РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.08.2025Справа № 910/14997/24

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Лобок К.К., розглянувши справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" (01001, місто Київ, площа Івана Франка, будинок 5) до Товариства з обмеженою відповідальністю "СИСТЕМА 4" (01001, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок 17 ЛІТЕРА А) про стягнення 646 468,12 грн,

За участю представників:

Від позивача - Лівочка М.О.;

Від відповідача - Чунжин В.С.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

05.12.2024 на адресу суду надійшла позовна заява Комунального підприємства виконавчого органу Київради (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" до Товариства з обмеженою відповідальністю "СИСТЕМА 4" про стягнення 646 468,12 грн. та 06.12.2024 була передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до заявлених позовних позивач просить стягнути з відповідача:

- суми заборгованості за теплову енергію у розмірі 2,11 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 0,69 грн., 3% річних у розмірі 0,15 грн.;

- заборгованості за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 453 778,79 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 95 590,37 грн., 3% річних у розмірі 22 593,65 грн.;

- суми заборгованості за послуги з постачання гарячої води у розмірі 32 467,62 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 36 536,92 грн., 3% річних у розмірі 4 343,96 грн.;

- заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії у розмірі 671,28 грн.;

- заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуги з постачання гарячої води у розмірі 482,58 грн.

Ухвалою суду від 10.12.2024 розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Вищевказану ухвалу було доставлено до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю "СИСТЕМА 4" - 10.12.24 о 22:35 год.

24.12.2024 в системі «Електронний суд» представником відповідача сформовано відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що загальна площа приміщення відповідача становить 548,7 кв.м., з них опалювальна площа - 56,1 кв.м., проте позивач безпідставно збільшує опалювальну площу до 548,7 кв.м., що підтверджується відповідними актами, зокрема й КП «Київтеплоенерго». Крім того, до позовної заяви не додано будь-яких документів та доказів. З яких можна зрозуміти невід`ємну складову розрахунків, яка є необхідними складовими розрахунку щодо споживання теплової енергії відповідачем відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік тепла та водопостачання» та розділів І, ІІ, VІ Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг 22.11.2018 №315. Позивач не надав доказів, що підтверджують, яким чином здійснюється комерційний облік тепла у будинку відповідача та яким чином здійснюється перерозподіл по будинку відповідача складових витрат послуги по постачанню теплової енергії.

Вказує, що позивачем не надано належних доказів належних розрахунків кількості споживання теплової енергії з врахування невід`ємної складової, а саме загальної опалювальної площі будинку, реальної опалювальної площа приміщення відповідача, складової витрат донарахування мінімальної частки середньої питомного споживання теплової енергії, розмір донарахування мінімальної частки середньої питомного споживання теплової енергії та перерозподіл між співвласниками будинку цієї складової витрат та складової витрат на загально будинкові потреби опалення, розмір донарахування на загально будинкові потреби опалення та перерозподіл між співвласниками будинку цієї складової.

02.01.2025 в системі «Електронний суд» представником відповідача сформовано клопотання про розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Обґрунтовуючи вищевказане клопотання представник відповідача зазначає, що у зв`язку з тим, що справа 910/14997/24 є достатньо складною та має значний суспільний інтерес у контексті того, що позивач КП «Київтеплоенерго» будучі монополістом по постачанню послуг, порушує вимоги комерційного обліку теплової енергії, саме у будинку відповідача не має вузла комерційного обліку , що прямо заборонено п.2.ст.3.Закону України «Про комерційний облік тепла та водопостачання» та нарахування позивачу є повністю непрозорі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.01.2025 клопотання задоволено. Ухвалено здійснювати розгляд справи № 910/14997/24 у порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 30.01.2025.

30.01.2025 позивач подав до суду письмові пояснення на відзив, в яких зазначав, що відповідачем не надано доказів на спростування розміру заборгованості за період утворення відповідної заборгованості.

