ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2025 м. Полтава Справа № 917/1084/25

Господарський суд Полтавської області у складі судді Байдуж Ю. С., розглянувши, за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи.

за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", ; вул. Польська, 2а, м.Полтава, Полтавська область, 36008

до Кременчуцького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 19 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, ; вул. Софіївська, 1, м. Кременчук, Полтавська область, 39600

про стягнення 395 878,74 грн,

без виклику та повідомлення сторін у справі,

ухвалив рішення про наступне:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

1. СУТЬ СПОРУ.

1.1. Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (далі - позивач/ ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго") подало позов до Кременчуцького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 19 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (далі - відповідач) через невиконання останнім своїх зобов`язань за договором на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води, який сторони уклали між собою, у період з 01.09.2024 по 31.01.2025.

1.2. Наявність заборгованості за спірний період не заперечується відповідачем у справі, проте останній вважає несправедливим нарахований позивачем розмір пені за прострочення ним виконання грошових зобов`язань за договором.

2. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

2.1. ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго здійснює ліцензовану господарську діяльність з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії та є виконавцем послуги з постачання теплової енергії у м. Кременчуці.

2.2. Ліцензії позивача на право провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії, на право провадження господарської діяльності з транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами та на право провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії переоформлені на безстрокові, згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 739 від 06.06.2017.

2.3. В свою чергу, Рішенням Полтавської обласної ради № 481 від 14.10.2022 Про прийняття цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу Кременчуцька ТЕЦ Державної установи Навчально-методичний центр з газової безпеки у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області зазначений цілісний майнового комплекс вирішено передати позивачу як внесок до статутного капіталу, в зв`язку з чим позивача визначено виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води на лівобережній частині міста Кременчука від джерела Кременчуцької ТЕЦ з покладенням відповідних обов`язків згідно із законодавством (Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 1508 від 20.10.2022).

2.4. Таким чином, починаючи з опалювального сезону 2022/2023 років ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго постачало теплову енергію і надавало послуги з постачання теплової енергії та гарячої води на лівобережній частині м. Кременчука від джерела Кременчуцької ТЕЦ у тому числі і відповідачу.

2.5. З матеріалів справи вбачається, що 01.11.2022 сторони спору уклали між собою Договір на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води №7116 (надалі Договір), строком дії до 31.12.2022. Договір вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо до закінчення строку його дії про припинення дії Договору не буде заявлено однією із Сторін ( п. 43, п. 44. Договору).

2.6. Предметом даного Договору є зобов`язання позивача постачати відповідачеві теплову енергію за адресою вул. Софіївська (Чапаєва), буд. 1, з метою забезпечення опалення нежитлового приміщення відповідача, за що відповідач зобов`язується своєчасно та повно сплачувати вартість поставленої теплової енергії.

2.7. Відповідно до умов Договору, облік споживання теплової енергії на опалення приміщень відповідача проводиться вузлом комерційного обліку теплової енергії.

Зняття показників вузла комерційного обліку теплової енергії проводиться відповідачем і передаються позивачу в останні три дні розрахункового місяця та передаються за телефоном або надсилаються на електронну адресу з обов`язковим наступним підтвердженням у письмовій формі, за підписом уповноваженої особи та скріпленим печаткою за наявності (п.16, п. 18 Договору).

2.8. Обрахунок місячної абонентської плати за приєднане теплове навантаження здійснюється на підставі проєктного теплового навантаження, яке складає 0,189000 Гкал/год, опалювальна площа 1 282,20 кв. м (п. 19.1., п. 22.3. Договору).

2.9. Факт отримання Споживачем теплової енергії фіксується щомісячно актом приймання-передачі теплової енергії, який підписується сторонами відповідно до вимог чинного законодавства і Договору.

У разі неповернення Споживачем Акту приймання-передачі теплової енергії в 5-денний термін, як це передбачено п. 11 Договору, цей акт, що підписаний теплопостачальною організацією в односторонньому порядку, вважається оформленим відповідно до вимог чинного законодавства і підтверджує факт надання Споживачу теплової енергії (п. 36 Договору).

2.10. Сторони визначили, що розрахунки за користування тепловою енергію згідно Договору здійснюються наступним чином:

- розрахунки за відпущену теплову енергію проводяться відповідно до тарифів, встановлених уповноваженим органом. В разі зміни тарифів розрахунки здійснюються за новими тарифами.

