ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
05.08.2025м. ДніпроСправа № 904/1719/25
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Кшенської Д.О.
розглянувши заяву: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОТУС ОІЛ ТРЕЙДИНГ"
про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОТУС ОІЛ ТРЕЙДИНГ", м. Дніпро
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхівцевський олійноекстракційний завод", м. Верхівцеве, Дніпропетровська область
про стягнення заборгованості
від позивача: Усенко Аліна Олександрівна, посвідчення № 2879 від 19.02.2021, адвокат
від відповідача: не з`явився
РУХ СПРАВИ В СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.
Товариство з обмеженою відповідальністю " ЛОТУС ОІЛ ТРЕЙДИНГ"(далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просило суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхівцевський олійноекстракційний завод" (далі - відповідач) грошову заборгованість за договором на внутрішні перевезення вантажів автомобільним транспортом №ВПАТ-042-ВОЕЗ-О від 23.01.2024 у загальному розмірі 2 472 903,36 грн.
Ціна позову складається з наступних сум:
- 2 423 894,85 грн - основна заборгованість ;
- 16 256,15 грн - пеня за п.5.5 Договору;
- 19 391,12 грн - інфляційні втрати;
-13 361,24 грн - 3% річних за користування грошовими коштами.
Рішенням від 01.07.2025 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОТУС ОІЛ ТРЕЙДИНГ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхівцевський олійноекстракційний завод" про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхівцевський олійноекстракційний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОТУС ОІЛ ТРЕЙДИНГ" основний борг у розмірі 2 423 894,85 грн., пеню в розмірі 15 771,17 грн., 3% річних у розмірі 12 962,56 грн., інфляційні втрати в розмірі 19 391,12 грн., витрати зі сплати судового збору в розмірі 37 080,30 грн.

Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, з 03.04.2025 нарахувати 3% річних від суми основної заборгованості за формулою: сума непогашеної заборгованості x 3% річних х кількість днів прострочення / кількість днів у відповідному році, та отриману суму відсотків стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхівцевський олійноекстракційний завод" (51660, Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Верхівцеве, вул.. Нова, буд. 50, літера А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОТУС ОІЛ ТРЕЙДИНГ" (49000, м. Дніпро, вул.. Гоголя, буд.12, офіс 505, ), у відповідності до ч.10 ст. 238 ГПК України.

В решті позову відмовлено.

07.07.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОТУС ОІЛ ТРЕЙДИНГ" через систему "Електронний суд" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить стягнути з Відповідача на його користь 100 000,00 грн витрат на правову допомогу та 70 000,00 грн "гонорару успіху" адвоката.

Ухвалою від 08.07.2025 призначено судове засідання для розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОТУС ОІЛ ТРЕЙДИНГЇ" про ухвалення додаткового рішення на 14.07.2025.

11.07.2025 від відповідача через систему "Електронний суд" надійшли заперечення на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення.

14.07.2025 судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Назаренко Н.Г. у відпустці.

Ухвалою від 14.07.2025 призначено судове засідання для розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОТУС ОІЛ ТРЕЙДИНГ" про ухвалення додаткового рішення в межах розумного строку на 05.08.2025.

05.08.2025 позивач в судовому засіданні підтримав заяву.

Відповідач в судове засідання не з`явився.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом оголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення у справі.

ПОЗИЦІЯ ЗАЯВНИКА.

У заяві позивач зазначає, для отримання правової допомоги щодо ведення даної справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛОТУС ОІЛ ТРЕЙДИНГ" уклало договір про надання правової (професійної правничої) допомоги № б/н від 07.04.2025 з Адвокатським об`єднанням «Vектор праvа».

Сторони уклали акт приймання-передачі наданих послуг від 02.07.2025, згідно якого загальна вартість наданих послуг становить 100 000,00 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача гонорар успіху, передбачений додатковою угодою від 30.04.2025.

Загальна вартість наданих послуг становить 170 000,00 грн.

Заявник вважає, що такі витрати є співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатами обсягом послуг у суді першої інстанції, затраченими ними часом на надання таких послуг, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач просить відмовити у задоволені вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 170 000 грн., які складаються із фіксованої суми в розмірі 100 000 грн. та 70 000 грн «гонорару успіху», а також зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами до розміру 5 000,00 грн..