30.01.2025 в системі «Електронний суд» представником відповідача сформовано клопотання про призначення експертизи, та аналогічне за змістом клопотання надано в судовому засіданні 30.01.2025. У вказаному клопотанні відповідач зазначає, що у приміщенні відповідача встановлено вузол розподільного обліку теплової енергії, який повірений та показання якого приймаються позивачем. Загальна площа приміщень становить 548,7 кв.м: 492,6 кв. м. не є опалювальною площею за рахунок системи центрального опалення, опалюється за рахунок кондиціонерів, спліт систем та електроприладів; 56,1 кв.м. є опалювальною площею, яка опалюється за рахунок системи центрального опалення. Вказані обставини підтверджуються актами обстеження складеними КП «Київтеплоенерго», № 05009 від 22.04.2024, №5000 від 22.04.2024, №05349 від 13.11.2024; технічним паспортом приміщення; довідкою №424/1/24 від 04.09.2024, складеною при виготовленні технічного паспорта; висновком судово-будівельної експертизи від 13.09.2024.

Водночас КП «Київтеплоенерго» здійснює нарахування мінімальної частки питомного споживання теплової енергії по приміщенню, виходячи з загальної площі приміщення 548,7 кв.м., 90% якої опалюється за рахунок систем кондиціонування.

Відповідач неодноразово звертався до КП «Київтеплоенерго» стосовно нарахувань мінімальної частки питомного споживання теплової енергії, що підтверджується листами №11/01 від 11.02.2022, №15/01 від 15.02.2022, листом оферта від 23.10.2024 про внесення змін до договору про постачання теплової енергії; листом №3 від 19.12.2024 про надання інформації щодо перерозподілу складової послуги, листом №4 від 09.01.20205.

З огляду на вказане просить призначити у справі інженерно-технічну теплотехнічну експертизу з наступним переліком питань:

- який фактичний обсяг спожитої теплової енергії поставлений за рахунок системи центрального опалення приміщенням, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 17, літера А, за період з листопада 2021 року по травень 2024 року;

- який фактичний обсяг використаної гарячої води спожитої приміщенням, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 17, літера А, за період з листопада 2021 року по травень 2024 року;

- чи здатне встановлене обладнання систем вентиляції, кондиціонування забезпечити опалення нормативною температурою 18 ? площу 492,6 кв.м. приміщення, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 17, літера А;

- чи відповідає фактичне використання теплової енергії показам приладів обліку, встановленим у приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 17, літера А, за період з листопада 2021 року по травень 2024 року;

- чи відповідає фактичне улаштування вузла розподільного обліку теплової енергії нормативним вимогам?;

- чи здатне встановлене обладнання системи централізованого опалення забезпечити опалення нормативною температурою 18 ? площу 492,6 кв.м. приміщення, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 17, літера А?

30.01.2025 судове засідання відкладено на 13.02.2025.

10.02.2025 в системі «Електронний суд» представником відповідача сформовано письмові пояснення у яких представник зокрема зазначив, що у доданих розрахунках та документах до позовної заяви не надано ніякої інформації стосовно необхідних складових для розрахунку мінімальної питомої частки споживання теплової енергії, крім того до корінців нарядів 1342 від 23.10.2021 року, 190 від 20.10.2022 , 192 від 16.10.2023 не додано актів наявності до опалювального сезону, зазначені корінці є дійсними тільки при наявності актів готовності до опалювального сезону (це прямо зазначено у самих корінцях у розділі примітка) до позовної заяви не додано карток обліку теплової енергії по опалювальним сезонам(крім 2021 року) тобто не можливо відстежити який об`єм теплової енергії спожив будинок Відповідача , надав загальний обсяг спожитого тепла будинком, не надав складову витрат донарахування мінімальної частки середньої питомого споживання теплової енергії, розміру донарахування мінімальної частки середньої питомого споживання теплової енергії по іншим співвласниками приміщень у будинку Відповідача, складову витрат на загально будинкові потреби опалення яким чином та чому, розмір донарахування на загально будинкові потреби опалення по іншим співвласникам приміщень у будинку.

13.02.2025 у судове засідання з`явилися представники сторін, надали пояснення по справі.

