ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/352/25

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Богацької Н.С., Принцевської Н.М.

секретар судового засідання: Ісмаілова А.Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника керівника Суворовської окружної прокуратури м. Одеса

на ухвалу про зупинення провадження Господарського суду Одеської області від 12.05.2025 року, суддя першої інстанції Деркач Т.Г., повний текст складено та підписано 13.05.2025 року

у справі № 916/352/25

за позовом: Заступника керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави

до відповідача-1: Одеської міської ради; відповідача-2 Фізичної особи-підприємця Шиви Вадима Олександровича

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради

про усунення перешкод у користуванні майном та зобов`язання вчинити певні дії, визнання незаконним та скасування рішення та визнання недійсним договору

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та ухвали суду першої інстанції.

У лютому 2025 року Заступник керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси звернувся з позовною заявою до Господарського суду Одеської області в інтересах держави до Одеської міської ради, Фізичної особи-підприємця Шиви Вадима Олександровича, у якій просив:

- усунути перешкоди територіальній громаді міста Одеси у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, площею 0,1546 га, кадастровий номер :72:001:0003 по вул. Академіка Воробйова, 1-Г у місті Одесі шляхом припинення володіння Шиви Вадима Олександровича (РНОКПП НОМЕР_1 ) правом приватної власності на нежитлові будівлі площею 624, 3 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , з одночасним закриттям реєстраційного розділу об`єкту нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 10);

- усунути перешкоди територіальній громаді міста Одеси у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою площею 0,1546 га кадастровий номер :72:001:0003 АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання Шиви Вадима Олександровича (РНОКПП НОМЕР_1 ) за власний рахунок привести її до попереднього стану шляхом приведення самочинного реконструйованого об`єкту до попередньої конфігурації та площі у відповідності до технічного паспорту, виготовленого 22.01.2016 ФОП Кірющенко С.М., шляхом знесення адміністративної будівлі літ. А1 площею 118, 1 кв.м та складу літ. Б1 площею 84, 4 кв. м по АДРЕСА_1 , які відображені у технічному паспорті від 12.02.2018, виготовленого ТОВ «Бюро консалт»;

- визнати незаконним та скасувати рішення Одеської міської ради від 21.02.2024 № 1952-VIII від 21.02.2024 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0, 1546 га, кадастровий номер :72:001:0003, розташованої за адресою: вул. Академіка Воробйова, 1-Г у місті Одесі, та надання її в оренду Фізичній особі-підприємцю Шиві Вадиму Олександровичу»;

- визнати недійсним договір оренди землі, укладений 28.05.2024 між Одеською міською радою та Фізичною особою-підприємцем Шивою Вадимом Олександровичем, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 971 щодо користування земельною ділянкою з кадастровим номером :72:001:0003, площею 0, 1546 га, за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 1-Г;

- припинити речове право оренди Фізичної особи-підприємця Шиви Вадима Олександровича (РНОКПП НОМЕР_1 ) на земельну ділянку з кадастровим номером :72:001:0003, площею 0, 1546 га, за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 1-Г (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) шляхом скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки (номер запису про інше речове право: 73361760 від 28.05.2024);

- зобов`язати Фізичну особу-підприємця Шиву Вадима Олександровича (РНОКПП НОМЕР_1 ) повернути територіальній громаді міста Одеси земельну ділянку площею 0,1546 га, за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 1-Г (кадастровий номер :72:001:0003) у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому Фізична особа-підприємець Шива В.О. одержав її в оренду;

- судові витрати покласти на відповідачів, стягнувши їх на користь Одеської обласної прокуратури (юридична та поштова адреса: 65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3, тел. 7319800, код отримувача за ; рахунок отримувача: UA0000564; банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ; код банку отримувача: 820172; код класифікації доходів бюджету 22030101).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, будучи обізнаною про відсутність законних прав на нерухоме майно у Фізичній особі-підприємця Шиви В. О., яке збудовано самочинно, Одеська міська рада, всупереч інтересам держави та територіальної громади, в порушення вимог ст. 328, 376 Цивільного кодексу України, надала на підставі оспорюваного рішення Фізичній особі-підприємцю Шиві В. О. в оренду земельну ділянку площею 0,1546 га по вул. Академіка Воробйова, 1-Г у м. Одесі (кадастровий номер :72:001:0003), що більш як у 5 разів перевищує площу забудованої земельної ділянки (згідно проекту землеустрою та правовстановлюючих документів) під будівлями землекористувача, чим порушила вимоги ст. 116, 124, 134 Земельного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 05.03.2025 о 16:00 год, із повідомленням учасників справи та представника прокуратури про підготовче засідання.