Відповідач вказує, що у цій справі розмір заявлених до стягнення витрат на вказані послуги є надмірним з огляду на предмет спору (позов про стягнення неоспорюваної заборгованості за договором перевезення), при чому послуга з надання консультацій, аналіз судової практики Верховного Суду щодо застосування норм права є необґрунтованою з огляду на те, що практика за даним спором є сталою та не потребує додаткових знань. Відповідач повністю погодився із наявною заборгованістю за Договором перевезення, всі первинні документи за даним договором підписані обома. Тобто дана справа не є складною та не потребує залучення додаткових спеціалістів або адвокатів в кількості 3 осіб.

Відповідач стверджує, що до заяви не надано достатньо доказів, які підтверджують фактичні витрати на правничу допомогу, а саме до заяви не надані:

- Квитанції, банківські виписки, акти виконаних робіт на суму 170 000 грн., а надана виписка із банка за Договором про надання правничої допомоги б/н від 07.04.2025 на суму 38 272 грн.

-Якщо адвокат працює погодинно, необхідно вести детальний облік часу, витраченого на виконання послуг (консультації, складання процесуальних документів, участь у судових засіданнях). Це дозволить чітко обґрунтувати витрати, пов`язані з виконанням кожної конкретної роботи, але зазначені вище документи не надані до заяви

- звіт адвоката, в якому він детально обґрунтує обсяг виконаної роботи та складність справи також не надано.

-В заяві не надано обґрунтування що справа є складною або тривалою та чому витрати на правничу допомогу є виправданими. Це може включати аргументи, що витрати пов`язані з особливою складністю справи, обсягом роботи або необхідністю залучення додаткових ресурсів чи спеціалістів.

Відповідач зазначив, що що до заяви про ухвалення додаткового рішення ,в підтвердження факту понесених позивачем судових витрат, пов`язаних з розглядом даної справи, лише надано: Договір №б/н від 07.04.25, додаткова угода до Договору від 16.05.2025, загальний акт приймання-передачі послу від 07.04.2025, загальний розрахунок правової допомоги та виписка із банку про сплату за договором б/н від 07.04.2025 р в сумі 38 272 грн.

На думку відповідача, заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованим лише в частині підготовки позовної заяви у справі, яка не є складною та участі адвоката у судовому засіданні.

Щодо додаткової оплати ("гонорар успіху адвоката") при позитивному для клієнта рішенні, в розмірі 70 000,00 грн, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі є такі: 1. Докази надання правової допомоги позивачу. 2. Правомірний розмір витрат позивача на оплату правової допомоги. 4. Розподіл витрат на оплату правової допомоги.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Відповідно до п. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За змістом ст. 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді, які, в свою чергу, віднесені до судових витрат.

У відповідності до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України.

Зокрема, ст. 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

З матеріалів справи вбачається, що між Товариство з обмеженою відповідальністю " ЛОТУС ОІЛ ТРЕЙДИНГ" (далі - Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Vектор праvа» (далі Адвокатське об`єднання) було укладено договір про надання правничої допомоги № б/н від 07.04.2025 (далі договір) ,відповідно до п. 1.1. якого клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правничу (юридичну0 допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Для надання юридичної допомоги клієнту, Адвокатське об`єднання призначає: адвокатів Шевчук О.М. (помічника адвоката Матюшенко Т.В., Бірсана Є.М. (помічника адвоката Бровкіну А.С.), Усенко А.О. (п. 2.8. договору).

Згідно п. 4.1. договору, юридична допомога, що надається Адвокатським об`єднанням, клієнтом оплачується за умови погодження сторонами порядку розрахунку та розміру розрахунку у додатковій угоді до цього договору, яка викладається у письмовій формі та підписується обома сторонами.

Даний договір укладений на строк до 07.04.2028 та набирає чинності з моменту його підписання.(п. 7.1. договору).

Сторони також уклали додаткову угоду від 30.04.2025, згідно п. 1 якої сторони узгодили наступну фіксовану вартість послуг за надання правничої (юридичної) допомоги за цією додатковою угодою, яка може включати, зокрема, але не виключно: надання консультацій, роз`яснень, підготовка правової позиції у справі про стягнення заборгованості за договором на внутрішні перевезення вантажів автомобільним транспортом №ВПАТ-042-ВОЕЗ-О від 23.01.2024 та стягнення штрафних санкцій, підготовка позову та подача в приміщенні суду, здійснення представництва в Господарському суді Дніпропетровської області, підготовка процесуальних документів по справі, за які клієнт зобов`язується сплатити 100 000,00 грн.