Представником позивача у судовому засіданні було долучено заперечення щодо проведення експертизи. Зокрема у останніх представник зазначив, що після втрати чинності Постанови КМУ від 21 липня 2005 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», визначення опалювальної площі унормовано приписами ч.4 ст.1 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015 року «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем»: «опалювальна площа - загальна опалювальна площа об`єкта споживача без урахування площі лоджій, балконів, терас, а також площі приміщень, де відсутні тепловідавальні поверхні (радіатори, регістри, стінки печей, трубопроводи систем опалення тощо), які безпосередньо не з`єднані з опалювальними приміщеннями дверними та іншими отворами».

Таким чином позивач вважає, що правомірно були здійснені нарахування за спірний період за послуги з постачання теплової енергії із врахуванням нарахувань мінімальної частки питомого споживання теплової енергії, а відтак призначення експертизи по справі №910/14997/24 з питань, висловлених Відповідачем, не спростує правомірності нарахувань.

Ухвалою суду від 13.02.2025 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Система 4» про призначення судової інженерно-технічної теплотехнічної експертизи задоволено. Призначено в справі № 910/14997/24 судову інженерно-технічну теплотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України (61177, м. Харків, вул. Золочівська, 8-А, е-mail: ), на вирішення якої поставлено наступні питання:

- який фактичний обсяг спожитої теплової енергії поставлений за рахунок системи центрального опалення приміщенням, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 17, літера А, за період з листопада 2021 року по травень 2024 року;

- який фактичний обсяг використаної гарячої води спожитої приміщенням, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 17, літера А, за період з листопада 2021 року по травень 2024 року;

- чи здатне встановлене обладнання систем вентиляції, кондиціонування забезпечити опалення нормативною температурою 18 ? площу 492,6 кв.м. приміщення, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 17, літера А;

- чи відповідає фактичне використання теплової енергії показам приладів обліку, встановленим у приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 17, літера А, за період з листопада 2021 року по травень 2024 року;

- чи відповідає фактичне улаштування вузла розподільного обліку теплової енергії нормативним вимогам?;

- чи здатне встановлене обладнання системи централізованого опалення забезпечити опалення нормативною температурою 18 ? площу 492,6 кв.м. приміщення, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 17, літера А?

Провадження в справі № 910/14997/24 на час проведення судової експертизи та отримання висновку експерта зупинено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2025 апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.02.2025 про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі №910/14997/24 задоволено. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.02.2025 про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі №910/14997/24 скасовано та справу №910/14997/24 передано на розгляд до Господарського суду міста Києва.

03.07.2025 до Господарського суду міста Києва повернулись з Північного апеляційного господарського суду матеріали справи.

Оскільки суддя Демидов В.О. з 20.06.2025 перебував у відпусті, матеріали справи передано 07.07.2025 на сектор судді Демидова В.О.

Ухвалою суду від 11.07.2025 поновлено провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 24.07.2025

Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження у справі №910/14997/24 та призначено справу до розгляду по суті на 07.08.2025.

24.07.2025 представник відповідача подав через систему Електронний суд пояснення по справі, в яких зазначав, що КП «Київтеплоенерго» повністю порушує та ігнорує вимоги стосовно контрольного зняття показань приладів обліку теплової енергії та гарячого водопостачання, принципи перерозподілу теплової енергії, не здійснює зняття контрольних показань та порушує принцип розподілу комунальних послуг по будинку відповідача. Позивачем не надано належних та достовірних доказів детального розрахунку заборгованості.

У судове засідання 07.08.2025 прибули представники позивача та відповідача, надали пояснення по справі.

В судовому засіданні 07.08.2025 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації №1693 від 27.12.2017 "Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м.Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго", Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування Публічного акціонерного товариства "Київенерго".

Відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №591 від 10.04.2018 Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

З 01.05.2018 Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" здійснює постачання теплової енергії.

16.10.2018 між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Система 4» було укладено договір №1532541-05 на постачання теплової енергії (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого предметом договору є постачання, користування та своєчасна сплата у відповідному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді, на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п. 2.2.1 договору позивач зобов`язався постачати теплову енергію на потреби: опалення та вентиляції - в період опалювального сезону; гарячого водопостачання протягом року; в кількості та обсягах згідно з додатком №1 до цього договору.

За умовами п. 2.3.2 договору відповідач зобов`язався виконувати умови та порядок оплати, в обсягах і в терміни, які передбачені в додатку №4 до договору.