Тариф на теплову енергію для потреб бюджетних установ (з урахуванням витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів та без урахування витрат на утримання та ремонт індивідуальних теплових пунктів), на момент розгляду справи судом, становить: умовно-змінна частина двоставкового тарифу на теплову енергію - 3 064,76 грн/Гкал (без ПДВ), умовно-постійна частина двоставкового тарифу на теплову енергію (місячна абонентська плата на одиницю теплового навантаження) - 170 458,64 грн/Гкал/год (без ПДВ) (п. 33 Договору, Додаткова угода № 1 від 15.12.2023 до Договору).

- в рахунок на оплату включається вартість фактично спожитої теплової енергії за поточний місяць та вартість теплової енергії, що не врахована в рахунку за попередній місяць і місячна абонентська плата за приєднане теплове навантаження (розрахована шляхом множення проєктного теплового навантаження (Гкал/год.) на умовно-постійну частину двоставкового тарифу на теплову енергію (грн/Гкал/год (без ПДВ)). Місячна абонентська плата за приєднане теплове навантаження сплачується Споживачем щомісяця протягом року незалежно від обсягів споживання теплової енергії (п.34 Договору);

- всі розрахунки проводяться на підставі рахунку та акту приймання-передачі теплової енергії складених позивачем. Датою формування є останнє число розрахункового місяця (п. 35. Договору);

- факт отримання відповідачем теплової енергії фіксується щомісячно актом приймання-передачі теплової енергії, який підписується сторонами відповідно до вимог чинного законодавства і договору. Уразі неповернення відповідачем Акту приймання-передачі теплової енергії в 5-денний термін, акт, що підписаний теплопостачальною організацією в односторонньому порядку, вважається оформленим відповідно до вимог чинного законодавства і підтверджує факт надання споживачу теплової енергії. (п. 36. Договору);

- споживач зобов`язується сплачувати за теплову енергію у строк до 30 числа місяця наступного за розрахунковим (п. 37. Договору).

2.11. Разом з тим, у п. 39 Договору сторони погодили, що у випадку несплати у вказані терміни вартості теплової енергії, вводиться пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, а також стягуються 3% річних, нарахованих на суму боргу та інфляційні втрати згідно зі ст. 625 ЦК України.

2.12. Судом встановлено, що у спірний період діяли наступні встановлені уповноваженим органом тарифи:

- з 01.09.2024 по 31.09.2024, для потреб бюджетних установ (з урахуванням витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів та без урахування витрат на утримання та ремонт індивідуальних теплових пунктів), які зазначені в п. 33 Договору в редакції Додаткової угоди № 1, на наступному рівні: умовно-змінна частина двоставкового тарифу на теплову енергію 3064,76 грн/Гкал (без ПДВ); умовно-постійна частина двоставкового тарифу на теплову енергію (місячна абонентська плата на одиницю теплового навантаження) - 170 458,64 грн/Гкал/год (без ПДВ), (рішенням Полтавської обласної ради № 669 від 28.07.2023 в редакції рішення № 687 від 26.09.2023, а. с. 32-33);

- з 01.10.2024 для потреб бюджетних установ (з урахуванням витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів та без урахування витрат на утримання та ремонт індивідуальних теплових пунктів) на наступному рівні: умовно-змінна частина двоставкового тарифу на теплову енергію 2813,61 грн/Гкал (без ПДВ); умовно-постійна частина двоставкового тарифу на теплову енергію (місячна абонентська плата на одиницю теплового навантаження) 182 607,68 грн/Гкал/год (без ПДВ) (рішення Полтавської обласної ради № 854 від 30.08.2024, а. с. 34, chrome-extension://efaidnbmnnnibpcajpcglclefindmkaj/https://oblradapl.gov.ua/sites/default/files/field/docs/854.pdf).

2.13. Згідно рішення від 31.10.24 з №2535 Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, з 01.11.2025 розпочався опалювальний період 2024-2025 років для закладів дошкільної освіти (а. с. 29).

2.14 З матеріалів справи також вбачається, що Кременчуцький заклад дошкільної освіти №19, має особовий рахунок №7116, за яким, згідно даних вузла комерційного обліку теплової енергії здійснювався облік теплової енергії у спірний період (з 01.09.2024 по 31.01.2025) (а. с. 36-37).

