РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.08.2025Справа № 910/5728/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ"

про стягнення коштів у розмірі 20 790,10 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" з вимогою про відшкодування шкоди в порядку суброгації у сумі 20 790,10 грн у зв`язку з настанням страхового випадку (ДТП) 29.02.2024 року.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 13.05.2025 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), встановив строк учасникам справи для реалізації процесуальних прав.

22.05.2025 відповідач подав суду клопотання про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву.

30.05.2025 відповідач засобами поштового зв`язку подав до суду відзив на позовну заяву, в якому не погоджується із заявленими вимогами у зв`язку із тим, що позивачем не доведено реальний розмір завданої шкоди, оскільки частина пошкоджень не відноситься до спірної ДТП.

Правом на подачу відповіді на відзив позивач не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

між ОСОБА_1 (страхувальником) та позивачем (страховик) укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № -10-01 від 13.10.2023, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням застрахованим на умовах цього договору транспортним засобом Hyundai, державний номер НОМЕР_1 .

29.02.2024 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Hyundai, державний номер НОМЕР_1 та автомобіля Ford, державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Подільського районного суду міста Києва від 02.04.2024 у справі № 758/2922/24 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як зазначає позивач в позовній заяві відповідно до рахунків СТО № ЕКС00003108 від 04.03.2024 р.; № ЛИС00000184 від 04.03.2024 року; №ЛИС00000227 від 09.04.2024 р.; № ЕКС00003231 від 09.04.2024 р. та Актів виконаних робіт № ЕКНЗ0002804 від 19.04.2024 р.; № ЛИНЗ0000180 від 22.04.2024 року; № ЕКНЗ0002853 від 02.05.2024 р.; № ЕКНЗ0002811 від 19.04.2024 р.; № ЛИНЗ0000187 від 19.04.2024 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyundai, державний номер НОМЕР_1 складає 90 696,30 грн.

Позивач здійснив відшкодування завданої страхувальнику шкоди у розмірі 90 696,30 грн., що підтверджується платіжними інструкціями № 16778 від 18.03.2024р.; № 16746 від 18.03.2024 р.; № 22479 від 15.04.2024 р.; № 22671 від 15.04.2024 року.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, з виконанням страховиком на підставі договору добровільного майнового страхування свого обов`язку з відшкодування на користь потерпілого завданої йому внаслідок ДТП шкоди відповідно до приписів статті 512 Цивільного кодексу України відбувається фактична заміна кредитора у таких зобов`язаннях: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ здійснити відшкодування завданої шкоди, адже відповідні права потерпілого як кредитора переходять до страховика за договором добровільного майнового страхування.

В такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, а відбувається виключно заміна кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов`язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ).

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Ford, державний номер НОМЕР_2 , встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Ford, державний номер НОМЕР_2 , за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу застрахована відповідачем на підставі договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР217581307.

Позивач звернувся до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування № 1297/2024/елТС від 19.03.2024, в якій просив виплатити страхове відшкодування у розмірі 69 906,20 грн.

29.03.2024 відповідач на підставі страхового акту № ДКЦВ-31623 від 29.03.2024 та розрахунку суми страхового відшкодування сплатив на користь позивача 69 906,20 грн. страхового відшкодування.

Звертаючись в суд з указаним позовом позивач посилаючись на рахунки №№ ЛИС00000184 від 04.03.2024, ЛМС00000227 від 09.04.2024 вказав, що відповідач безпідставно знизив вартість страхового відшкодування на 20 790,10 грн., яку просить стягнути з відповідача на свою користь.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

В силу приписів ст. 22, 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у спорах, пов`язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальними.

Тобто, відповідач, як страховик винної у ДТП особи, зобов`язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у даному випадку - позивачу) в обсязі, визначеному Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

За таких обставин, розрахунок заявленої до стягнення з відповідача суми страхового відшкодування має здійснюватись з урахуванням приписів ст. 22, 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Як встановлено матеріалами справи відповідачем сплачено позивачу 69 906,20 грн. страхового відшкодування.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092).

За твердженням позивача, відповідно до складених ним Актів виконаних робіт № ЕКНЗ0002804 від 19.04.2024 р., № ЛИНЗ0000180 від 22.04.2024 року, № ЕКНЗ0002853 від 02.05.2024 р., № ЕКНЗ0002811 від 19.04.2024 р., № ЛИНЗ0000187 від 19.04.2024 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyundai, державний номер НОМЕР_1 , в результаті його пошкодженні при ДТП, складає 90 696,30 грн.

Як вбачається з наявних матеріалів справи транспортний засіб Hyundai, державний номер НОМЕР_1 , який потрапив у ДТП, яке мало місце 29 лютого 2024 року зазнав пошкоджень, що зазначені у Акті (протоколі) огляду ТЗ - Заяві на виплату від 01 березня 2024 року, а саме крило заднє ліве, двері задні ліві, диск колісний задній лівий, арка наружна задля ліва, накладка задня ліва.

При цьому, згідно рахунків № ЛИС00000184 від 04.03.2024 р., № ЛИС00000227 від 09.04.2024 р., було відремонтовано багажний відділ, бампер задній, салон.

Дослідивши акти виконаних робіт № ЕКНЗ0002804 від 19.04.2024 р., № ЛИНЗ0000180 від 22.04.2024 року, № ЕКНЗ0002853 від 02.05.2024 р., № ЕКНЗ0002811 від 19.04.2024 р., № ЛИНЗ0000187 від 19.04.2024 та рахунки № ЛИС00000184 від 04.03.2024 р., № ЛИС00000227 від 09.04.2024 р., суд дійшов висновку про те, що автомобіль Hyundai, державний номер НОМЕР_1 , був повністю відновлений, при цьому, в перелік товарів (запчастин, матеріалів), а також робіт по відновленню транспортного засобу було включено ті, які не відносяться до пошкоджень отриманих у ДТП 29.02.2024, зокрема, багажний відділ, бампер задній, салон.

Враховуючи викладене у суду відсутні підстави вважати, що вказані у рахунках № ЛИС00000184 від 04.03.2024 р., № ЛИС00000227 від 09.04.2024 р. деталі та виконані роботи необхідні для відновлення пошкоджень автомобіля автомобіль Hyundai, державний номер НОМЕР_1 , отриманих при спірному ДТП.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до пункту 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи.

Частиною 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно із частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивачем належними доказами не доведено підстав звернення з даним позовом до суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку із безпідставністю.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-240, 250-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак