ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2025 р. Справа№ 910/13001/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Алданової С.О.

Буравльова С.І.

за участю секретаря судового засідання: Замай А.О.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Мартиновський О.В.

від відповідача-1: Рєпкін Н.І.

від відповідача-2: не з`явився

від третьої особи-1: не з`явився

від третьої особи-2: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційних скарг Міністерства юстиції України та Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль»

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2024, повний текст якого складено та підписано 24.06.2024

у справі № 910/13001/23 (суддя Джарти В.В.)

за позовом ОСОБА_1

до 1. Міністерства юстиції України

2. Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль»

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Приватного нотаріуса Бобкова Олександра Вікторовича

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Приватне акціонерне товариство «Росава»

про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України та Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль» про:

- визнання незаконним та скасування повністю наказу Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» №3504/5 від 19.08.2022;

- зобов`язання Міністерство юстиції України забезпечити новий розгляд скарги Приватного акціонерного товариства «Росава» від 14.01.2022 № 14-1-2022-3, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.01.2022 за № СК-218-22, відповідно до чинного законодавства України;

- зобов`язання Міністерство юстиції України усунути порушення прав та інтересів ОСОБА_1 шляхом внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань з 12.01.2022 запису щодо відомостей про ОСОБА_1 , як чинного керівника Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль», обраного рішенням позачергових загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль», оформленого протоколом від 28.12.2021.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачі стверджують, що спірний Наказ № 3504/5 є незаконним та таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав:

по-перше, Колегією не заперечується факт постановлення ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.01.2022 у справі № 357/15582/21, якою було скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.12.2021 у справі № 357/15582/21;

по-друге, приватному нотаріусу Бобкову О.В. надавалась ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.01.2022 у справі № 357/15582/21, зі штрих-кодом та печаткою цього суду, яка набрала чинності з 12.01.2022 та є обов`язковою для виконання;

по-третє, реєстраційна дія від 12.01.2022 № 034000085 «Внесення рішення про скасування заборони вчинення реєстраційних дій» ніким, в тому числі ПрАТ «Росава» не оскаржувалась до Міністерства юстиції України чи іншого органу, та на даний час не скасована, а тому наказ виходить за межі скарги ПрАТ «Росава»;

Також позивач зазначає, що оскаржуваний наказ суперечить частині 6 статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (далі - Закон № 755-IV), оскільки Мін`юст повинен був залишити заяву ПрАТ «Росава» без розгляду у зв`язку відсутністю порушеного права заявника.

Оспорюваний наказ Мін`юсту, за доводами позивача, створює перешкоди у виконанні рішення позачергових загальних зборів акціонерів товариства, порушують права позивача як керівника Товариства у корпоративних відносинах з Товариством, які виникли внаслідок наділення позивача повноваженнями на управління Товариством, що включає в себе повноваження діяти від імені Товариства, представляти його у відносинах з іншими особами, звертатися з позовами та заявами до суду.

Відсутність в Єдиному державному реєстрі відомостей про ОСОБА_1 як чинного керівника Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль», обраного рішенням позачергових загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль», оформленого протоколом від 28.12.2021 року, порушує вимоги частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», відповідно до якої, державна реєстрація базується на таких основних принципах: 1) обов`язковості державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі; 2) публічності державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі та документів, що стали підставою для її проведення; 3) врегулювання відносин, пов`язаних з державною реєстрацією, та особливостей державної реєстрації виключно цим Законом; 4) державної реєстрації за заявницьким принципом; 6) єдності методології державної реєстрації; 7) об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі; 8) внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до цього Закону; 9) відкритості та доступності відомостей Єдиного державного реєстру.

Доводи та заперечення відповідачів

Відповідачі з позовом не погодились, посилаючись на те, що оспорюваний наказ було прийнято Мін`юстом з дотриманням норм законодавства.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.01.2024 у справі №910/13001/23 позов ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано незаконним та скасовано наказ Міністерства юстиції України "Про задоволення скарги" №3504/5 від 19.08.2022.

Зобов`язано Міністерство юстиції України забезпечити новий розгляд скарги Приватного акціонерного товариства "Росава" від 14.01.2022 №14-1-2022-3, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.01.2022 за №СК-218-22.

Скасовано реєстраційну дію про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 12.01.2022 № 035000085 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу", проведену приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобковим Олександром Вікторовичем щодо Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль".

Стягнуто з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 8 052,00 грн судового збору.

Рішення суду, з посиланням на приписи статей 28, 34 Закону № 755-IV, мотивовано тим, що оспорюваний наказ Міністерства юстиції України "Про задоволення скарги" №3504/5 від 19.08.2022 прийнятий всупереч вимог чинного законодавства України, порушує права та інтереси ОСОБА_1 , є безпідставним втручанням у корпоративні правовідносини між Акціонерним товариством "Білоцерківська теплоелектроцентраль" та ОСОБА_1 , як його керівника, якого призначено рішенням позачергових загальних зборів акціонерів 28.12.2021, та фактично призводить до неправомірного позбавлення можливості здійснювати повноваження з управління господарською діяльністю товариства.

Вимога позивача про усунення порушення прав та інтересів ОСОБА_1 шляхом внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань з 12.01.2022 запису щодо відомостей про ОСОБА_1 , як чинного керівника Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль", обраного рішенням позачергових загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль", оформленого протоколом від 28.12.2021, за висновками суду підлягала задоволенню шляхом скасування реєстраційної дії про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 12.01.2022 № 035000085 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу". Таке рішення суду обумовлено дотриманням принципів господарського процесу, а також недопущення надмірного формалізму.

