ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.06.2025 Справа № 917/2281/24
м. Полтава
про стягнення 83 171,75 грн.
Суддя Солодюк О.В.
Представники сторін в судове засідання не викликались, справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку спрощеного провадження відповідно до cт. 247 ГПК України.

Розглядається позовна заява про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 83 171,75 грн.
Позов обґрунтовано тим, що позивачем на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту (приєднання) «Все включено» Оферта № 0118262а3в від 10.12.2023, укладеного між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та ОСОБА_1 , було застраховано майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом "Toyota Rav 4", номерний знак НОМЕР_1 . Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу автомобіля «CITROEN», номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована в ПрАТ "СК "САЛАМАНДРА" за договором - полісом №220592831, а водій автомобіля «CITROEN» визнаний винним у скоєнні ДТП, позивач просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» суму виплаченого страхового відшкодування в судовому порядку.
Ухвалою від 23.12.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та встановив сторонам процесуальні строки на подання заяв по суті справи. Зокрема, відповідачу надано строк на подання відзиву на позов - не пізніше 15 днів з дня вручення цієї ухвали.
Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Як встановлено судом, позивач і відповідач мають зареєстровані електронні кабінети у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, відповідно ухвала суду від 23.12.2024 про відкриття провадження у справі в електронному вигляді була доставлена до електронних кабінетів сторін, що підтверджується повідомленнями про доставку електронного листа, залученими до матеріалів справи.
03.02.2025 (вхід. № 1341) від представника відповідача до матеріалів справи надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить суд залишити позов без задоволення, посилаючись на наступне.
ПрАТ "СК "Саламандра", діючи відповідно до вимог чинного законодавства (ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), здійснило розрахунок страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту зносу, який склав 0,3918, та виплатило страхове відшкодування в розмірі 66 389,40 грн, що відповідає вимогам чинного на момент скоєння правопорушення законодавства та умовам укладеного договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності.
Відповідач вважає, що він належним чином виконав свої зобов`язання за договором ОСЦПВ, здійснивши розрахунок та виплату страхового відшкодування у повній відповідності до вимог спеціального законодавства. Позивач за власним добровільним договором страхування виплатив страхове відшкодування без урахування коефіцієнту зносу, однак, це не створює для відповідача додаткових зобов"язань та не є підставою для зміни встановленого законом порядку розрахунку страхового відшкодування за договором обов"язкового страхування.
Оскільки необхідних для вирішення спору доказів у справі достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив:
Між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» (Страховик) та ОСОБА_1 (Страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (приєднання) «Все включено» Оферта № 0118262а3в від 10.12.2023 (далі - Договір), предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом «Toyota Rav 4», номерний знак НОМЕР_1 .
Строк дії Договору встановлено з 10.12.2023 до 09.12.2024 (п. 18 Договору).
06.09.2024 року о 07 годині 40 хвилин по просп. Миколи Бажана, 9 у м. Києві, сталася дорожньо - транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля "CITROEN", номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля "Toyota Rav 4», номерний знак НОМЕР_1 .
Внаслідок ДТП були заподіяні механічні пошкодження транспортним засобам.
Закриття провадження по справі не є реабілітуючою обставиною для винуватця ДТП.
Страхувальник звернувся до страховика ПАТ «Страхова компанія «АРКС» з заявою від 09.09.2024 про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспорту.
ПАТ «Страхова компанія «АРКС» вказану заяву було розглянуто та здійснено розрахунок страхового відшкодування на підставі:
- Акту огляду транспортного засобу від 09.09.2024 року;
- Страхового акту №: ARX4237697 від 20.09.2024 року;
- Розрахунку страхового відшкодування.
Позивач здійснив виплату страхового відшкодування згідно платіжного доручення №1086390 від 23.09.2024 в розмірі 83 171,75 грн.
Цивільно - правова відповідальність власника автомобіля "CITROEN", номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована за договором - поліс № 220592831 в ПрАТ "СК "Саламандра".
У зв`язку з тим, що відповідач не здійснив виплату позивачу суми страхового відшкодування, останній звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь суму страхового відшкодування в розмірі 83 171,75 грн.