Пунктом 5.1 договору погоджено, що облік споживання абонентом теплової енергії здійснюється згідно з Законом України «Про комерційний облік».

У разі оснащення приміщення вузлом розподільного обліку, обсяг спожитої теплової енергії визначається за його показаннями відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, але не менше мінімальної частки середнього потимного споживання теплової енергії серед інших споживачів у будівлі (п. 5.3 договору).

Цей договір набуває чинності з 01.05.2018 та діє до 15.04.2019 (п.8.1 договору).

Відповідно до п. 8.4 договору він вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однієї із сторін.

Згідно з п. 3 додатку №4 до договору абонент щомісяця з 12 по 15 число самостійно отримує в ЦОК за адресою: Волоська, 42: облікову карту фактичного споживання теплової енергії за звітний період; акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки абонент повертає в ЦОК); акт виконаних робіт.

Згідно з додатком 8 до договору об`єктом постачання теплової енергії за договором є нежитлові приміщення за адресою: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 17, загальною площею 548,7 кв.м.

За твердженнями позивача, відповідачем неповно виконувались взяті на себе зобов`язання, за наслідками чого за період жовтень 2021 року утворилась заборгованість у розмірі 2,11 грн за теплову енергію; розмір інфляційної складової боргу - 0,69 грн, розмір 3% річних - 0,15 грн.

З набуттям чинності Закону України від 03.12.2020 №1060 «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг» внесено зміно до організації моделі договірних відносин з виконавцем послуг, а саме запроваджено укладення публічного договору приєднання.

Положеннями частини 5 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Позивач набув функцій виконавця послуг з постачання теплової енергії та гарячої води для мешканців будинку за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 17, з 01.11.2021 та надає споживачам послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за договорами з постачання теплової енергії та гарячої води, які є договорами приєднання.

За твердженнями позивача, відповідачем неповно виконувались взяті на себе зобов`язання, за наслідками чого за період з листопада 2021 року по травень 2024 року утворилась заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 453 778,79 грн., яка включає в себе витрати на постачання безпосередньо теплової енергії (1), загальнобудинкові потреби опалення будинку (2), функціонування внутрішньобудинкових систем опалення (3), функціонування систем гарячого водопостачання (4), мінімальної частки середнього питомного споживання (5).

Зазначена інформація відображена в актах надання послуг з постачання теплової енергії за період з грудня 2021 року по травень 2024 року.

З огляду на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати вказаної заборгованості, позивачем нараховано та заявлено до стягнення інфляційні втрати у розмірі 95 590,37 грн та 3% річних у розмірі 22 593,65 грн.

За твердженнями позивача, відповідачем неповно виконувались взяті на себе зобов`язання, за наслідками чого за період з листопада 2021 року по травень 2024 року, а також за рахунок перерахувань за листопад 2021 року утворилась заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 32 467,62 грн; інфляційні втрати - 36 536,92 грн, 3% річних - 4 343,96 грн.

Крім того, позивач зазначає, що відповідач не вносив плату за абонентське обслуговування для послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, в результаті чого за період з листопада 2021 року по травень 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 482,58 грн та 671,28 грн відповідно.

На підтвердження надання послуг з абонентського обслуговування позивачем надано підписані ним акти звіряння взаєморозрахунків, рахунки на оплату плати за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, акти виконання робіт з плати за абонентське обслуговування для послуги з постачання теплової енергії та гарячої води.

Зважаючи на вищевикладене, просить стягнути з відповідача: суму заборгованості за теплову енергію у розмірі 2,11 грн., інфляційні втрати у розмірі 0,69 грн., 3% річних у розмірі 0,15 грн.; заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 453 778,79 грн., інфляційні втрати у розмірі 95 590,37 грн., 3% річних у розмірі 22 593,65 грн.; заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 32 467,62 грн., інфляційні втрати у розмірі 36 536,92 грн., 3% річних у розмірі 4 343,96 грн.; заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії у розмірі 671,28 грн.; заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуги з постачання гарячої води у розмірі 482,58 грн.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивач не вірно враховує опалювальну площу приміщення відповідача.