В частині вимоги про зобов`язання Міністерство забезпечити новий розгляд скарги Приватного акціонерного товариства "РОСАВА" Суд, з врахуванням положень пункту 17 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128, виснував про її обґрунтованість.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнення їх доводів

Короткий зміст вимог апеляційної скарги відповідача-1

Не погоджуючись з цим рішенням, Міністерство юстиції України звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить поновити строк на апеляційне оскарження; скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2024 у справі №910/13001/23 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Зокрема, апелянт-відповідач-1 зазначає:

- при проведенні реєстраційної дії від 12.01.2022 № 034000085 "Внесення рішення про скасування заборони вчинення реєстраційних дій" приватним нотаріусом Бобковим О.В. не було проведено перевірку наявності в Єдиному державному реєстрі судових рішень електронної копії ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.01.2022 у справі № 357/15582/21;

- на момент проведення оскаржуваної реєстрації дії у приватного нотаріуса Бабкова О.В. була наявна заборона проведення реєстраційної дії щодо товариства, тому він повинен був відмовити у державній реєстрації з підстав, визначених пунктом 2 частини 1 статті 28 Закону № 755-IV;

- позачергові загальні збори, якими за твердженнями позивача було призначено його на посаду директора, були скликані та проведені з порушенням вимог чинного законодавства;

- у результаті скликання позачергових загальних зборів 28.12.2021 до складу керівних органі ПрАТ "Білоцерківська теплоелектроцентраль", акціонером якого є скаржник (третя особа-2), були незаконно призначені невідомі особи, у тому числі і директор - ОСОБА_1 . Незважаючи на незаконність зазначених рішень позачергових загальних зборів, невідомі третій особі-2 особи звернулись до приватного нотаріуса, який, порушуючи законодавство щодо державної реєстрації, провів реєстраційну дію. Така реєстраційна дія порушує права та інтереси ПрАТ «Росава» як акціонера ПрАТ "Білоцерківська теплоелектроцентраль" щодо участі в управлінні товариством та прийнятті участі в обранні кандидата до складу органів управління;

- наказ Міністерства юстиції України "Про задоволення скарги" №3504/5 від 19.08.2022 прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України, а тому є таким, що не підлягає скасуванню.

Короткий зміст вимог апеляційної відповідача-2

Не погоджуючись з прийнятим рішенням місцевого господарського суду, Приватне акціонерне товариство «Білоцерківська теплоелектроцентраль» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить поновити строк на апеляційне оскарження; скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2024 у справі №910/13001/23 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- справу розглянуто неповноважним складом суду, оскільки було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

- станом на момент вчинення приватним нотаріусом реєстраційної дії №035000085 самим же нотаріусом було незаконно скасовано заборону вчинення реєстраційних дій (тобто, фактично така заборона ще діяла), а також були чинними заходи забезпечення позову у справі № 911/172/22;

- ОСОБА_1 немає жодних прав щодо ПрАТ "Білоцерківська теплоелектроцентраль" не є і ніколи не був керівником товариства, а тому оскаржуваним наказом Міністерства юстиції України його права не порушуються.

Доводи та заперечення позивача

Позивач та треті особи не скористались своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 ГПК України та не надали суду письмових відзивів на апеляційні скарги, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Рух справи

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2024 скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 17 січня 2024 року у справі № 910/13001/23 частково та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задовольнив частково. Визнано незаконними та скасувати п.п. 1, 2, 4 наказу Міністерства юстиції України "Про задоволення скарги" №3504/5 від 19.08.2022. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 2 684,00 грн судового збору». Стягнув з ОСОБА_1 на користь Міністерства юстиції України 8 052, 00 грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції. Стягнув з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль» 6 441,60 грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

18.12.2024 Приватне акціонерне товариство "Білоцерківська теплоелектроцентраль" звернулось до Верховного суду з касаційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17 січня 2024 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13 листопада 2024 року у справі № 910/13001/23, а справу направити на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постановою Верховного Суду від 27.03.2025 касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.11. 2024 року у справі №910/13001/23 скасовано та передано справу на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

17.04.2025 матеріали справи №910/13001/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.04.2025 справу передано для розгляду колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Алданова С.О., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2025 апеляційні скарги Міністерства юстиції України та Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2024 у справі №910/13001/23 прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Алданова С.О., Буравльов С.І. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення до розгляду апеляційних скарг Міністерства юстиції України та Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2024 у справі № 910/13001/23 на 02.06.2025. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзиви на апеляційні скарги з урахуванням вказівок Верховного Суду, викладених у постанові від 27.03.2025, в письмовій формі до 26.05.2025. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 26.05.2025. Явка учасників справи не визнана обов`язковою.

Розгляд справи відкладався, зокрема до 11.08.2025.

Явка представників учасників справи

Представник позивача в судовому засіданні 11.08.2025 заперечив проти доводів апелянтів та просив відмовити в задоволенні їх апеляційних скарг.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні 11.08.2025 підтримав вимоги апеляційних скарг.

В судове засідання 11.08.2025 представники відповідача-2 та третіх осіб не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. Зокрема, залучено судом до справи довідки про доставку електронного документа до його електронного кабінету.

За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що явка представників сторін та третьої особи обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача-2 та третіх осіб, які належним чином повідомлені про судовий розгляд справи в апеляційному порядку.

Межі перегляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку апеляційні скарги задовольнити частково, а оскаржене рішення скасувати.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Рішенням позачергових загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль", оформленим протоколом від 28.12.2021, позивача - ОСОБА_1 було обрано директором Товариства (пункт 15 протоколу від 28.12.2021) та уповноважено на проведення відповідних реєстраційних дій (пункт 18 протоколу від 28.12.2021).