2.15. Так, у період з 01.09.2024 по 31.01.2025 позивач відпустив відповідачу теплову енергію на загальну суму 499 716,99 грн, в тому числі ПДВ, що вбачається з фактичних показів засобів теплової енергії станом на 25.11.2024, на 30.12.2024, на 24.01.2025 наданих за підписом керівниці Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 19 Юлії Шевченко, та Актів приймання-передачі теплової енергії від 30.09.2024, від 31.10.2024, від 30.11.2024, від 31.12.2024, від 31.01.2025 за спільним номером 17116 (а. с. 44-46).

Зазначені акти підписані лише позивачем. Проте, в матеріалах справи наявні докази отримання відповідачем вказаних актів (а. с. 32-34) та відсутні заперечення відповідача щодо обсягів спожитої ним теплової енергії, вказаних у актах приймання-передачі теплової енергії. Таким чином, зазначені акти приймання-передачі теплової енергії вважаються оформленим відповідно до вимог чинного законодавства і підтверджують факт надання Споживачу теплової енергії, як це передбачено п. 36 Договору (п. 2.9 цього рішення).

2.16. На підставі складених Актів позивач виставив відповідачу рахунки на оплату від 30.09.2024, від 31.10.2024, від 30.11.2024, від 31.12.2024, від 31.01.2025 (а. с. 38-40), які відповідачем отримані одночасно з Актами приймання-передачі теплової енергії.

2.17. Відповідач в свою чергу здійснив оплату за надані послуги у спірний період на загальну суму 149 302,08 грн (126 978,38 грн та 22 323,70 грн), що визнається обома сторонами спору.

2.18. Таким чином, заборгованість відповідача за відпущену позивачем теплову енергію на опалення приміщення споживача за період 01.09.2024 по 31.01.2025 на момент розгляду справи судом складає 350 414,91 грн.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ПОЗИВАЧА.

3.1. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь 350 414,91 грн заборгованості за Договором.

3.2. Крім того, враховуючи прострочення відповідачем оплати наданих послуг, позивач нарахував відповідачу, за період з 01.09.2024 по 31.01.2025, пеню, що склала 14 483,53 грн, 3% річних 1 554,59 грн та інфляційні втрати 7 102,01 грн станом на 28.02.2025, які позивач також просить стягнути з відповідача.

Вважає, що підстав для зменшення розміру нарахованої пені немає.

3.3. Юридичними підставами позову є статті 530 ЦК України, а також 610, 611 та 625 ЦК України.

3.4. Фактичними підставами позову є бездіяльність відповідача в частині невиконання умов договору по оплаті вартості спожитої теплоенергії.

4. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ВІДПОВІДАЧА.

4.1. Відповідач у відзиві на позовну заяву наявність заборгованості перед позивачем за Договором, що виникла за період 01.09.2024 по 31.01.2025, в сумі 350 414,91 грн визнає.

4.2. Водночас, враховуючи соціальну значимість відповідача, який є закладом дитячої освіти та фінансується з міського бюджету та свою залежність у розрахунках за Договором від бюджетного фінансування, здійснення витрат на допомогу армії, на облаштування укриттів, а також інших заходів для забезпечення безпеки населення, просить зменшити розмір пені на 95 %.

5. ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

5.1. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 06.06.2025 відкрито спрощене позовне провадження по справі. Визнано справу малозначною та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Сторонам встановлено процесуальні строки на подання заяв по суті справи.

5.2. Від відповідача до суду, 16.06.2025, надійшов відзив на позовну заяву (вх. №8051).

5.3. В подальшому, 24.06.2025, позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог (вх. №8389), обґрунтовуючи її тим, що відповідач фактично сплатив частково суму заборгованості, зокрема 22 323,70 грн, здійснивши переплату за Договором у попередній спірний період (грудень 2023), та просив цю суму зарахувати йому в рахунок погашення боргу за спірний період, що є предметом розгляду даної справи.

5.4. Разом з тим, 24.06.2025, від позивача до суду надійшла відповідь на відзив (вх. №8413).

5.5. Ухвалою від 04.08.2025 суд закрив провадження у справі № 917/1084/25 в частині стягнення з Кременчуцького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 19 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 22 323,70 грн, а також вирішив питання про повернення позивачу з державного бюджету 287,18 грн судового збору, сплаченого згідно платіжної інструкції від 08.04.2025 № 140610165.