Окрім витрат, які пов`язані із розглядом справи (фактичної підготовки позову та супроводження справи № 904/1719/25) клієнт зобов`язується сплатити «Гонорар успіху» адвоката на розрахунковий рахунок Адвокатського об`єднанням «Vектор праvа» у разі повного або часткового задоволення позовних вимог у фіксованому розмірі 70 000,00 грн., шляхом безготівкового переказу за зазначений рахунок у Розділі 11 договору про надання правничої допомоги б/н від 07.04.2025. Такі витрати мають бути сплачені протягом 30 банківських днів з дати набрання законної сили рішенням по справі № 904/1719/25.

Додатковою угодою від 16.05.2025 сторони узгодили порядок розрахунків, згідно якого клієнт зобов`язується сплатити: 38 272,00 грн. в строк до 16.06.2025, 61 728,00 грн. в строк протягом 30 банківських днів з дати набрання законної сили рішенням по справі № 904/1719/25.

Загальний розмірі послуг складає 100 000,00 грн.

Сторони також уклали акт надання послуг № 2 від 04.06.2025, згідно якого виконавцем були надані наступні послуги: юридичні послуги за договором б/н від 07.04.2025 по справі № 904/1719/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОТУС ОІЛ ТРЕЙДИНГ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхівцевський олійноекстракційний завод" про стягнення заборгованості в розмірі 2 472 903,36 грн., з якої - 2 423 894,85 грн - основна заборгованість ; 16 256,15 грн - пеня за п.5.5 Договору; 19 391,12 грн - інфляційні втрати; 13 361,24 грн - 3% річних за користування грошовими коштами, вартість 38 272,00 грн.

Крім того, сторони уклали акт приймання-передачі послуг № б/н від 02.07.2025, згідно якого виконавець надав, а замовник прийняв наступні послуги:

1. Надання консультацій (роз`яснень) клієнту, вивчення наданих документів, підготовка правової позиції у справі, аналіз судової практики Верховного Суду щодо застосування норм права в аналогічних правовідносинах, підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості за договором на внутрішні перевезення вантажів автомобільним транспортом №ВПАТ-042-ВОЕЗ-О від 23.01.2024 та стягнення штрафних санкцій до ТОВ "Верхівцевський олійноекстракційний завод" та подача до Господарського суду Дніпропетровської області

2. Підготовка та направлення відповіді на відзив до Господарського суду Дніпропетровської області через підсистему Електронний Суд у справі № 904/1719/25.

3. Підготовка та подача заяви про зміну предмета позову у справі № 904/1719/25.

4. Участь у судовому засіданні 01.07.2025 у справі № 904/1719/25.

Загальна вартість послуг складає 100 000,00 грн.

Також позивачем надано розрахунок правової (правничої) допомоги до договору №б/н про надання правничої допомоги від 07.04.2024 від 02.07.2025 тадетальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом від 02.07.2025.

Позивач надав виписку, згідно якої ним було сплачено Адвокатському об`єднанню 38 272,00 грн. за юридичні послуги.

За змістом положень ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для цілей розподілу судових витрат, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також в порядку ст. 86 Господарського процесуального кодексу України надає належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 74, ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування слід виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частинами 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За встановлених обставин щодо обсягу, вартості та співрозмірності заявлених до компенсації витрат на правову допомогу, суд, оцінивши витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на вивчення документів, підготовку позову як кваліфікований фахівець, сукупний час, витрачений на опрацювання спірних правовідносин, зважаючи на заперечення відповідача, дійшов висновку про те, що заявлена до стягнення сума компенсації витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 170 000,00грн. є завищеною, не відповідає принципу співмірності та розумності, є неспіврозмірною з часом, витраченим на їх надання.

Зважаючи на викладене, суд частково задовольняє позивача зі стягненням з відповідача 15 000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Слід зазначити, що відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що позов задоволено частково, а відтак в силу приписів ч. 4 ст. 129 ГПК України витрати, пов`язані із розглядом справи покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог - у розмірі 14994,00 грн.

155 006,00 грн. витрат на правничу допомогу покладаються на позивача.

Керуючись статтями 11, 15, 73 79, 123, 126, 129, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОТУС ОІЛ ТРЕЙДИНГ" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхівцевський олійноекстракційний завод" (51660, Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Верхівцеве, вул.. Нова, буд. 50, літера А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОТУС ОІЛ ТРЕЙДИНГ" (49000, м. Дніпро, вул.. Гоголя, буд.12, офіс 505, ) витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14994,00 грн., про що видати наказ.

Витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 155 006,00 грн. покласти на позивача.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Додаткове рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне додаткове рішення складено та підписано 11.08.2025.

Суддя Н.Г. Назаренко