12.01.2022 приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобковим Олександром Вікторовичем щодо Акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" (ідентифікаційний код юридичної особи 05407737) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) проведено реєстраційну дію № 035000085 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу", якою у ЄДР внесено відомості про ОСОБА_1 як керівника Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль".

На зазначену реєстраційну дію Приватним акціонерним товариством "Росава" - акціонером Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" подано скаргу від 14.01.2022, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17.01.2022 за №СК-218-22 (далі - скарга).

За результатами розгляду скарги у висновку Центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 11.07.2022 наводяться, зокрема, такі мотиви рішення у стислому викладенні:

1. Оскаржуваною реєстраційною дією було змінено керівника товариства.

2. Скаржник просить скасувати оскаржувану реєстраційну дію, обґрунтовуючи свої вимоги, зокрема, тим, що приватний нотаріус Бобков О.В. провів таку реєстраційну дію за наявності відомостей про судове рішення щодо заборони проведення відповідних реєстраційних дій.

3. Шляхом перевірки відомостей ЄДР колегією встановлено, що приватний нотаріус Бобков О.В. провів оскаржувану реєстраційну дію за наявності відомостей про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії, пов`язаної зі зміною керівника товариства.

4. Законодавством визначено, що державний реєстратор зобов`язаний відмовити у державній реєстрації у разі наявності в ЄДР відомостей про заборону вчинення реєстраційних дій.

5. Отже, оскаржувана реєстраційна дія є протиправною та підлягає скасуванню, а скарга задоволенню у повному обсязі.

У пункті 3 мотивів рішення у розгорнутому викладенні колегія зазначає, що Шляхом аналізу відомостей, які містяться в ЄДР щодо ПрАТ "БІЛОЦЕРКІВСЬКА ТЕЦ", Колегією встановлено, що оскаржуваній реєстраційній дії передувала реєстраційна дія від 12.01.2022 № 034000085 "Внесення рішення про скасування заборони вчинення реєстраційних дій", проведена приватним нотаріусом Бобковим О.В., на підставі ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.01.2022 у справі № 357/15582/21, якою було скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.12.2021 у справі № 357/15582/21 в частині заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців і громадських формувань, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, технічним адміністраторам ЄДР, іншим органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, проводити будь-які реєстраційні дії щодо зміни тимчасово виконуючого обов`язки директора 3 (керівника) Товариства Богдана Вадима Анатолійовича, щодо тимчасово виконуючого обов`язки Голови Правління Товариства Богдана Вадима Анатолійовича до закінчення досудового розслідування (далі - заборона).

У пункті 9 мотивів рішення у розгорнутому викладенні колегія звертає увагу на те, що при проведенні реєстраційної дії від 12.01.2022 № 034000085 "Внесення рішення про скасування заборони вчинення реєстраційних дій" приватним нотаріусом Бобковим О.В. не було проведено перевірку наявності в Єдиному державному реєстрі судових рішень електронної копії ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.01.2022 у справі № 357/15582/21, оскільки зазначену ухвалу було оприлюднено у цьому реєстрі лише 17.01.2022, а також не направлено запит до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області щодо отримання примірника зазначеної ухвали.

На підставі висновку колегії, Міністерством юстиції України прийнято спірний наказ "Про задоволення скарги" №3504/5 від 19.08.2022 (далі - наказ) такого змісту:

1. Скаргу Приватного акціонерного товариства "РОСАВА" від 14.01.2022 задовольнити у повному обсязі.

2. Скасувати реєстраційну дію у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.01.2022 № 035000085 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу", проведену приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобковим Олександром Вікторовичем щодо Приватного акціонерного товариства "БІЛОЦЕРКІВСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ" (ідентифікаційний код юридичної особи 30664834).

3. Анулювати приватному нотаріусу Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобкову Олександру Вікторовичу доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

4. Виконання пункту 2 наказу покласти на Офіс протидії рейдерству.

5. Виконання пункту 3 наказу покласти на Державне підприємство "Національні інформаційні системи".

Проте, позивач зазначає, що його було обрано директором рішення позачергових загальних зборів учасників від 28.12.2021, яке не визнано судом недійсним. Крім того, скаржником - ПрАТ "РОСАВА" не вказано, які саме його корпоративні права порушені спірною реєстраційною дією. До того ж, на думку позивача Міністерством помилково скасована реєстраційна дія через можливе порушення вчинення реєстраційної дії, що передувала № 035000085.

Мотиви і джерела права, з яких виходить апеляційний суд при ухваленні судового рішення

Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частинами другою та третьою статті 3 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених Конституцією України та законом, особа має право звернутися за захистом цивільного права та інтересу до органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. Орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування здійснюють захист цивільних прав та інтересів у межах, на підставах та у спосіб, що встановлені Конституцією України та законом. Рішення, прийняте зазначеними органами щодо захисту цивільних прав та інтересів, не є перешкодою для звернення за їх захистом до суду.

Відповідно до частин другої та третьої статті 17 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених Конституцією України та законом, особа має право звернутися за захистом цивільного права та інтересу до органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування здійснюють захист цивільних прав та інтересів у межах, на підставах та у спосіб, що встановлені Конституцією України та законом.

Спірні правовідносини у цій справі з огляду на їх суть (предмет та підстави позову) та суб`єктний склад учасників справи є правовідносинами, що виникли у сфері державної реєстрації юридичних осіб.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відносини, що виникають у сфері державної реєстрації, регулюються Конституцією України, цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Згідно із частиною першою статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

Пунктом 8 частини другої статті 5 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" встановлено, що до повноважень Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації належить, зокрема, розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України та прийняття обов`язкових до виконання рішень, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини десятої статті 34 названого Закону рішення, дії або бездіяльність Мін`юсту та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду.