У підготовчому засіданні 05.03.2024, за участю представника прокуратури та відповідача-1, суд постановив протокольну ухвалу, якою задовольнив клопотання Одеської міської ради та на підставі ст. 50 Господарського процесуального кодексу України до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, залучив Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради.

01.05.2025 за вх.№13969/25 до суду першої інстанції надійшло клопотання Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради, в якому останній просить суд зупинити провадження у справі № 916/352/25 до розгляду Верховним Судом у складі Судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду справи № 922/511/24.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання, Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради покликається на те, що відповідно до ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.03.2025 справу № 922/511/24 передано на розгляд Судової палати Касаційного господарського суду на підставі частини 1 статті 302 Господарського процесуального кодексу України через необхідність відступити від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 29.01.2025 у справі № 922/2380/19 щодо кваліфікації договору оренди землі, як оспорюваного правочину. Зокрема, в ухвалі, на обґрунтування мотивів передачі, касаційний суд зазначив про те, що договори оренди землі, за відсутності для цього підстави, визначеної в частині 2 статті 134 Земельного кодексу України, укладені без дотримання конкурентних засад, тобто, спрямовані на незаконне заволодіння земельними ділянками комунальної власності, порушують публічний порядок та згідно з частинами 1 та 2 статті 228 Цивільного кодексу України є нікчемними, а не недійсними. Водночас, однією з позовних вимог прокуратури у цій справі є визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 28.05.2024 між Одеською міською радою та Фізичною особою-підприємцем Шивою Вадимом Олександровичем.

12.05.2025 за вх.№14916/25 до суду першої інстанції надійшло заперечення Суворовської окружної прокуратури міста Одеси на клопотання про зупинення провадження, в яких остання вказує на те, що обставини, які встановлюються судом у справі № 922/511/24, не є тотожними за суб`єктним складом сторін спору, змістом правовідносин та обставинами цієї справи, оскільки у вказаних справах виникає питання щодо оспорюваності або нікчемності правочину з огляду на період, в який відповідачами отримано земельні ділянки, а саме - до набрання чинності Законом України від 18.02.2016 №1012-VIII «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів», тобто, у період, коли законодавством допускалося надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства без проведення земельних торгів, то можна дійти до висновку, що рішення у вказаній справі ніяким чином не вплине на розгляд справи № 916/352/25, оскільки правовідносини не є подібними.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.05.2025 року задоволено клопотання Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради про зупинення провадження за вх.№13969/25 від 05.05.2025; зупинено провадження у справі № 916/352/25 до розгляду Верховним Судом у складі Судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду справи № 922/511/24.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що правовий висновок Верховного Суду у справі № 922/511/24 може мати суттєве значення для правильного вирішення спору у цій справі, а тому, з метою єдності судової практики, суд дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі № 916/352/25 до закінчення розгляду Верховним Судом справи № 922/511/24.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Заступник керівника Суворовської окружної прокуратури з ухвалою суду не погодився, тому звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.05.2025 року про зупинення провадження у справі № 916/352/25 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права і неповним з`ясуванням всіх обставин справи.

Зокрема, прокурор посилається на те, що у вказаних судом першої інстанції справах виникає питання щодо оспорюваності або нікчемності правочину з огляду на період, в який відповідачами отримано земельні ділянки, а саме, до набрання чинності Законом України від18.02.2016 №1012-VIII «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів», тобто, у період, коли законодавством допускалося надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства без проведення земельних торгів, то можна дійти до висновку що рішення у вказаній справі ніяким чином не вплине на розгляд справи № 916/352/25, оскільки правовідносини не є подібними.

Щодо сталої судової практики касаційної інстанцій про зупинення провадження у подібних справах, зокрема у справах №№ 918/680/24, 908/2965/23, 908/38/24 прокурор зазначає, що провадження у зазначених справах зупинено до розгляду Верховним судом взагалі іншої справи, яка не стосується даної справи.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12 червня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Суворовської окружної прокуратури м. Одеса на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.05.2025 року про зупинення провадження у справі №916/352/25, справу призначено до розгляду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.08.2025 року прийнято справу №916/352/25 за апеляційною скаргою Заступника керівника Суворовської окружної прокуратури м. Одеса на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.05.2025 року про зупинення провадження у справі №916/352/25 до свого провадження у новому складі: головуючий суддя: Діброва Г.І. судді: Богацька Н.С., Принцевська Н.М.