5.6. Після дослідження матеріалів справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд ухвалив рішення з огляду на таке.

6. ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

6.1. З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що питаннями, на які суд має дати відповідь для правильного вирішення спору є питання:

- чи порушені відповідачем умови укладеного Договору? Якщо умови Договору порушені, які правові наслідки для нього настають? Чи правильно здійснені розрахунки позивачем?

- чи наявні підставі для зменшення відповідачу розміру нарахованої до стягнення пені?

6.2. У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно позивач має довести наявність обставин, що дають ствердну відповідь на ключові питання, а відповідач - негативну.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

7. ВИСНОВОК СУДУ ПРО НАЯВНІСТЬ ПІДСТАВ ДЛЯ ЧАСТКОВОГО ЗАДОВОЛЕННЯ ПОЗОВУ.

7.1. Суд погоджується з твердженнями позивача про те, що відповідач порушив умови Договору не оплативши вартість відпущеної теплової енергії за Договором.

7.2. Так, за загальним правилом, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України).

7.3. З обставин даної справи вбачається, що укладений між сторонами Договір за своїм змістом та правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.

Тож, відповідно до частини 1 статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

7.4. Передусім, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ст. 692 ЦК України).

До того ж, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 ЦК України).

7.5. Водночас, правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються Законом України Про теплопостачання, який визначає основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об`єктах сфери теплопостачання та регулює відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії, захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання (надалі Закон).

7.6. Тож, передусім, постачання теплової енергії господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору. Сфера теплопостачання є сферою діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам. Споживачем теплової енергії є, зокрема, юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору (ст. 1 Закону).

7.7. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (ст. 19 Закону).

Основними обов`язками споживача теплової енергії є, зокрема: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів. Споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів згідно із законом (ст.24 Закону).

7.8. В свою чергу, статтею 25 Закону визначено, що теплопостачальні організації зобов`язані: забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору, а також норм і правил.

7.9. Так, з обставин справи вбачається, що у період з 01.09.2024 по 31.01.2025 позивач поставив відповідачу теплову енергію на опалення приміщення споживача на загальну суму 499 716,99 грн.

7.10. Згідно з умовами Договору відповідач мав здійснювати розрахунки за поставлену теплову енергію у строк до 30 числа місяця наступного за розрахунковим (п. 37. Договору).

Такі розрахунки відповідачем були здійснені лише частково, зокрема в сумі 126 978,38 грн та 22 323,70 грн.

7.11. Враховуючи обставини даної справи, які свідчать про те, що відповідач оплату відпущеної теплової енергії за спірний період в повному обсязі не здійснив, суд приходить до висновку про порушення відповідачем умов Договору, а також прострочення виконання грошових зобов`язань, в частині неоплаченої суми заборгованості (350 414,91 грн), оскільки зобов`язання відповідача мали виконуватися у встановлені Договором строки - до 30 числа місяця наступного за розрахунковим.

7.12. За змістом статей 610, 611, 612 ЦК України невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, установлених договором або законом.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).

7.13. Так, у разі несвоєчасної сплати платежів за споживання теплової енергії споживач сплачує пеню за встановленими законодавством або договором розмірами. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку (ст. 25 Закону).

7.14. Зокрема, в п. 39 Договору сторони погодили, що у випадку несплати у вказані терміни вартості теплової енергії, вводиться пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, а також стягуються 3% річних, нарахованих на суму боргу та інфляційні втрати згідно зі ст. 625 ЦК України (п. 2.11. цього рішення).

7.15. Крім того, законом встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

7.16. Встановлені вище обставини, а саме наявність прострочення виконання відповідачем грошових зобов`язань свідчать про наявність правових та фактичних підстав для стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат.

7.17. Так, перевіркою наданого розрахунку інфляційних втрат судом встановлено, що позивачем арифметичні розрахунки зроблені без урахування часткової сплати боргу відповідачем, зокрема в сумі 22 323,70 грн.

При цьому, суд враховує, що зазначені обставини сторони з`ясували фактично під час розгляду даного спору судом.