Згідно з частиною першої статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних прав та інтересів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 821/1504/17 (провадження № 11-1265апп18).

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону № 755-IV Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

За змістом частин 1, 3, 4 статті 10 названого Закону якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Враховуючи те, що прийняте загальними зборами учасників (акціонерів) товариства рішення про призначення директора, за загальним правилом, підлягає внесенню до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб задля забезпечення загальних засад державної реєстрації щодо об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у реєстрі, колегія суддів вважає, що оспорюваний наказ Мін`юста про скасування реєстраційної дії від 12.01.2022 № 035000085 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу" припиняє реалізацію позивачем правомочнестей з управління господарською діяльністю товариства як його керівником.

Водночас ствердження апелянтів про незаконність рішень позачергових загальних зборів про призначення позивача директором товариства, на підставі яких було внесено зазначений вище запис в реєстр, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки належними засобами доказування стороною відповідачів зазначеного не доведено. В матеріалах справи відсутні докази встановлення в судовому прядку недійсності рішень загальних зборів.

Згідно з приписами статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (далі - Закон) (станом на дату прийняття оскаржуваного наказу) рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає, зокрема, скарги на проведені державним реєстратором реєстраційні дії.

Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів особою, права якої порушено, протягом двох місяців з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення своїх прав, але не пізніше одного року з дня прийняття відповідного рішення, здійснення дії або бездіяльності.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації подається у письмовій формі та має містити відомості про прізвище, ім`я, по батькові (найменування) скаржника, його місце проживання (місцезнаходження), номер телефону та/або адресу електронної пошти, суть (реквізити) оскаржуваного рішення, дій або бездіяльності, обставини, якими обґрунтовується порушення прав скаржника, а також прохання (вимоги) скаржника та дату складення скарги. Якщо з дня прийняття оскаржуваного рішення, здійснення дії або бездіяльності спливло більше двох місяців, а у випадку, передбаченому абзацом другим частини третьої цієї статті, - більше одного місяця, скарга має містити також відомості про дату, коли скаржник дізнався про порушення своїх прав.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації, що подана особою, яка не має на це повноважень, або не містить відомостей про прізвище, ім`я, по батькові (найменування) скаржника, його місце проживання (місцезнаходження), суть (реквізити) оскаржуваного рішення, дій або бездіяльності, обставини, якими обґрунтовується порушення прав скаржника, дати, коли скаржник дізнався про порушення своїх прав (якщо зазначення такої дати є обов`язковим), повертається скаржнику на підставі мотивованого рішення Міністерства юстиції України, його територіального органу не пізніш як через 15 днів з дня її надходження. Повернення скарги не позбавляє скаржника права на повторне її подання у встановленому порядку.

У частині 6 цієї ж статті Закону визначено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають одне з таких мотивованих рішень, яке не пізніше наступного робочого дня з дня його прийняття розміщується на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України чи відповідного територіального органу:

- про задоволення скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації);

- про відмову в задоволенні скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність відповідають законодавству у сфері державної реєстрації);

- про залишення скарги без розгляду по суті.

Міністерство юстиції України, його територіальні органи залишають скаргу на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації без розгляду по суті, якщо:

1) встановлений цим Законом для подання скарги строк сплив до дня її подання;

2) Міністерством юстиції України, його територіальним органом за результатами розгляду скарги з такого самого питання вже приймалося рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні;

3) наявна інформація про відкрите за заявою скаржника судове провадження, предметом якого є оскарження тих самих рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації;

4) скаргу подано особою, права якої у зв`язку з оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю у сфері державної реєстрації не порушено;

5) скаргу подано особою, яка не має на це повноважень;

6) скаржником подано до Міністерства юстиції України, його територіального органу заяву про залишення скарги без розгляду.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" підставою для відмови у державній реєстрації є, зокрема, наявність у Єдиному державному реєстрі відомостей про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії.

Перевіряючи правомірність рішення Мін`юсту, прийнятого за результатами розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суд не лише формально з`ясовує дотримання Мін`юстом вимог закону щодо здійснення перевірки правомірності та законності здійснення державним реєстратором державної реєстрації під час проведення державної реєстрації змін, а й перевіряє наявність/відсутність підстав для здійснення такої державної реєстрації, встановлює її законність та правомірність. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.02.2024 у справі № 910/14536/22.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 755-IV відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, та фізичну особу - підприємця вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі: 1) відповідних заяв про державну реєстрацію; 2) документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій; 3) відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів.

Положеннями частин першої-другої та четвертої статті 14 Закону № 755-IV передбачено, що документи для державної реєстрації можуть подаватися у паперовій або електронній формі. У паперовій формі документи подаються особисто заявником або поштовим відправленням.

Якщо документи подаються особисто, заявник пред`являє документ, що відповідно до закону посвідчує особу. У разі подання документів представником додатково подається примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) документа, що підтверджує його повноваження (крім випадку, коли відомості про повноваження цього представника містяться в Єдиному державному реєстрі).

Документи в паперовій формі приймаються за описом, примірник якого в день їх надходження видається заявнику з відміткою про дату їх отримання та кодом доступу в той спосіб, відповідно до якого були подані документи.

Державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі: 1) документів, що подаються заявником для державної реєстрації; 2) судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, щодо: зобов`язання вчинення реєстраційних дій; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі (частина перша статті 25 Закону про державну реєстрацію).

