ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

11 серпня 2025 року Справа № 915/1149/25

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Давченко Т.М.,

розглянувши матеріали заяви фізичної особи - підприємця Зеленої Нелі Володимирівни (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактичне місцезнаходження: АДРЕСА_2 )

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

встановив:

До Господарського суду Миколаївської області 04.08.2025 через систему Електронний суд звернулася ОСОБА_1 із заявою № б/н від 03.08.2025 (вх. № 113543/25) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Заявниця просить визнати її неплатоспроможною особою - підприємцем та відкрити провадження у справі про неплатоспроможність. Також заявниця клопоче про звільнення її від обов`язку авансування винагороди арбітражному керуючому у зв`язку з важким матеріальним становищем.

В обґрунтування поданої заяви боржниця вказує, що станом на дату звернення до суду має заборгованість за кредитними договорами перед банківськими та фінансовими установами, загальний розмір якої перевищує 500 000 грн, окремо відкрито виконавче провадження №78690746 щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з ТОВ «ФК Кредит-Капітал». Задовольнити вимоги кредиторів вона не в змозі через складне матеріальне становище.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2025 справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/1149/25 та визначено головуючим у справі суддю Давченко Т.М.

Дослідивши матеріали поданої заяви, суд дійшов висновку про залишення її без руху, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України Про міжнародне приватне право, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 ст. 2 КУзПБ передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

Таким чином, при розгляді справ про банкрутство (неплатоспроможність) суд застосовує норми ГПК України та КУзПБ.

Статтею 113 КУзПБ передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Відповідно до ст. 115 КУзПБ, провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи-підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника.

Вимоги щодо заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність містяться, зокрема у ст. 115, 116 КУзПБ.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 115 КУзПБ боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо:

2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;

3) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України Про виконавче провадження заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

4) наявні ознаки загрози неплатоспроможності.

До складу грошових вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Зміст та форма заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство повинні відповідати приписам Кодексу України з процедур банкрутства.

За змістом частин 1, 3 ст. 116 Кодексу, заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 116 КУзПБ, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються:

1) довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником;

2) документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця;

3) конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;

4) опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна;

5) копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно;

6) перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором;

7) копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати;

8) відомості про всі наявні рахунки/електронні гаманці боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках, електронних гаманцях;

9) копія трудової книжки (за наявності);

10) відомості про роботодавця (роботодавців) боржника;

11) декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства;

12) докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень;

13) інформація про наявність (відсутність) непогашеної судимості за економічні злочини;

14) інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.

При ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором/кредиторами. Такими доказами можуть бути, серед іншого, судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

Звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність боржник повинен розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог ст.ст. 76 - 77 ГПК України, що також передбачено п.п. 3, 14 ч. 3 ст. 116 КУзПБ.

Тобто, саме на заявника покладено обов`язок надання доказів на підтвердження своїх вимог.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 та додані до неї документи, судом встановлено, що дана заява не відповідає зазначеним вимогам ст. 115-116 КУзПБ.

Так, всупереч п.3 ч. 2 ст. 116 КУзПБ боржник не зазначив обставин, які стали підставою для звернення до суду згідно ч. 2 ст. 115 КУзПБ. Боржницею не зазначено, які саме пункти вказаної норми права стали підставою для звернення до суду, указане потребує уточнення, оскільки кожна з підстав обґрунтовується різними доводами та доказами.

Також заявником в порушення вимог ст.. 116 КУзПБ, не додано до заяви відомостей та доказів, зазначених у п. 3-8, 11-13 ч. 3 ст. 116 КУзПБ.

Крім того, заявником у поданій заяві не зазначено відомостей щодо кредиторів боржниці, щодо наявної перед ними заборгованості за основним зобов`язанням, заборгованості за відсотками та суми неустойки (штрафу, пені). Не вказано перед якими установами та на якій підставі виникла заборгованість у розмірі більше 500000,00 грн, не надано копій кредитних договорів, укладених між боржником та його кредиторами, а також доказів, що підтверджують розмір заборгованості та строк виконання зобов`язання, з окремим визначенням розміру основного боргу, пені та штрафу перед кожним кредитором.

Заявницею надано лише відомості щодо виконавчого провадження №78690746 по стягненню заборгованості за кредитним договором з ТОВ «ФК Кредит-Капітал» у сумі 48730,20 грн.

У своїй заяві боржниця зазначає, що має прострочені зобов`язання перед фінансовими установами на загальну суму понад 500000,00 грн. На підтвердження зазначеного боргу надає витяг (звіт) з Українського бюро кредитних історій та взагалі не додає відомості (договори, довідки про розмір боргу та ін) щодо указаних грошових зобов`язань.

Однак, надана заявником роздруківка з сайту Українського бюро кредитних історій може бути належним, допустимим та достатнім доказом, що підтверджує обставини про суми грошових вимог кредиторів (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстави виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із договором лише в сукупності з іншими первинними документами (постанова Центрального апеляційного господарського суду від 23.03.2023 у справі № 904/4140/22, постанова Південно Західного апеляційного суду від 13.02.2023 у справі № 916/2607/22).

