; інфляційні втрати 21 560,31 грн.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають до задоволення.

При ухваленні рішення, суд виходив з наступного.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої, другої

статті 509 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що

передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Приписами статей 526-527 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною першою статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, статями 525 - 526 ЦК України передбачається, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 610 ЦКУ визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно з умовами Договору Орендодавець передавав в оренду Орендарю обладнання відповідно до Актів приймання-передачі зазначених вище.

Орендар зобов`язаний підписати і повернути один підписаний та скріплений печаткою оригінал акта наданих послуг до 25 числа місяця, наступного за тим, за який нараховується орендна плата. У разі неповернення акта і відсутності письмової мотивованої відмови Орендаря від підписання цього акта, такий акт та сума орендної плати вважаються беззастережно визнаними Орендарем, а послуга прийнятою в повному обсязі (п. 4.2.3 Договору).

Факт користування Орендарем обладнанням, що підтверджено долученими до матеріалів справи актами наданих послуг.

Загальна вартість послуг оренди за Актами надання послуг становить 2 172 815,36 грн.

Акти надання послуг № 321 від 30.09.2024, № 392 від 31.10.2024, № 448 від 30.11.2024 підписані Сторонами.

Акти надання послуг № 512 від 31.12.2024, № 56 від 31.01.2025, № 154 від 28.02.2025 та № 242 від 31.03.2025 у встановленому Договором порядку були направлені Відповідачу для підписання. Однак Відповідач не підписав і не повернув Акти.

Виходячи з умов п. 4.2.3 Договору, вказані Акти наданих послуг та сума орендної плати вважаються беззастережно визнаними Орендарем, а послуга прийнятою Відповідачем та підлягає оплаті в повному обсязі.

Орендар не в повному обсязі оплатив орендну плату відповідно до п. 4.2.4 Договору. Орендар сплатив кошти в загальній сумі 1 119 439,12 грн відповідно до платіжних інструкцій.

З урахуванням здійснених оплат, неоплаченими залишились послуги оренди за такими актами: Акт надання послуг № 448 від 30.11.2024. Залишок боргу за Актом 34 083,70 грн; Акт надання послуг № 512 від 31.12.2024 на суму 696 425,00 грн; Акт надання послуг № 56 від 31.01.2025 на суму 283 498,62 грн; Акт надання послуг № 154 від 28.02.2025 на суму 39 368,92 грн

Загальна сума заборгованості становить 1 053 376,24 гривень.

Отже, Позивачем дотримано умов договору щодо направлення відповідачу для підписання актів надання послуг, в свою чергу від відповідача не були повернуті підписані з його боку акти, як і не було направлено письмову мотивовану відмову від підписання направлених актів. А отже орендна плата вважається беззастережно визнаною орендарем, а послуги оренди, згідно долучених актів є прийнятими в повному обсязі.

Орендар сплачує орендну плату щомісячно до 25 числа місяця, наступного за тим, за який нараховується орендна плата (п. 4.2.4 Договору).

Обов`язок по оплаті за надані послуги з оренди у сумі 1 053 376,24 грн на момент розгляду даної справи настав.

Тобто станом на день розгляду справи у відповідача перед позивачем існує заборгованість за послуги оренди за договором № 24-2009/1 від 20.09.2024 у сумі 1 053 376,24 грн.

Доказів неможливості виконання відповідачем з будь-яких причин умов договору матеріали справи не містять; договір оренди, в якому передбачені всі істотні його умови, наразі є дійсним. А відтак відповідач, не здійснивши повну та своєчасну оплату орендних платежів порушив свої договірні зобов`язання.

З урахуванням викладеного та наявних у справі доказів суд вважає, що позивач належним чином довів наявність вини відповідача у неналежному виконанні свого обов`язку щодо повного та своєчасного внесення орендних платежів, внаслідок чого останнім була допущена заборгованість у розмірі 1 053 376,24 грн.

У зв`язку із простроченням оплати позивачем заявлено до стягнення з відповідача нараховано пеню у сумі 61 178,93 грн, 3% річних у сумі 6099,85 грн, інфляційні втрати у сумі 21 560,31 грн.

За приписами ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідальність Відповідача за невиконання зобов`язань з оплати передбачена п. 7.1 Договору у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Нарахування пені здійснюється за весь період прострочення (п. 7.7 Договору).

Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань»).

Розрахунок пені, втрат від інфляції та 3% річних судом також перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним, а саме, оскільки розраховані позивачем санкції не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом за заявлений у позові період нарахування, а їх розмір є доведеним залученими позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку відповідача.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати на підставі статей 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, судовий збір покладається на відповідача в розмірі 13 706,58 грн.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з Приватного підприємства «РОСА-ІФ» (адреса:76018, м. Івано- Франківськ, вул. Коновальця Євгена, буд. 136б, кв. 232; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДХАБ» (адреса: 79069, м.Львів, вул. Шевченка, буд. 317; ) заборгованість за Договором оперативної оренди обладнання № 24-2009/1 від 20.09.2024 у сумі 1 142 215,33 грн, з яких: сума основної заборгованості 1 053 376,24 грн; пеня 61 178,93 грн; 3% річних за користування грошовими коштами 6 099,85 грн; інфляційні втрати 21 560,31 грн та 13 706,58 грн відшкодування витрат на оплату судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ЙV Господарським процесуальним кодексом України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 08.08.2025.

Суддя Березяк Н.Є.