Аналогічні приписи визначені пунктом 6 розділу І Загальні положення Порядку державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 09.02.2016 № 359/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.02.2016 за № 200/28330, державна реєстрація проводиться на підставі: судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі або заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій, а також надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації, включає: 1) заповнення форми заяви про державну реєстрацію - у разі подання документів особисто заявником (за бажанням заявника); 2) прийом документів за описом - у разі подання документів у паперовій формі; 3) виготовлення копій документів в електронній формі - у разі подання документів у паперовій формі; 4) внесення копій документів в електронній формі до Єдиного державного реєстру; 5) перевірку документів на наявність підстав для зупинення розгляду документів; 6) перевірку документів на наявність підстав для відмови в державній реєстрації; 7) прийняття рішення про проведення реєстраційної дії - для громадських формувань, символіки та засвідчення факту наявності всеукраїнського статусу громадського об`єднання; 8) проведення реєстраційної дії (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови в державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; 9) формування та оприлюднення на порталі електронних сервісів виписки, результатів надання адміністративних послуг у сфері державної реєстрації та установчих документів; 10) видача за бажанням заявника виписки з Єдиного державного реєстру у паперовій формі за результатами проведеної реєстраційної дії (у разі подання заяви про державну реєстрацію у паперовій формі) (частина друга статті 25 Закону № 755-IV).

Згідно з частиною п`ятою статті 25 Закону № 755-IV суб`єкт державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення, передбаченого пунктом 2 частини першої цієї статті: 1) звертається до суду за роз`ясненням судового рішення - у разі якщо судове рішення є незрозумілим для суб`єкта державної реєстрації; 2) повідомляє суд або державну виконавчу службу про неможливість виконання рішення із зазначенням підстав - у разі неможливості виконання судового рішення; 3) проводить відповідну реєстраційну дію шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру (крім випадків, передбачених пунктами 1 та 2 цієї частини); 4) формує виписку для її оприлюднення на порталі електронних сервісів - у разі зміни відомостей, що містяться у виписці.

Нормами частин першої, десятої статті 13 Закону № 755-IV визначено, що інформаційна взаємодія між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів у випадках, визначених цією статтею, здійснюється інформаційно-телекомунікаційними засобами в електронній формі у порядку, визначеному Міністерством юстиції України спільно з відповідними державними органами.

Державна судова адміністрація України забезпечує передачу до Єдиного державного реєстру примірника судового рішення, яке тягне за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, судового рішення про арешт корпоративних прав та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій - у день набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону № 755-IV направлення судових рішень, які тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій здійснюється у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та Єдиним державним реєстром судових рішень.

У відповідності до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.01.2022 у справі №357/15582/21 скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.12.2021 року в справі №357/15582/21 (1-кс/357/2794/21) у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000949 від 23.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України в частині заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань, іншим органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, проводити будь-які реєстраційні дії щодо Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль» (, м. Біла Церква, вул. Івана Кожедуба, буд. 361), щодо зміни тимчасово виконуючого обов`язки директора (керівника) ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» ОСОБА_5 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий МВ №1 Білоцерківським МГУ МВС України 20.11.1998 року, ідентифікаційний код НОМЕР_2 ), щодо зміни тимчасово виконуючого обов`язки Голови Правління АТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» ОСОБА_5 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий МВ №1 Білоцерківським МГУ МВС України 20.11.1998 року, ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) до закінчення досудового розслідування.

Вказана ухвала надіслана судом до Єдиного державного реєстру судових рішень 12.01.2022; зареєстрована: 13.01.2022; забезпечено надання загального доступу: 17.01.2022.

Як зазначалося вище, задовольняючи скаргу Приватного акціонерного товариства "Росава" та скасовуючи реєстраційну дію № 035000085 від 12.01.2022, Міністерство юстиції України зазначило, що при проведенні вказаної реєстраційної дії приватним нотаріусом Бобковим О.В. не було проведено перевірку наявності в Єдиному державному реєстрі судових рішень електронної копії ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.01.2022 у справі № 357/15582/21, оскільки зазначену ухвалу було оприлюднено у реєстрі 17.01.2022, а також не направлено запит до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області щодо отримання примірника зазначеної ухвали.

Отже, вказуючи на допущенні приватним нотаріусом порушення щодо перевірки переданого йому для вчинення реєстраційної дії судового акта, Мін`юст зазначає, що така ухвала суду розміщена в реєстрі. Тобто внесена реєстраційна дія про скасування заборони, що передувала скасованій за наказом № 3504/5 реєстраційній дії, фактично відповідає дійсним відомостям і є достовірною. Відтак вчинена із забезпеченням загальних засад державної реєстрації щодо об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у реєстрі. В свою чергу, застосований Мін`юстом у вирішенні даного питання надмірний формаліз, порушує права позивача на здійснення правомочностей, обумовлених призначенням його на посаду директора та, як наслідок, виникнення перешкод у здійсненні господарської діяльності товариством.

Одночасно, колегія суддів звертає увагу на те, що Міністерство юстиції України, посилаючись в оскаржуваному наказі на порушення вчинення реєстраційної дії щодо внесення рішення про скасування заборон (арешту), ухвалив наказ про скасування реєстраційної дії № 035000085 від 12.01.2022. Відомостей про оскарження та скасування запису "Внесення рішення про скасування заборони вчинення реєстраційних дій" № 034000085 від 12.01.2022 матеріали справи не містять.

Спірна реєстраційна дія та відповідний запис № 035000085 від 12.01.2022 був вчинений нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобковим Олександром Вікторовичем після вчинення реєстраційної дії "Внесення рішення про скасування заборони вчинення реєстраційних дій" № 034000085 від 12.01.2022.

Вказане свідчить про те, що спірна реєстраційна дія № 035000085 від 12.01.2022 була вчинена нотаріусом за відсутності будь-яких заборон у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а тому у нотаріуса не було підстав застосування наслідків, передбачених пунктом 2 частини 1 статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", щодо відмови в державній реєстрації.