Зазначає, що у приміщенні відповідача встановлено вузол розподільного обліку теплової енергії, який повірений та показання якого приймаються позивачем. Загальна площа приміщень становить 548,7 кв.м: 492,6 кв. м. - не є опалювальною площею за рахунок системи центрального опалення, опалюється за рахунок кондиціонерів, спліт систем та електроприладів; 56,1 кв.м. - є опалювальною площею, яка опалюється за рахунок системи центрального опалення. Вказані обставини підтверджуються актами обстеження складеними КП «Київтеплоенерго», № 05009 від 22.04.2024, №5000 від 22.04.2024, №05349 від 13.11.2024; технічним паспортом приміщення; довідкою №424/1/24 від 04.09.2024, складеною при виготовленні технічного паспорта; висновком судово-будівельної експертизи від 13.09.2024.

Водночас КП «Київтеплоенерго» здійснює нарахування мінімальної частки питомного споживання теплової енергії по приміщенню, виходячи з загальної площі приміщення 548,7 кв.м., 90% якої опалюється за рахунок систем кондиціонування.

Відповідач неодноразово звертався до КП «Київтеплоенерго» стосовно нарахувань мінімальної частки питомного споживання теплової енергії, що підтверджується листами №11/01 від 11.02.2022, №15/01 від 15.02.2022, листом оферта від 23.10.2024 про внесення змін до договору про постачання теплової енергії; листом №3 від 19.12.2024 про надання інформації щодо перерозподілу складової послуги, листом №4 від 09.01.2025.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Частинами першою і другою статті 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується..

Згідно з частинами шостою і сьомою статті 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону.

Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з пунктом 4 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198, користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією, крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Положеннями статей 13, 19, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Наведені висновки висловлено Верховним Судом у постанові від 21.08.2019 року у справі № 922/4239/16, постанові від 25.09.2019 у справі № 522/401/15-ц, від 10.12.2018 року у справі № 638/11034/15-ц тощо.

Сторонами не заперечується, що об`єктом постачання теплової енергії за договором є нежитлові приміщення за адресою: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 17, загальною площею 548,7 кв.м.

КП «Київтеплоенерго» здійснює нарахування мінімальної частки питомного споживання теплової енергії по приміщенню, виходячи з загальної площі приміщення 548,7 кв.м.

Водночас відповідач зазначає, що 492,6 кв. м. не є опалювальною площею за рахунок системи центрального опалення, опалюється за рахунок кондиціонерів, спліт систем та електроприладів, і лише 56,1 кв.м. є опалювальною площею, яка опалюється за рахунок системи центрального опалення.

Відповідно до п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 (чинних до 01.05.2022), плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

У платіжному документі передбачаються графи для зазначення поточних і попередніх показань засобів обліку води, теплової енергії, різниці цих показань або затверджених нормативів (норм) споживання, тарифу на даний вид послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу.

Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (ч.6 ст.19 Закону України "Про теплопостачання").

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до ст.2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.33 Рішення віл 27.10.1993р. Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів»).

У п.26 рішення від 15.05.2008р. Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

В контексті наведених засад господарського судочинства суд звертає увагу учасників судового процесу на приписи ст.79 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Аналіз змісту статті 79 Господарського процесуального кодексу України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

З матеріалів справи вбачається, що у приміщенні відповідача встановлено вузол розподільного обліку теплової енергії, який повірений та показання якого приймаються позивачем.

Так, матеріали справи містять акт зняття пломб/ опломбування вузла розподільного обліку/ приладу- розподілювача теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення від 11.10.2021 №212/4/10-300311 та акт зняття контрольних показань з вузла розподільного обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення від 07.03.2023 №14273.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеному у постанові від 02.10.2024 у справі № 755/292/22 (провадження № 61-18325св23), за наявності засобу обліку гарячої води оплата за надані послуги здійснюється згідно з показаннями такого засобу, за винятком випадку виявлення його несправності, що не підлягає усуненню.

Загальна площа приміщень становить 548,7 кв.м, водночас опалювальною є площа 56,1 кв.м., яка опалюється за рахунок системи центрального опалення, що підтверджується актами обстеження складеними КП «Київтеплоенерго», № 05009 від 22.04.2024, №5000 від 22.04.2024, №05349 від 13.11.2024; технічним паспортом приміщення; довідкою №424/1/24 від 04.09.2024, складеною при виготовленні технічного паспорта; висновком судово-будівельної експертизи від 13.09.2024.