25.06.2025 через підсистему «Електронний суд» до Південно-західного апеляційного господарського суду від Одеської міської ради надійшов відзив ( вх.№2196/25/Д1), у якому Одеська міська рада просила суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Відзив колегією суддів долучено до матеріалів господарської справи.

Зокрема, у відзиві Одеська міська рада наголошує, що правовий висновок Судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 922/511/24 щодо застосування, зокрема, ст. 203, 215, 216 Цивільного кодексу України в контексті визначення правової природи вимоги про визнання недійсним договору оренди, може мати суттєве значення для правильного вирішення спірного питання у справі №916/352/25.

Також, 26.06.2025 через канцелярію суду до Південно-західного апеляційного господарського суду від Департаменту архітектуру, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради надійшов відзив ( вх.№2196/25), у якому Департамент просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Відзив колегією суддів долучено до матеріалів господарської справи.

Зокрема, у відзиві, Департамент наголошує, що однією із позовних вимог заступника керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси є: визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 28.05.2024 між Одеською міською радою та Фізичною особою-підприємцем Шивою Вадимом Олександровичем, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за №971 щодо користування земельною ділянкою з кадастровим номером :72:001:0003, площею 0, 1546 га, за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 1-Г.

Департамент зазначає, що у постанові від 29.09.2020 у справі №688/2908/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якщо правочин є нікчемним, то позовна вимога про визнання його недійсним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. Близькі за змістом висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №463/5896/14-ц (провадження № 14-90 цс 19, пункт 72), від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження Nє 12-304гс18, пункти 69, 70).

Разом з тим, Департамент вказує, що згідно з ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.03.2025 справу № 922/511/24 було передано на розгляд судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду згідно із частиною 1 статті 302 Господарського процесуального кодексу України у зв?язку з необхідністю відступити від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 29.01.2025 у справі №922/2380/19 щодо кваліфікації договору оренди землі як оспорюваного правочину. Зокрема, в ухвалі, на обґрунтування мотивів суд зазначив про те, що договори оренди землі за відсутності для цього підстави, визначеної в частині 2 статті 134 Земельного України, укладені без дотримання конкурентних засад, тобто, спрямовані на незаконне заволодіння земельними ділянками комунальної власності, порушують публічний порядок та згідно з частинами і та 2 статті 228 Цивільного кодексу України є нікчемними, а не недійсними.

Крім того, звертає увагу суду і на ту обставину, що Верховний Суд у справах №916/3126/22, № 922/2818/21, №917/1994/23, №917/250/24, №916/1444/24 та інших зупинив касаційне провадження до перегляду Судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/511/24.

Також, Департамент просив суд апеляційної інстанції замінити третю особу у даній справі, а саме - Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради на Департамент архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради у зв`язку із припиненням Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради шляхом його ліквідації та створення Департаменту архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради, який є правонаступником третьої особи у даній справі. В якості доказу до вищезазначеного клопотання заявником надано копії:

- рішення Одеської міської ради від 16.04.2025 року №2945-ІІІ «Про створення Департаменту архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради та припинення деяких виконавчих органів Одеської міської ради», відповідно до пункту 2 якого прийнято рішення про припинення Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради шляхом його ліквідації; пунктом 1 створено Департамент архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради, а пунктом 4 визначено, що Департамент архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради є правонаступником Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради;

- виписку від 29.04.2025 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якої Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради () перебуває у стані припинення.

Відповідач-2 своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не скористався, відзив на апеляційну скаргу не надали, що згідно з ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскарженої ухвали суду першої інстанції.

Дослідивши заяву Департамента земельних ресурсів Одеської міської ради про заміну останнього у справі №916/352/25 його правонаступником, судова колегія вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи зі складу спірного матеріального правовідношення.

Відповідно до частини 1 статті 104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Згідно з нормами статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Так, відповідно до рішення Одеської міської ради від 16.04.2025 № 2945-VIII «Про створення Департаменту архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради та припинення деяких виконавчих органів Одеської міської ради» створено Департамент архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради та визначено його правонаступником повноважень виконавчих органів Одеської міської ради що припиняються - Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради та Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради.

Відповідно до Положення про Департамент архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 16.04.2025 № 2945 - VIII, Департамент архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради. Департамент є правонаступником повноважень Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради та Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради.