Щодо посилання апелянта - Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" на те, що на момент вчинення приватним нотаріусом реєстраційної дії № 035000085 були чинними заходи забезпечення позову накладені у справі № 911/172/22, то колегія суддів зазначає, що згідно висновку Центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 11.07.2022 та оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України № 3504/5 від 19.08.2022, інші судові рішення, стосовно заборон на проведення реєстраційних дій щодо третьої особи-2, в тому числі покладені у справі № 911/172/22, не були предметом дослідження колегії Міністерства юстиції України. Жодних посилань на такі судові рішення як у висновку, та і безпосередньо в оскаржуваному наказі, відсутні.

На доводи апелянта - Міністерства юстиції України про те, що документи для проведення реєстраційної дії № 035000085 від 12.01.2022 були подані ОСОБА_1 , який на момент проведення державної реєстрації, не був ні керівником, ні уповноваженою особою діяти від імені Товариства без довіреності, а отже не мав права подавати документи для проведення реєстраційної дії, колегією зазначається, що із п. 18 протоколу позачергових Загальних зборів акціонерів ПрАТ "Білоцерківська теплоелектроцентраль" від 28.12.2021, вбачається, що Загальні збори акціонерів уповноважили директора ПрАТ "Білоцерківська теплоелектроцентраль" здійснити всі необхідні дії (в тому числі подати державному реєстратору, нотаріусу передбачені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" документи), необхідні для проведення щодо ПрАТ "Білоцерківська теплоелектроцентраль" реєстраційні дії.

Колегією також враховано, що на час вчинення реєстраційної дії № 035000085 від 12.01.2022 рішення загальних зборів ПрАТ "Білоцерківська теплоелектроцентраль" від 28.12.2021 не було скасовано або визнано недійсним, тож твердження апелянта, що наказ № 3504/5 від 19.08.2022 не порушує права позивача є безпідставними.

Критичній оцінці підлягають і доводи Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" як на підстави обґрунтованості оскаржуваного наказу: заявником ( ОСОБА_1 ) не було надано документів на підтвердження сплати адміністративного збору за проведення реєстраційної дії; у заяві щодо державної реєстрації за формою № 2 містився інший ідентифікаційний код ПрАТ "Білоцерківська теплоелектроцентраль"; надані заявником документи (протокол позачергових загальних зборі від 28.12.2021) містять закреслення.

Так, колегія суддів наголошує, що вищевказаними обставини не обґрунтовувались підстави звернення ПрАТ "Росава" зі скаргою на дії приватного нотаріуса та не були предметом розгляду у Мін`юсті під час прийняття відповідного наказу, а тому вищезазначені доводи Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" є неприйнятними.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції погоджується із доводами Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль", що пункти 3 та 5 оскаржуваного наказу жодним чином не порушують права позивача, оскільки стосуються виключно державного реєстратора. Анулювання доступу до Єдиного державного реєстру Бобкову О.В. не обмежує та не порушує права позивача у сфері державної реєстрації. Звертаючись із позовом про скасування наказу повністю, ОСОБА_1 фактично вчиняє дії з захисту прав Бобкова О.В .

За сукупністю вищевикладеного, апеляційна інстанція вважає, що оспорюваний наказ Міністерства юстиції України "Про задоволення скарги" №3504/5 від 19.08.2022 прийнятий без належного врахування усіх обставин з порушенням норм чинного законодавства, у відповідній частині порушує права та інтереси ОСОБА_1 , є безпідставним втручанням у його діяльність як керівника товариства. Відтак, підлягає визнанню незаконним та скасуванню лише в частині, що стосується прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі, а саме - п.п.1, 2, 4.

Щодо вимоги про зобов`язання Міністерства юстиції України усунути порушення прав та інтересів ОСОБА_1 шляхом внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань з 12.01.2022 запису щодо відомостей про ОСОБА_1 , як чинного керівника Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль", то колегія суддів зазначає, що вказана вимога не відповідає способу захисту прав, що встановлені ст. 16 ЦК України та ст. 25 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", а тому не підлягає задоволенню.

При цьому, колегія суддів зазначає, що скасувавши реєстраційну дію, суд першої інстанції в порушення вимог ст.ст. 2, 14, 237 ГПК України вийшов за межі позовних вимог.

Також, установивши обставини щодо невідповідності оспорюваного у справі наказу Міністерства юстиції України вимогам законодавства, суд першої інстанції дійшов висновку про правовірність позовних вимог про зобов`язання Міністерство юстиції України забезпечити новий розгляд скарги Приватного акціонерного товариства «Росава» від 14.01.2022 № 14-1-2022-3, задовольнивши такі вимоги.

Колегія суддів вважає з цього приводу звернути увагу на те, що за змістом статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 910/23369/17, від 14.06.2019 у справі № 910/6642/18, від 28.05.2020 у справі № 917/750/19.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови від 05.06.2018 у справі № 338/180/17), тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу (див. mutatis mutandis висновки у пунктах 72-76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц).

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи наявне у позивача права або законного інтересу; якщо так, то чи відбулося його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові належить відмовити.

Відповідно до пункту 17 Порядку від 25.12.2015 № 1128 (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою) рішення, дії або бездіяльність Мін`юсту можуть бути оскаржені до суду. У разі скасування судом рішення Мін`юсту за результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст забезпечує новий розгляд такої скарги відповідно до цього Порядку.

Отже, положеннями чинного законодавства передбачено обов`язок Міністерства юстиції України забезпечити новий розгляд скарги у сфері державної реєстрації, а тому позовна вимога про зобов`язання Міністерство юстиції України забезпечити новий розгляд скарги Приватного акціонерного товариства «Росава» від 14.01.2022 № 14-1-2022-3 не є ефективним способом захисту порушеного права позивача в обраний ним спосіб.

