ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
31.07.2025 Справа № 914/1885/25
За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатенергопостач», м. Ужгород,
про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу
у справі №914/1885/25
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатенергопостач», м. Ужгород,
до відповідача: Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,
про стягнення 444 331,23 грн
Суддя Н.Є. Березяк
Секретар судового засідання Р.Р. Волошин
За участю представників сторін:
від позивача: Костяков Д.В. - представник;
від відповідача: Мельник А.І.- представник.
На розгляді Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/1885/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатенергопостач» до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення 444 331,23 заборгованості, з яких 444 088,99 грн заборгованість з оплати спожитої електричної енергії, 242,24 грн збитки.
Ухвалою суду від 14.07.2025 (суддя Сухович Ю.О.) закрито провадження у справі.
На адресу суду 21.07.2025 (вх.№3077/25) від Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатенергопостач» надійшла заява про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, у якій позивач просить суд здійснити розподіл судових витрат з оплати витрат на професійну правничу допомогу, Товариством з обмеженою відповідальністю «Закарпатенергопостач» та стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатенергопостач» з Військової частини НОМЕР_1 - 14 350, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2025 заяву про ухвалення додаткового рішення передано на розгляд судді Н.Є. Березяк.
Ухвалою суду від 23.07.2025 судове засідання для вирішення питання про судові витрати у справі №914/1885/25 було призначено на 31.07.2025.
В судове засідання 31.07.2025 представник позивача з`явився, подану заяву підтримав, просив суд про її задоволення та стягнення з позивача 14 350,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Суд, розглянувши заяву про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:
Як зазначено в ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Частина 1 ст. 124 ГПК України встановлює, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Як вбачається з матеріалів справи, позивача: ТзОВ «Закарпатенергопостач» представляв адвокат Костяков Дмитро Володимирович.
Позивачем у позовній заяві було заявлено орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 20 000,00 грн, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи.
Відшкодування витрат позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
До правової (правничої) допомоги належать надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру тощо.
Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ст. 30 Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Судом встановлено, що на підтвердження факту надання правничої допомоги та понесення витрат позивачем на професійну правову допомогу адвоката в сумі 14 350,00 грн представником надано: Договір про надання правничої допомоги №020-03/25 від 31 березня 2025 року; Додаток №3 до Договору від 10 травня 2025 року; Додаткову угоду №1 до Договору від 05 червня 2025 року; Звіт наданих послуг №ДЗ від 15 липня 2025 року; Рахунок №020-03/25/01 від 16 липня 2025 року та Ордер на надання правничої (правової) допомоги серія ВС №1047269 від 03.04.2025.
Відповідно до Звіту наданих послуг №ДЗ від 15 липня 2025 року ТзОВ «Закарпатенергопостач» було надано наступний перелік послуг:
1. Аналіз документів Клієнта (договір з Боржником, первинні або інші документи, отримання інформації від Клієнта тощо), правова оцінка ситуації Клієнта та визначення потреби у збиранні доказів чи отриманні іншої інформації щодо правовідносин Клієнта з Божником (в т.ч. після відкриття судового провадження у справі №914/1885/25 Господарським судом Львівської області, та в т.ч. щодо документів самостійно поданих Клієнтом, а саме: позовної заяви, долучених до неї документів (доказів) згідно копій наданих Клієнтом) - 3500,00 грн.
2. Складання та направлення Адвокатом адвокатського запиту №Д2-020-03/25/01 від 14.05.2025 р. до ПрАТ «Львівобленерго» - 850,00 грн.
3. Складання та направлення Адвокатом до суду (через підсистему «Електронний суд») заяви від 03.07.2025 р. №ДЗ-020-03/25/02 про здійснення судового засідання 08.07.2025 р. в режимі відеоконференції - 2000,00 грн.
4. Представництво Клієнта в судовому засіданні 08.07.2025 р. шляхом участі Адвоката в судовому засіданні в режимі відеоконференції - 2000,00 грн.
5. Складання та направлення Адвокатом до суду (через підсистему «Електронний суд») заяви від 13.07.2025 р. №Д3-020-03/25/03 про закриття провадження у справі, повернення сплаченого Клієнтом судового збору за звернення до суду, щодо подання доказів витрат Клієнта на професійну правничу допомогу Адвоката протягом 5-ти днів з моменту ухвалення судом рішення у справі - 2000,00 грн.
6. Складання та направлення Адвокатом до суду (через підсистему «Електронний суд») заяви про розподіл судових витрат Клієнта на професійну правничу допомогу Адвоката (з доказами їх понесення) - 2000,00 грн;
7. Представництво Клієнта в судовому засіданні щодо розгляду заяви про розподіл судових витрат Клієнта на професійну правничу допомогу Адвоката шляхом участі Адвоката в судовому засіданні в режимі відеоконференції - 2000,00 грн.
Вартість виконаної роботи за Звітом складає 14 350,00 грн.
Відповідач стосовно відшкодування відповідачу понесених ним витрат на професійну правничу допомогу заперечив в поданих запереченнях на заяву про стягнення судових витрат. Подані заперечення мотивовані тим, що провадження у справі було закрито в звязку із сплатою всієї суми заборгованості ще до першого судового засідання, а понесені позивачем витрати є необгрунтованими, неспівмірними та такими, що не відповідають реаліям сьогодення. Відповідач є підрозділом, який здійснює реабілітацію поранених, фінансуєтиься з державного бюджету і погашення заборгованості за незначний період було здійснено відразу після надходження коштів з бюджету. У зв`язку з чим відповідач просить суд відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Закарпатенергопостач» у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.
Як вказує Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 12.01.2023 у справі № 908/2702/21 вказав, що здійснивши правовий аналіз норм статей 126, 129 ГПК України, дійшов висновку, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
Відтак суд, з урахуванням наведеного, приймає до уваги ті обставини, що у справі справі №914/1885/25 були відсутні складні арифметичні розрахунки під час підготування позову, справа по своїй суті не є складною, провадження у справі закрито в звязку з відсутністю предмету спору.
Суд звертає увагу, згідно з Звітом №ДЗ від 15.07.2025 безпідставно включено складання та подання заяви про розподіл судових витрат, оскільки підготовка вказаної заяви не стосується суті спору і безпосереднього захисту порушених прав та інтересів клієнта в межах судової справи.
Господарський суд враховує, що заявлена відповідачем загальна сума витрат на професійну правничу допомогу виходить за розумні межі визначення розміру гонорару з урахуванням таких критеріїв як: справедливість, добросовісність, розумність; принципів співмірності та розумності судових витрат, складності справи №914/1885/25, витраченого адвокатом відповідача часу на надання послуг у даній справі.
Незважаючи на предмет спору: стягнення заборгованості, матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження б яких адвокат витратив значний час.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Верховний Суд у постанові від 30.01.2023 у справі №910/7032/17 акцентує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача. Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про недоцільність покладення на відповідача всієї суми заявлених позивачем витрат, понесених на професійну правничу допомогу. Розумним, співмірним і справедливим є відшкодування відповідачу понесених ним судових витрат у розмірі 1000,00 грн в задоволенні решти слід відмовити.
За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.76 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 233, 236-240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатенергопостач» про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу - задоволити частково.
3. В задоволенні решти вимог заяви - відмовити.
4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV Господарського процесуального кодексу України.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст додаткового рішення виготовлено та підписано 06.08.2025.
Суддя Березяк Н.Є.