3 28.04.2025 Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради наразі перебуває у стані припинення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 28.04.2025 на підставі рішення Одеської міської ради зареєстровано орган місцевого самоврядування Департамент архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради () реєстраційний №9569, про що свідчить інформація з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Тобто, із зазначеного вище вбачається, що Департамент архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради є правонаступником Департаменту земельних ресурсів у правовідносинах, що є предметом розгляду справи №916/352/25, яка знаходиться на апеляційному перегляді у Південно-західному апеляційному господарському суді. Тому судова колегія задовольняє клопотання Департаменту архітектуру, містобудування та земельних відносин Одеської міської про заміну третьої особи правонаступником та замінює третю особу на стороні відповідача-1 у справі №916/352/25 Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради () його правонаступником Департаментом архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради (), з урахуванням того, що до суду не надходило від інших учасників справи будь-яких заперечень.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Одеської області від 12.05.2025 року про зупинення провадження у справі № 916/352/25 відповідає вимогам чинного процесуального законодавства України і відсутні підстави для її скасування, виходячи з наступного.

Господарським судом Одеської області та Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи та вже було зазначено вище за текстом постанови, Заступник керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави звернувся з позовною заявою до Господарського суду Одеської області до Одеської міської ради, Фізичної особи-підприємця Шиви Вадима Олександровича, у якій просив:

- усунути перешкоди територіальній громаді міста Одеси у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, площею 0,1546 га, кадастровий номер :72:001:0003 по вул. Академіка Воробйова, 1-Г у місті Одесі шляхом припинення володіння Шиви Вадима Олександровича (РНОКПП НОМЕР_1 ) правом приватної власності на нежитлові будівлі площею 624, 3 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , з одночасним закриттям реєстраційного розділу об`єкту нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 10);

- усунути перешкоди територіальній громаді міста Одеси у користуванні та розпорядженні, земельною ділянкою площею 0,1546 га кадастровий номер :72:001:0003 АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання Шиви Вадима Олександровича (РНОКПП НОМЕР_1 ) за власний рахунок привести її до попереднього стану шляхом приведення самочинного реконструйованого об`єкту до попередньої конфігурації та площі у відповідності до технічного паспорту виготовленого 22.01.2016 ФОП Кірющенко С.М., шляхом знесення адміністративної будівлі літ. А1 площею 118, 1 кв.м та складу літ. Б1 площею 84, 4 кв. м по АДРЕСА_1 , які відображені у технічному паспорті від 12.02.2018, виготовленого ТОВ Бюро консалт;

- визнати незаконним та скасувати рішення Одеської міської ради від 21.02.2024 № 1952-VIII від 21.02.2024 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0, 1546 га, кадастровий номер :72:001:0003, розташованої за адресою: вул. Академіка Воробйова, 1-Г у місті Одесі, та надання її в оренду Фізичній особі-підприємцю Шиві Вадиму Олександровичу»;

- визнати недійсним договір оренди землі, укладений 28.05.2024 між Одеською міською радою та Фізичною особою-підприємцем Шивою Вадимом Олександровичем, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 971 щодо користування земельною ділянкою з кадастровим номером :72:001:0003, площею 0, 1546 га, за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 1-Г;

- припинити речове право оренди Фізичної особи-підприємця Шиви Вадима Олександровича (РНОКПП НОМЕР_1 ) на земельну ділянку з кадастровим номером :72:001:0003, площею 0, 1546 га, за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 1-Г (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) шляхом скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки (номер запису про інше речове право: 73361760 від 28.05.2024);

- зобов`язати Фізичну особу-підприємця Шиву Вадима Олександровича (РНОКПП НОМЕР_1 ) повернути територіальній громаді міста Одеси земельну ділянку площею 0,1546 га, за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 1-Г (кадастровий номер :72:001:0003) у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому Фізична особа-підприємець Шива В.О. одержав її в оренду;

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, будучи обізнаною про відсутність законних прав на нерухоме майно у Фізичній особі-підприємця Шиви В. О., яке збудовано самочинно, Одеська міська рада, всупереч інтересам держави та територіальної громади, в порушення вимог ст. 328, 376 Цивільного кодексу України, надала на підставі оспорюваного рішення Фізичній особі-підприємцю Шиві В. О. в оренду земельну ділянку площею 0,1546 га по вул. Академіка Воробйова, 1-Г у м. Одесі (кадастровий номер :72:001:0003), що більш як у 5 разів перевищує площу забудованої земельної ділянки (згідно проєкту землеустрою та правовстановлюючих документів) під будівлями землекористувача, чим порушила вимоги ст. 116, 124, 134 Земельного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 05.03.2025 о 16:00 год, із повідомленням учасників справи та представника прокуратури про підготовче засідання.