У цьому зв`язку колегія суддів вважає помилковими висновки суду попередньої інстанції про наявність правових підстав для задоволення названих позовної вимоги, а тому судове рішення в цій частині слід скасувати, у задоволенні зазначеної позовної вимоги відмовити.

Щодо порушення норм процесуального законодавства

Матеріалами справи підтверджується, що обґрунтовуючи підстави для скасування оскаржуваного рішення апелянт-відповідач-2, зокрема, посилався на те, що суд першої інстанції розглянув справу неповноважним складом суду.

В змісті таких доводів та з врахуванням вказівки, що містяться у постанові суду Верховного Суду від 27.03.2025 у цій справі, що в силу ч. 1 ст. 316 ГПК України є обов`язковими для суду апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону "Про судоустрій і статус суддів" суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону.

Відповідно до частин першої - третьої статті 6 Господарського процесуального кодексу України у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до господарського суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в день надходження документів.

Визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою у порядку, визначеному цим Кодексом (автоматизований розподіл справ).

Відповідно до частини першої статті 32 Господарського процесуального кодексу України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 6 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

За змістом підпункту 17.4. пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи такі дії, як визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи, вчиняються в такому порядку:

- до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, але не довше, ніж три місяці з дня набрання чинності цією редакцією Кодексу, - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу;

- після приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, встановленими цією редакцією Кодексу.

Рішенням Ради суддів України затверджене Положення про автоматизовану систему документообігу суду, яке визначає порядок функціонування автоматизованої системи документообігу в судах (у тому числі місцевих та апеляційних господарських судах), яка забезпечує, зокрема об`єктивний та неупереджений розподіл судових справ між суддями з додержанням принципів випадковості та в хронологічному порядку надходження судових справ, з урахуванням завантаженості кожного судді (збалансованого навантаження) (пункти 1.3.1., 1.4.3. цього Положення).

Відповідно до частини дев`ятнадцятої статті 32 Господарського процесуального кодексу України особливості розподілу судових справ встановлюються Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до пункту 2 параграфу 2 "Прикінцеві положення" розділу 4 Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи здійснюються поетапно.

Окремі підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи починають функціонувати через 30 днів з дня опублікування Вищою радою правосуддя у газеті "Голос України" та на веб-порталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування відповідної підсистеми (модуля) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

17 серпня 2021 року Вища рада правосуддя рішенням № 1845/0/15-21 затвердила Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, а рішенням від 25 січня 2022 року № 83/0/15-22 затвердила зміни до зазначеного Положення, якими це Положення було доповнене новим розділом IV "Особливості автоматизованого розподілу судових справ", а також було доручено Державній судовій адміністрації України забезпечити приведення автоматизованого розподілу судових справ у судах у відповідність до затверджених змін до 01 березня 2022 року.

Вища рада правосуддя рішенням від 22 лютого 2022 року № 166/0/15-22 внесла зміни до свого рішення від 25 січня 2022 року № 83/0/15-22, зазначивши про необхідність Державній судовій адміністрації України, Київському апеляційному суду, Верховному Суду до 15 березня 2022 року забезпечити приведення автоматизованого розподілу судових справ у судах у відповідність до затверджених змін. Також визначено, що порядок роботи автоматизованої системи документообігу суду визначається Положенням, яке затверджується Радою суддів України та застосовується в частині, що не суперечить Положенню про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженому рішенням від 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21.

Відповідно до підпункту 6 пункту 56 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у період дії надзвичайного чи воєнного стану та протягом 30 днів після дня його скасування (припинення) і за умови відсутності повноважного складу Вищої ради правосуддя, визначеного статтею 131 Конституції України, Голова Верховного Суду або особа, яка виконує повноваження Голови Верховного Суду, затверджує Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положення, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), а також затверджує внесення змін до зазначених документів.

Відповідно до підпункту 6 пункту 56 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Голова Верховного Суду з метою забезпечення належної діяльності судів під час воєнного стану прийняв рішення про відтермінування набрання чинності змінами до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (в частині визначення особливостей автоматизованого розподілу судових справ), внесеними рішеннями Вищої ради правосуддя від 25 січня 2022 року № 83/0/15-22 та від 22 лютого 2022 року № 166/0/15-22, а саме: до 01 червня 2022 року (рішення Голови Верховного Суду від 24 березня 2022 року № 1/0/49-22); до 01 вересня 2022 року (рішення Голови Верховного Суду від 10 травня 2022 року № 129/0/149-22); до 01 грудня 2022 року (рішення Голови Верховного Суду від 24 серпня 2022 року № 403/0/149-22); до 01 березня 2023 року (рішення Голови Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 525/0/149-22).

Крім того, Вища рада правосуддя рішенням від 28 лютого 2023 року № 162/0/15-23 відтермінувала набрання чинності нормами розділу IV Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до внесення змін до цього Положення та доопрацювання програмного забезпечення автоматизованої системи документообігу.

З огляду на викладене, враховуючи, що розділ IV Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, в якому визначені особливості автоматизованого розподілу судових справ, не набрав чинності, у вирішенні питань, пов`язаних з автоматизованим розподілом судових справ, слід керуватися положеннями статей 6, 32 та підпункту 17.4 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, а також правилами здійснення автоматизованого розподілу судових справи, визначеними у Положенні про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженому рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30.

Такі висновки Верховного Суду щодо застосування статей 6, 32, пункту 17.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, Положення про автоматизовану систему документообігу суду, викладені у постановах від 09 серпня 2023 року у справі № 910/268/23, від 31 жовтня 2023 року у справі № 910/10417/22.