Проте, зазначена сума коштів перебувала у користуванні у позивача, в зв`язку з чим в цій частині грошових коштів він не поніс інфляційних втрат.

7.18. Враховуючи вищенаведене, суд здійснив перерахунок інфляційних втрат позивача, з урахуванням часткової сплати боргу відповідачем в сумі 22 323,70 грн, що сталося 03.12.2024, адже саме з цього моменту у відповідача виникла переплата за інший спірний період. Зазначені обставини досліджувалися судом при постановлені ухвали про закриття провадження у даній справі від 04.08.2025.

7.19. В результаті перерахунку, розмір інфляційних втрат, які підлягають стягненню з відповідача, склав 5 493,87 грн. Проте розмір інфляційних втрат заявлений позивачем становить 7 102,01 грн.

Тому стягненню підлягає розмір інфляційних втрат визначених судом 5 493,87 грн.

7.19. Щодо нарахування пені та 3% річних, судом встановлено, що внаслідок невірного визначення позивачем строку оплати послуг з теплопостачання за жовтень 2024 року, розміри пені та відсотків річних завищено.

7.20. Як зазначено вище, відповідач мав здійснювати розрахунки за поставлену теплову енергію у строк до 30 числа місяця наступного за розрахунковим (п. 37. Договору).

Разом з тим, згідно ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

7.21. Враховуючи зазначене, останнім днем строку оплати відповідачем обсягу спожитої послуги за жовтень 2024 року є 02.12.2024, оскільки 30.11.2024 та 01.12.2024 були вихідними днями. Строки оплати за всі інші періоди позивачем визначено вірно.

7.21. Із врахуванням викладеного, судом встановлено, що позивач неправомірно нарахував пеню та 3% річних на прострочену суму оплати за жовтень 2024 року з 01.12.2024 по 02.12.2024.

7.22. Крім того, позивачем також, при розрахунку, не враховано часткову сплату боргу відповідачем в сумі 22 323,70 грн від 03.12.2024.

7.23. Судом здійснено перерахунок сум за жовтень 2024 та з урахуванням часткової сплати боргу відповідачем, що склало 1 073,49 грн 3% річних та 10 037,82 грн - пені, що не відповідає розрахункам позивача.

А тому стягненню з відповідача підлягають саме визначені судом суми.

7.24. Таким чином, позовні вимоги задовольняються судом частково, в частині стягнення з відповідача 350 414,91 грн заборгованості за постачання теплової енергії, 10 037,82 грн пені, 1 073,49 грн - 3% річних та 5 493,87 грн інфляційних втрат. В іншій частині позов задоволенню не підлягає.

7.24. Разом з тим, відповідач просить суд зменшити розмір пені на 95 %.

7.25. При наданні оцінки аргументам відповідача, які останній покладає в основу своєї правової позиції у справі та дослідженні доказів, наданих на їх обґрунтування, суд виходить з наступного.

7.26. Як правильно зазначає відповідач, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ч. 3 ст. 551 ЦК України).

7.27. Велика палата Верховного Суду у своїй постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 дійшла до висновків про те, що якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

В даній постанові Велика Палата вказує, що виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника.

7.28. Також, при вирішення даного питання суд враховує наступне:

- по-перше, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки (в даному випадку відсотків річних) є правом суду, а за відсутності у законі вичерпного переліку обставин як підстав для зменшення судом розміру неустойки (частина третя статті 551 ЦК України) господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 26.08.2021 у справі № 911/378/17 (911/2223/20);

- по-друге, при вирішенні судом питання про зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки суди, зокрема, беруть до уваги ступінь виконання основного зобов`язання, поважність причин несвоєчасного виконання відповідачем зобов`язання, поведінку відповідача, яка свідчить про вжиття ним всіх можливих заходів до виконання зобов`язання (правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 22.05.2019 у справі № 910/11733/18);

- по-третє, при вирішенні судом питання про зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки підлягають врахуванню та оцінці на предмет підтвердженості та обґрунтованості як ті підстави для зменшення неустойки, що прямо передбачені законом (частина третя статті 551 ЦК України, стаття 233 ГК України), так і ті, які хоча прямо і не передбачені законом, однак були заявлені як підстави для зменшення розміру неустойки та мають індивідуальний для конкретних спірних правовідносин характер (Постанова об`єднаної палати КГС від 19 січня 2024 року у cправі № 911/2269/22).

