УХВАЛА

12 серпня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/12128/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Колос І.Б. (головуючий), Булгакової І.В., Власова Ю.Л.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві

на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.05.2025

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2025

у справі № 910/12128/23

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Аудиторська компанія "Кредо-аудит"

до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві;

Управління Державної казначейської служби України у Подільському районі міста Києва,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Міністерство фінансів України,

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві (далі - Головне управління ДКС України у м. Києві) 30.07.2025 через підсистему "Електронний суд" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.05.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2025 у справі № 910/12128/23.

Дослідивши матеріали касаційної скарги Головного управління ДКС України у м. Києві у справі № 910/12128/23, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічне положення закріплено і у частині першій статті 17 ГПК України, яким передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Окремо від рішення суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції про відмову ухвалити додаткове рішення (пункт 19 частини першої статті 255 ГПК України).

Згідно з частиною першою статті 304 ГПК України ухвали судів першої інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.05.2025 у справі № 910/12128/23 відмовлено у задоволенні заяви Головного управління ДКС України у м. Києві про ухвалення додаткового рішення.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2025 у справі № 910/12128/23 ухвалу господарського суду міста Києва від 21.05.2025 залишено без змін.

Ухвала суду першої інстанції про відмову ухвалити додаткове рішення (пункт 19 частини першої статті 255 ГПК України), після її перегляду в апеляційному порядку відсутня в переліку судових рішень, на які учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки), мають право подати касаційну скаргу.

Отже, касаційну скаргу у цьому випадку подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12.07.2007).

Суд зазначає, що вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до процесу правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду", що повністю узгоджується з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, положеннями Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДКС України у м. Києві на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.05.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2025 у справі № 910/12128/23, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення не розглядається, у зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 234, 287, 293 ГПК України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.05.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2025 у справі № 910/12128/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Колос

Суддя І. Булгакова

Суддя Ю. Власов