Зокрема, актом (обстеження нежитлового приміщення для укладання договору) №0022 від 04.04.2023, складеного представником СП «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго», також зафіксовано, що загальна площа вказаного приміщення становить 548,7 кв.м., опалювальна площа - 56,1 кв.м., неопалювальна площа - 492,6 кв.м. Зазначено, що ТОВ «Система 4» займає 1, 2 та підвальний поверху житловому будинку. Частина магазину була підключена до будинкової мережі через окрему врізку. На даний час врізки відключені від теплових мереж з видимим розтином, заглушки заварені. Опалювальних приладів та транзитних трубопроводів будинкової системи в межах приміщень магазину ТОВ «Система 4» не виявлено.

В акті (обстеження нежитлового приміщення для укладання договору) №5000 від 22.04.2024, складеного представником СП «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго», також зафіксовано, що опалювальна площа складає 56,1 кв.м., неопалювальна площа - 492,6 кв.м., про що вказано в акті №05009.

Як вбачається з довідки ТОВ «Укртехексперт» про показники об`єкта нерухомого майна №424/1/24 від 04.09.2024, відповідно до проведеної інвентаризації 04.09.2024 група нежитлових приміщень №46 та № 52 за адресою: місто Київ, вул. Хрещатик, будинок 17 в літ «А», має такі показники: загальна площа 548,7 кв.м. Відповідно до актів обстеження КП «Київтеплоенерго» СП «Енергозбут» підрозділ РВВ №5: 0022 від 04.04.2023 та №5000 від 22.04.2024 за адресою: місто Київ, вул. Хрещатик, будинок 17 в літ «А», група нежитлових приміщень №46 та №52, опалювальна площа приміщень - 56,1 кв.м., неопалювальна площа приміщень - 492,6 кв.м. При обстеженні приміщень встановлено, що прилади централізованої системи опалення для обігріву і частині приміщень площею 492,6 кв.м. відсутні; в приміщеннях стояки підводки, централізованої системи опалення для обігріву в частині приміщень площею 492,6 кв.м. відсутні; частина приміщень загальною площею 492,6 кв.м. опалюється за рахунок кондиціонерів, спліт системи та електричних нагрівачів.

Позивачем не надано доказів, що вся загальна площа приміщення 548,7 кв.м. є опалювальною.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17, Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, від 16 вересня 2020 року у справі № 755/10683/17, від 13 березня 2019 року у справі № 521/3743/17-ц).

У постанові від 11.06.2018 у справі № 462/4104/16-ц (провадження № 61-9104 св18) Верховний Суд зазначав: « З огляду на викладене правильним є висновок судів першої та апеляційної інстанції, що опалювальна площа вказаної квартири, яку використовувало ЛКП «Залізничнетеплоенерго» під час розрахунку заборгованості, не відповідає дійсній опалювальній площі квартири, а тому надані розрахунки обґрунтовано не прийняті судами, а інших доказів на підтвердження розміру заборгованості ЛКП «Заліничнетеплоенерго» не надало».

З огляду на вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи, що у приміщенні відповідача встановлено вузол розподільного обліку теплової енергії, який повірений та показання якого приймаються позивачем, актами обстеження, складеними КП «Київтеплоенерго», № 05009 від 22.04.2024, №5000 від 22.04.2024, №05349 від 13.11.2024; технічним паспортом приміщення; довідкою №424/1/24 від 04.09.2024, складеною при виготовленні технічного паспорта; висновком судово-будівельної експертизи від 13.09.2024 підтверджено, що опалювальною площею приміщень є лише 56,1 кв.м., що не спростовано позивачем, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у зв`язку з їх недоведеністю.

Позивачем не надано належних, достовірних та допустимих доказів стосовно детального розрахунку заборгованості з урахуванням реальної опалювальної площі приміщення відповідача.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Керуючись статтями 2, 73-79, 86, 123, 129, 233, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 12.08.2025

Суддя Владислав ДЕМИДОВ