7.29. Тож, відповідаючи на питання доцільності зменшення нарахованої відповідачу до стягнення пені, суд виходить з того, що відповідач є закладом дитячої освіти та має соціальну значимість й прямо залежний від фінансування з міського бюджету.

7.30. Водночас ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго в розумінні пункту 14 частини 1 статті 1 Закону України Про критичну інфраструктуру є оператором критичної інфраструктури, що здійснює управління об`єктом критичної інфраструктури та відповідає за його поточне функціонування.

7.31. Отже, на обидві сторони спору покладено важливі функції із забезпечення умов життєдіяльності територіальних громад.

7.32. Втім, суд враховує, що на момент подання позову у даній справі заборгованість за спожиту теплову енергію за спірний період (01.09.2024 по 31.01.2025) сплачена повністю не була. Разом з тим, питання погашення заборгованості відповідач жодним чином не намагався вирішити з позивачем у договірному порядку, зокрема: шляхом надання заяв, листів, будь-яких інших звернень на відстрочення чи розстрочення погашення заборгованості, в тому числі шляхом реструктуризації боргу. Не дивлячись на те, що відповідач у проведенні розрахунків за Договором залежить від місцевого бюджету, це не звільняє його від обов`язку діяти в межах загальних засад цивільного законодавства, діючи розумно та добросовісно по відношенню до іншої сторони Договору.

До того ж, будь-яких доказів на підтвердження неможливості здійснення розрахунків за Договором через відсутність видатків з місцевого бюджету відповідачем також не надано.

7.33. Таку поведінку відповідача суд не може оцінити, як сумлінну та добросовісну, спрямовану на виконання умов Договору, а не свідоме ігнорування їх виконання.

При цьому суд наголошує, що процедура вирішення питання щодо можливості зменшення нарахованих штрафних санкцій будується на тих же принципах судового процесу, що й розгляд предмету спору. Тобто сторона яка посилається на певну обставину має її довести суду. Самого посилання на певну обставину не достатньо.

Крім того, суд зазначає, що юридичні особи у судовому процесі є рівні. Це означає, що жодна особа не має пріоритету при реалізації ними процесуальних норм, не залежно від того чи є ця юридична особа суб`єктом публічного права, чи приватного, фінансується з державного чи місцевого бюджету, чи діє за рахунок особистих вкладів засновників.

7.34. Крім того, на переконання суду, визначений Законом розмір пені є цілком пропорційним розміру боргу та здатен забезпечити баланс між інтересами позивача та відповідача, тобто - розумно забезпечить відновлення майнових втрат позивача і відповідатиме платоспроможності відповідача, оскільки такий розмір в чинному законодавстві України є усталеним.

7.35. За наведених обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для зменшення нарахованої відповідачу до сплати пені.

8. СУДОВІ ВИТРАТИ.

8.1. З матеріалів справи вбачається, що позивачем до відшкодування заявлено суму судових витрат, які складаються з витрат на оплату судового збору в розмірі 4 769,84 грн.

8.2. Частиною четвертою статті 129 ГПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

8.3. Так, однією з основних засад (принципами) господарського судочинства є, зокрема: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (ст. 2 ГПК України).

8.4. З матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні з даною позовною заявою, сплачено судовий збір саме в заявленій для відшкодування сумі 4 769,84 грн.

8.5. З врахуванням часткового задоволення позову, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви мали б покладатися на відповідача у розмірі 4 404,24 грн, що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог.

Проте, суд враховує, що частину сплаченого судового збору, в сумі 287,18 грн, позивачу повернуто з державного бюджету відповідно до ухвали суду від 04.08.2025.

8.6. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню витрати на відшкодування позивачу судового збору в сумі 4 117,06 грн (4 404,24 - 287,18).

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 13, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Кременчуцького закладу дошкільної освіти (ясла - садок) №19 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (; вул. Софіївська, 1, м. Кременчук, Полтавська область, 39600) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (; вул. Польська, 2а, м. Полтава, Полтавська область, 36008):

- 350 414,91 грн основної заборгованості;

- 10 037,82 грн пені;

- 1 073,49 грн 3% річних;

- 5 493,87 грн інфляційних втрат;

- 4 117,06 грн витрат зі сплати судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 05.08.2025

Суддя Юлія БАЙДУЖ