При розгляді спору по суті судом враховані наступне.
Із змісту ст.ст.15, 16 ЦК України, ст. 20 ГК України слідує, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб та в порядку, що встановлений договором або законом. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, є примусове виконання обов`язку в натурі.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Частиною 1 статті 14 ЦК України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Згідно статті 1 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, ризик виникнення якої застрахований, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування або відповідно до законодавства.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 92 вищезазначеного закону страховик за договором страхування зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором або законом строк.
Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно з ч. 3 ст. 102 Закону України «Про страхування» здійснення страхової виплати проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених договором страхування) і рішення страховика про визнання випадку страховим та здійснення страхової виплати (страхового акта).
Із наданого позивачем страхового акту № ARX4237697 від 20.09.2024 р. та розрахунку страхового відшкодування вбачається, що сума страхового відшкодування складає 83 171,75 грн.
Позивачем було виплачено за договором добровільного страхування наземного транспорту (приєднання) «Все включено» Оферта № 0118262а3в від 10.12.2023 р. страхове відшкодування у зазначеному розмірі (платіжне доручення № 1086390 від 23.09.2024).
Згідно з ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до п. 33.2 ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.
Згідно ч. 1 ст. 108 Закону України «Про страхування» страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат.
Згідно ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.
Отже, у разі якщо цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП перед третіми особами застрахована у певного страховика, то останній стає відповідальною особою, адже, внаслідок укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик в межах страхової суми несе відповідальність за шкоду, завдану застрахованою ним особою.
Враховуючи викладене, у позивача виникло право вимагати у відповідача відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля "CITROEN", номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля "Toyota Rav 4», номерний знак НОМЕР_1 .
Позивач на підставі ст. 993, ст. 1187, ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України та ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просить суд стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» виплачену Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» суму страхового відшкодування, визначену в страховому акті № ARX4237697 від 20.09.2024 р. та розрахунку страхового відшкодування, а саме 83 171,75 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, в ході розгляду справи, Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Саламандра" було здійснено виплату страхового відшкодування по полісу ОСЦПВВНТЗ №220592831 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" в розмірі 66 389,94 грн, що підтверджується Страховим актом №0054128.10.24/1 (розмір страхового відшкодування з урахуванням зносу КТЗ) та про що зазначає позивач у відповіді на відзив.
Приписами пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що наявні підстави для закриття провадження в даній справі в частині стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 66 389,94 грн.
Щодо посилання відповідача на розрахунок коефіцієнту фізичного зносу КТЗ, суд зазначає наступне.
Визначення поняття "фізичний знос" наведено в Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (далі - Методита). Так згідно з п.1.6. Методики під поняттям "фізичний знос" розуміють втрату вартості колісного транспортного засобу (тобто автомобіля), його складників, яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей колісних транспортних засобів, його складників, порівняно з вартістю нового подібного колісного транспортного засобу або його складників.
Пунктом 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів передбачено, що значення Ез приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТХ; 3 роки - для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів; 5 років - для мототехніки.
Пунктом 7.39 Методики встановлено, що 7.39. Винятками стосовно використання зазаначених вимог є: а) КТЗ експлуатується в інтенсивному режимі (фактичний середньорічний пробіг щонайменше вдвічі більший за середньорічний нормативний); б) складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонт (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень (наприклад, усунення сколів ЛФП на лицьових поверхнях кузова, усунення деформації методом видалення вм`ятин без пофарбування складової частини)); в) складові частини каркасу кузова, оперення кузова, кабіни та рами мають наскрізну корозію, що призвело до зниження витривалості і міцності матеріалу виготовлення цієї складової частини (складових частин) КТЗ; г) складові частини кузова, кабіни, рами КТЗ мають пошкодження у вигляді деформації, за винятком таких, що підпадають під визначення експлуатаційних пошкоджень відповідно до пункту 1.6 розділу І цієї Методики; г) КТЗ експлуатувався в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 2 до цієї Методики.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що автомобіль "Toyota Rav 4", номерний знак НОМЕР_1 2021 року випуску, тобто строк його експлуатації не перевищував 7 років, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування коефіцієнту зносу КТЗ. Доказів застосування зносу у відповідності до п. 7.39 Методики відповідачем не надано. Отже, матеріалами справи підтверджено, що відповідач не виконав в повному обсязі своїх зобов`язань зі сплати страхового відшкодування позивачу, доказів сплати коштів у повному обсязі матеріали справи не містять, тому позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 16 781,81 грн.
При цьому суд зазначає, що на момент дорожньо - транспортної пригоди, цивільно -правова відповідальність власника автомобіля «CITROEN», номерний знак НОМЕР_2 була
застрахована в ПРАТ «СК «САЛАМАНДРА» полісом обов`язкового страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 220592831 з лімітом відповідальності за шкоду завдану майну потерпілого - 160 000 грн.
Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).
Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України
обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Крім того, згідно зі ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.
Дослідивши та оцінивши докази, наявні у матеріалах справи та враховуючи часткову сплату відповідачем заборгованості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.
В процесі розгляду справи судом було прийнято, досліджено та надано оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, надано можливість сторонам обґрунтувати свої правові позиції щодо позову.
Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 83 171, 75 грн підлягають частковому задоволенню в сумі 16 781,81 грн., як такі, що обгрунтовані та підтверджені наявними доказами.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при укладенні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 129, 252,231, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.
Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.
3. В частині стягнення 66 389,94 грн - закрити провадження у справі.
4. Копію рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України.

Суддя Солодюк О.В.