УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

м. Київ

08.08.2025Справа № 910/9131/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., розглянувши заяву стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» (03026, м. Київ, Столичне шосе, буд. 103, корпус 1, поверх 9, ) про видачу судового наказу за вимогою до боржника - Фізичної особи - підприємця Кононенко Олександри Андріївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення за Договором про надання послуг з організації перевезення відправлень № 898560 від 09.12.2024 року в сумі 35991,13 грн., а саме 26 594,22 грн. основного боргу, 4036,83 грн. пені, 3976,52 грн. процентів річних, 1383,56 грн. втрат від інфляції та 302,80 грн. витрат по сплаті судового збору,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" про видачу судового наказу за вимогою до боржника - ТФізичної особи - підприємця Кононенко Олександри Андріївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення за Договором про надання послуг з організації перевезення відправлень № 898560 від 09.12.2024 року в сумі 35991,13 грн., а саме 26 594,22 грн. основного боргу, 4036,83 грн. пені, 3976,52 грн. процентів річних, 1383,56 грн. втрат від інфляції та 302,80 грн. витрат по сплаті судового збору.

За приписами ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

У відповідності до приписів ч.1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 148 ГПК України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Також суд зазначає, що згідно п.п. 4 та 5 ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, а також перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги; відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з аналізу вищенаведених норм законодавства, судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Відтак, безспірні вимоги мають бути підтверджені відповідними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Доказування повинно здійснюватись за загальними правилами відповідно до ст. 74 ГПК України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому достовірними доказами є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).

Згідно ч. 1, 2 ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Грошовим, за змістом статей 524, 533 - 535, 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Отже, зважаючи на принципи наказного провадження та встановлений порядок розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та безспірність якої підтверджується доданими до заяви документами.

Так, в обґрунтування поданої заяви стягувач посилається на порушення боржником укладеного між сторонами шляхом підписання заяви про приєднання Договору № 898560 про надання послуг з організації перевезення відправлень від 09.12.2024 року в частині своєчасної оплати наданих стягувачем як експедитором послуг з організації перевезення відправлень, внаслідок чого у боржника виникла заборгованість у сумі 26 594,22 грн. на підставі актів здачі - прийняття (надання робіт) № НП-013490242 від 10.01.2025 року, № НП-013567491 від 20.01.2025 року, № НП-013649777 від 31.01.2025 року, № НП-013737952 від 10.02.2025 року.

Поряд із цим, через систему "Електронний суд" 07.08.2025 року від боржника надійшли заперечення б/н від 06.08.2025 року на клопотання (заяву) про видачу судового наказу, в яких останній повідомляє про погашення заборгованості в сумі 36 293,93 грн. (26 594,22 грн. основного боргу, 4036,83 грн. пені, 3976,52 грн. процентів річних, 1383,56 грн. втрат від інфляції та 302,80 грн. витрат по сплаті судового збору), яка є предметом стягнення поданої стягувачем - ТОВ "Нова Пошта" заяви про видачу судового наказу б/н від 22.07.2025 року, на підтвердження чого надано копію платіжної інструкції № 31 від 05.08.2025 року на вказану суму із зазначенням призначення платежу "сплата заборгованості за договором № 898560 від 09.12.2024, Кононенко Олександра Андріївна ІПН НОМЕР_2 , без ПДВ", та просить суд відмовити у видачі судового наказу або скасувати наказ у разі його видачі. До заяви також додано лист стягувача ТОВ "Нова Пошта" № 01-06.08-25к від 06.08.2025 року про відсутність у ФОП Кононенко О.А. заборгованості перед стягувачем, в тому числі компенсацію боржником витрат по сплаті судового збору. Заява судом долучена до матеріалів справи.

Судом враховано, що для задоволення заяви про видачу судового наказу суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, без розгляду справи по суті на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів, які підтверджують безспірність таких вимог. З цією метою, насамперед, необхідно перевірити наявність обставин щодо факту виникнення та настання строку виконання боржником зобов`язання.

Натомість, наявні докази свідчать про наявність на час розгляду заяви стягувача б/н від 22.07.2025 року доказів оплати боржником боргу в сумі 35991,13 грн. за Договором № № 898560 про надання послуг з організації перевезення відправлень від 09.12.2024 року, яка є предметом стягнення, та витрат по сплаті судового збору в сумі 302,80 грн., отже заявлені стягувачем вимоги не мають ознак безспірності та не відповідають засадам наказного провадження.

При цьому судом враховано факт наявності листа стягувача щодо відсутності боргу ФОП Кононенко О.А. перед ТОВ "Нова Пошта".

За змістом п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказ.

Поряд із цим суд наголошує, що приписами чинного процесуального законодавства не передбачено процесуальних наслідків вчинення боржником дій щодо погашення заборгованості, яка є предметом стягнення згідно поданої заяви про видачу судового наказу, на момент розгляду судом такої заяви.

Таким чином, враховуючи наявність у матеріалах справи доказів оплати боржником заборгованості у розмірі 35991,13 грн. та витрат по сплаті судового збору в сумі 302,80 грн., за відсутності відповідних заперечень, суд доходить висновку про відмову у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" за вимогою до боржника Фізичної особи - підприємця Кононенко Олександри Андріївни про стягнення за Договором про надання послуг з організації перевезення відправлень № 898560 від 09.12.2024 року в сумі 35991,13 грн., а саме 26 594,22 грн. основного боргу, 4036,83 грн. пені, 3976,52 грн. процентів річних, 1383,56 грн. втрат від інфляції та 302,80 грн. витрат по сплаті судового збору на підставі п. 8 ч.1 ст.152 ГПК України.

Згідно ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Суд звертає увагу, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Додатково суд зауважує, що в разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 ГПК України).

У відповідності до ст.ст. 147, 148, 150, 152-155 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" у видачі судового наказу за вимогою до боржника - Фізичної особи - підприємця Кононенко Олександри Андріївни про стягнення за Договором про надання послуг з організації перевезення відправлень № 898560 від 09.12.2024 року в сумі 35991,13 грн., а саме 26 594,22 грн. основного боргу, 4036,83 грн. пені, 3976,52 грн. процентів річних, 1383,56 грн. втрат від інфляції та 302,80 грн. судового збору.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст. 254 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Селівон