У підготовчому засіданні 05.03.2024, за участю представника прокуратури та відповідача-1, суд постановив протокольну ухвалу, якою задовольнив клопотання Одеської міської ради та на підставі ст. 50 Господарського процесуального кодексу України до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, залучив Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради.

01.05.2025 за вх.№13969/25 до суду першої інстанції надійшло клопотання Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради, в якому останній просив суд зупинити провадження у справі № 916/352/25 до розгляду Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду справи № 922/511/24.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання, Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради покликається на те, що відповідно до ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.03.2025 справу № 922/511/24 передано на розгляд Касаційного господарського суду на підставі частини 1 статті 302 Господарського процесуального кодексу України через необхідність відступити від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 29.01.2025 у справі № 922/2380/19 щодо кваліфікації договору оренди землі як оспорюваного правочину. Зокрема, в ухвалі, на обґрунтування мотивів передачі касаційний суд зазначив про те, що договори оренди землі, за відсутності для цього підстави, визначеної в частині 2 статті 134 Земельного кодексу України, укладені без дотримання конкурентних засад, тобто, спрямовані на незаконне заволодіння земельними ділянками комунальної власності, порушують публічний порядок та згідно з частинами 1 та 2 статті 228 Цивільного кодексу України є нікчемними, а не недійсними. Водночас, однією з позовних вимог прокуратури у цій справі є визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 28.05.2024 між Одеською міською радою та Фізичною особою-підприємцем Шивою Вадимом Олександровичем.

12.05.2025 за вх.№14916/25 до суду першої інстанції надійшло заперечення Суворовської окружної прокуратури міста Одеси на клопотання про зупинення провадження, в яких остання вказує на те, що обставини, які встановлюються судом у справі № 922/511/24, не є тотожними за суб`єктним складом сторін спору, змістом правовідносин та обставинами цієї справи, оскільки у вказаних справах виникає питання щодо оспорюваності або нікчемності правочину з огляду на період, в який відповідачами отримано земельні ділянки, а саме - до набрання чинності Законом України від 18.02.2016 №1012-VIII «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів», тобто, у період, коли законодавством допускалося надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства без проведення земельних торгів, то можна дійти до висновку, що рішення у вказаній справі ніяким чином не вплине на розгляд справи № 916/352/25, оскільки правовідносини не є подібними.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.05.2025 року задоволено клопотання Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради про зупинення провадження за вх.№13969/25 від 05.05.2025; зупинено провадження у справі № 916/352/25 до розгляду Верховним Судом у складі Судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду справи № 922/511/24.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що правовий висновок Верховного Суду у справі № 922/511/24 може мати суттєве значення для правильного вирішення спору у цій справі, а тому, з метою єдності судової практики, суд дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі № 916/352/25 до закінчення розгляду Верховним Судом справи № № 922/511/24.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви відхилення аргументів, викладених скаржником в апеляційній скарзі, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції

Статтями 227, 228 Господарського процесуального кодексу України встановлено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.

Зокрема, згідно з п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

За змістом названої норми, вирішення питання про зупинення провадження у справі обумовлено необхідністю досягнення правової визначеності у правозастосуванні відносно конкретної категорії справ.

Зупинення провадження у справі це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Господарський процесуальний кодекс України передбачає два види зупинення провадження у справі: обов`язковий (зазначений в законі), за наявності якого господарський суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, і факультативний, необов`язковий для господарського суду, але який застосовується на його розсуд.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Подібність правовідносин означає, зокрема, схожість суб`єктного складу учасників господарських відносин, об`єкта і предмета правового регулювання, підстав позову, фактичних обставин, що формують зміст спірних правовідносин, та їх матеріально-правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.

На предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях, після чого застосувати змістовий критерій порівняння (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків сторін спору), а за необхідності - також суб`єктний і об`єктний критерії, які матимуть значення у випадках, якщо для застосування норми права, яка поширюється на спірні правовідносини, необхідним є специфічний суб`єктний склад цих правовідносин або їх специфічний об`єкт.

За умовами пункту 11 частини першої статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

У даному випадку однією із позовних вимог у цій справі є, зокрема, визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 28.05.2024 між Одеською міською радою та Фізичною особою-підприємцем Шивою Вадимом Олександровичем, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н. Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 971 щодо користування земельною ділянкою з кадастровим номером :72:001:0003, площею 0, 1546 га, за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 1-Г.