За змістом абзацу 3 розділу ІІ Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, автоматизована система забезпечує автоматизацію технологічних процесів обробки інформації в суді, зокрема розподіл судових справ між суддями (колегіями суддів).

Відповідно до пунктів 2.3.1., 2.3.2. зазначеного Положення розподіл судових справ здійснюється в суді у день їх реєстрації, на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ.

Визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою шляхом:

- автоматизованого розподілу судових справ під час реєстрації відповідної судової справи;

- пакетного автоматизованого розподілу судових справ після реєстрації певної кількості судових справ;

- розподілу судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді;

- визначення складу суду з метою заміни судді (суддів);

- повторного автоматизованого розподілу судових справ.

Отже, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду розподіл судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді є одним із способів визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи.

Згідно з частиною тринадцятою статті 32 Господарського процесуального кодексу України справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута тим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Системний аналіз положень статей 6 і 32 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням пункту 17.4. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, а також зазначених вище пунктів Положення про автоматизовану систему документообігу суду в частині порядку визначення судді для розгляду конкретної справи дає підстави для таких висновків:

- автоматизованою системою визначається суддя для розгляду конкретної справи, а не окремої заяви, клопотання, скарги та інших документів, крім випадків, коли розгляд таких документів в іншому (окремо від основної справи) провадженні встановлено процесуальним законом;

- після визначення автоматизованою системою судді для розгляду конкретної справи всі заяви, клопотання, скарги та інші документи, що надходять у цій справі, передаються цьому судді без застосування автоматизованого розподілу, оскільки предметом автоматизованого розподілу є саме конкретна справа, а не заява чи скарга у справі, крім випадків, встановлених процесуальним законом, наприклад, частиною першою статті 323 Господарського процесуального кодексу України;

- Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затверджене рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, для визначення судді (судді-доповідача) застосовується в частині, що не суперечить приписам статті 32 Господарського процесуального кодексу України з огляду на вимоги пункту 17.4. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, а тому перелік випадків передачі заяв (позовних заяв), клопотань, скарг та інших документів, що передаються у конкретній справі, раніше визначеному судді без застосування авторозподілу справи не є вичерпним.

Недотримання порядку визначення судді для розгляду конкретної справи може мати негативні процесуальні наслідки.

Передача судової справи раніше визначеному у судовій справі судді застосовується для авторозподілу справи, заяв, клопотань, скарг та інших документів, поданих після визначення автоматизованою системою судді (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи, та обумовлена процесуальною пов`язаністю розгляду таких документів в одній конкретній справі.

Оскільки раніше визначеному в судовій справі судді передаються заяви про забезпечення позову, а за частиною першою статті 138 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову може бути подана як після подання позову, так і до подання позовної заяви, тому логічним і послідовним є висновок про те, що у разі, коли заяву про забезпечення позову подано до подання позовної заяви та визначено суддю (суддю-доповідача) для розгляду цієї конкретної справи, то відповідна позовна заява, яка подається в порядку, визначеному частиною третьою статті 138 Господарського процесуального кодексу України, також має бути передана раніше визначеному в цій судовій справі судді без застосування автоматизованого розподілу, тобто тому судді, який був раніше визначений для розгляду конкретної справи у зв`язку з поданням заяви про забезпечення позову.

Такі висновки Верховного Суду щодо застосування статей 6, 32, пункту 17.4. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, підпункту 2.3.44. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, викладені у постановах від 17 травня 2023 року у справі № 910/5851/22 та від 02 травня 2024 року у справі № 910/15937/23

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Правова конструкція "суд, встановлений законом" є структурним елементом права на справедливий суд, закріпленого статтею 6 Конвенції, що передбачає дві умови відповідності цьому критерію: організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

Термін "повноважний склад суду" слід сприймати як наявність повноважень суддів щодо здійснення ними своїх професійних обов`язків: компетентність у розумінні наявності повноважень на розгляд справ у суді відповідно до предмета спору, вирішення справ судом певної інстанції та судом, який має повноваження на розгляд справ у межах територіальної юрисдикції, визначеної Господарського процесуального кодексу України, що забезпечує право на розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судочинство, яке здійснюється з порушенням наведених правил, за наявності сумнівів у безсторонності і неупередженості суду, не може вважатися правосуддям, оскільки вирішення справи неповноважним складом суду належить до безумовних підстав перегляду судових рішень.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 277 Господарського процесуального кодексу України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Враховуючи те, що у даному випадку має місце встановлення недотримання порядку визначення судді для розгляду цієї справи, що є істотним порушенням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 277 ГПК України підлягає скасуванню.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно частин 1, 3 статті 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

За результатом апеляційного перегляду справи, колегія суддів дійшла висновку, що при прийнятті оскарженого рішення мало місце неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, помилкове застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального закону, тому оскаржене рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог. Апеляційні скарги задовольняються частково.

Судові витрати

Згідно вимог статті 129 ГПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, судові витрати, що понесені сторонами в суді першої інстанції перерозподіляються пропорційно задоволеним позовним вимогам. Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції відшкодовується відповідачам пропорційно задоволених їх вимог скарг.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Міністерства юстиції України та Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль» задовольнити частково.

Рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2024 у справі №910/13001/23 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати незаконними та скасувати п.п. 1, 2, 4 наказу Міністерства юстиції України "Про задоволення скарги" №3504/5 від 19.08.2022.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути з Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 2 684, 00 грн судового збору за подання позову.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13; ) 8 052, 00 грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль» (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Івана Кожедуба, 361; ) 6 441, 60 грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль» (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Івана Кожедуба, 361; ) 8 588,80 грн судового збору за розгляд справи в суді касаційної інстанції.

Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.

Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано, - 15.08.2025.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді С.О. Алданова

С.І. Буравльов