Підставою недійсності правочину прокурор визначив те, що договір оренди земельної ділянки від 28.05.2024 укладений на підставі незаконного рішення Одеської міської ради із урахуванням обставин справи та відповідно до ст. 203, 216 Цивільного кодексу України ст. 152 Земельного кодексу України не відповідає положенням земельного законодавства.

Згідно з ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.03.2025 справу № 922/511/24 передано на розгляд Судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду згідно із частиною 1 статті 302 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з необхідністю відступити від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 29.01.2025 у справі № 922/2380/19 про кваліфікацію договору оренди землі як оспорюваного правочину. Зокрема, в ухвалі, на обґрунтування мотивів, суд зазначив про те, що договори оренди землі за відсутності для цього підстави, визначеної в частині 2 статті 134 Земельного України, укладені без дотримання конкурентних засад, тобто, спрямовані на незаконне заволодіння земельними ділянками комунальної власності, порушують публічний порядок та згідно з частинами 1 та 2 статті 228 Цивільного кодексу України є нікчемними, а не недійсними.

Пунктом 4 частини четвертої статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що єдність системи судоустрою забезпечується єдністю судової практики.

Згідно з частиною першою, пунктом 6 частини другої статті 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

В силу частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, призначення Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, у першу чергу, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом, і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок, у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акту законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах із зазначенням обставин, які потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, не нав`язуючи при цьому судам нижчого рівня результат вирішення конкретної судової справи.

Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" унормовано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Лейла Шахін проти Туреччини" від 10.11.2005 зазначається, що згідно з практикою закон є чинним положенням, яке застосовується з урахуванням тлумачення, яке дають йому компетентні суди.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають обирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (рішення у справі "Воловік проти України" від 06.12.2007).

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення у справі "Кантоні проти Франції" від 11.11.1996; рішення у справі "Вєренцов проти України" від 11.04.2013).

Крім того, Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що одним із елементів передбаченого пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий розгляд справи судом є змістовне, а не формальне тлумачення правової норми (рішення у справі "Бентем проти Нідерландів" від 23.10.1985), при цьому очевидні суперечності у прецедентній практиці вищого суду та невиконання механізму, спрямованого на забезпечення гармонізації судової практики виступають причиною порушення прав громадян на справедливий судовий розгляд (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Аксіс та інші проти Туреччини").

Отже, апеляційним судом встановлено, що правовий висновок Судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №922/511/24 щодо застосування, зокрема, ст. 203, 215, 216 Цивільного кодексу України в контексті можливості заявлення позову про визнання недійсним договору оренди або вирішення питання щодо його нікчемності та можливих наслідків цього, і таке може мати суттєве значення для правильного вирішення однієї з позовних вимог у справі №916/352/25.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду вважає, що Господарським судом Одеської області було правильно застосовано норми процесуального права, у зв`язку із чим підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України та п. 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України, зупинення провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Верховним Судом у складі Судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду справи № 922/511/24.

З огляду на вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що в силу приписів п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України, у суду першої інстанції були підстави для зупинення провадження у справі.

Доводи прокурора про те, що правовідносини у справі № 922/511/24 не є подібними з даною справою не заслуговують на увагу, оскільки в даному випадку зупинення провадження у справі відбулося в зв`язку з тим, що суд касаційної інстанції вважає за необхідне відступити від свого попереднього висновку щодо застосування певної норми права у таких правовідносинах, тому є недоцільним наразі розглядати дану справу по суті.

У зв`язку із вищевикладеним, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, вважає апеляційну скаргу заступника керівника Суворовської окружної прокуратури м. Одеса необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Одеської області від 12.05.2025 року про зупинення провадження у справі № 916/352/25 відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 129, 228, 229, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради про заміну третьої особи правонаступником задовольнити.

Замінити третю особу на стороні відповідача у справі №916/352/25 Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради () його правонаступником Департаментом архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради (, 65011, Одеська область, м. Одеса, вул. Успенська, 83/85).

Апеляційну скаргу заступника керівника Суворовської окружної прокуратури м. Одеса на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.05.2025 року про зупинення провадження у справі № 916/352/25 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.05.2025 року про зупинення провадження у справі № 916/352/25 залишити без змін.

Постанова суду є остаточною і не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Г.І. Діброва
Судді Н.С. Богацька
Н.М. Принцевська