Таких доказів до заяви не додано взагалі.

При цьому, окрім заборгованості перед фінансовими установами на загальну суму понад 500000,00 грн заявниця зазначає що має заборгованість за кредитним договором з ТОВ «ФК Кредит-Капітал» у сумі 48730,20 грн, на підтвердження чого надає постанову приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А.Д. від 23.07.2025 про відкриття виконавчого провадження № №78690746 з примусового виконання виконавчого листа виданого Березнегуватським районним судом Миколаївської області від 27.06.2025 у справі № 470/308/25.

Таким чином, боржником до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не додано належних доказів (судових рішень, договорів, квитанцій, банківських виписок тощо), що підтверджують суми грошових вимог кредиторів (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені)), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором, як не зазначено й самих кредиторів, що унеможливлює встановлення наявності ознак неплатоспроможності та її загрози.

Слід зауважити, що заявником взагалі не проведено досудової роботи щодо з`ясування розміру боргу та отримання первинних документів, при цьому відомості, які можуть бути отримані мають істотне значення для встановлення наявності та розміру заборгованості боржника перед кредиторами.

До того ж , заявниця вказує про здійснення у 2024 році діяльності за основним КВЕД 47.59 - роздрібна торгівля меблями за договорами поставки з Головним управлінням Національної поліції в Київській області. Однак, жодних доказів на підтвердження цих обставин суду не надано.

Таким чином, заявник не підтвердив належними доказами підстави звернення із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність.

Крім зазначеного суд вказує, що згідно п. 11 ч.3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додається декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства.

Відповідно до ч. 5 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували року подання до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Боржник також подає декларацію про майновий стан за рік, в якому подається заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, станом на перше число місяця, що передує місяцю подання заяви до суду.

До членів сім`ї боржника належать особи, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, інші особи, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких з боржником не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Суд зазначає, що реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно, як боржника так і членів його сім`ї, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи, тому надання повної і достовірної інформації у декларації про майновий стан є процесуальним обов`язком боржника у провадженнях про неплатоспроможність фізичної особи.

В порушення наведених норм, заявником не додано до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність декларацій про майновий стан за три роки (за кожен рік окремо), що передували року подання до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, також за рік, в якому подається заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, станом на перше число місяця, що передує місяцю подання заяви до суду.

Також, відповідно до ч. 4 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів). Метою такого плану є відновлення платоспроможності боржника.

Судом зазначається, що відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Отже, план реструктуризації повинен містити умови відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника. План реструктуризації повинен бути реальний, тобто ґрунтуватися на документах і доказах, які не повинні ставитися судом під сумнів.

Як зазначає Верховний Суд у постанові від 16.12.2021 у справі № 910/8306/20 законодавець визначив саме процедуру реструктуризації боргів як пріоритетну, яка є найбільш оптимальним варіантом закінчення справи про неплатоспроможність як для фізичної особи боржника, так і для кредиторів, оскільки там відбувається відновлення платоспроможності та більш повно погашаються борги боржника. І тільки за умови добросовісності громадянина, інститут неплатоспроможності фізичної особи може стати дієвим механізмом. При цьому для боржника-фізичної особи він дозволить зберегти та акумулювати активи для відновлення платоспроможності, а для кредитора - стане гарантією повернення заборгованості. Метою і завданням процедури реструктуризації боргів, зокрема, є забезпечення розгляду кредиторами розробленого боржником проекту плану реструктуризації боргів для відновлення його платоспроможності. Розроблення проекту плану реструктуризації має відбуватися відповідно до вимог ст. 124 КзПБ, зокрема, щодо форми і змісту проекту плану, це дасть можливість зборам кредиторів оцінити перспективу відновлення платоспроможності боржника та дасть можливості прийняття рішення про його схвалення та подання на затвердження господарському суду або відхилення і прийняття рішення про перехід до процедури погашення боргів.

Наказом Міністерства юстиції України №3258/5 від 24.10.2019 затверджено примірну форму плану реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність.

Однак, заявницею взагалі не додано до заяви проект плану реструктуризації боргів для відновлення її платоспроможності.

Також, суд зазначає про те, що згідно абз. 1 ч. 1 ст. 28 КУзПБ кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією визначається судом шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, за принципом випадкового вибору.

Разом з тим, відповідно до п.п. 2 п. 21 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім відомостей, передбачених частиною першою статті 34, частиною другою статті 116 цього Кодексу, повинна містити пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією.

Ініціюючий кредитор або боржник - фізична особа додає до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) заяву арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, про участь у справі, яка повинна відповідати вимогам, встановленим частиною третьою статті 28 цього Кодексу.

Всупереч зазначеному заявницею у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи підприємця не визначено кандидатури арбітражного керуючого й відповідно не долучено його згоди на участь.

Так само заявницю не висловлено пропозицію щодо визначення кандидатури шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

Щодо клопотання ФОП Зеленої Н.В. про звільнення від обов`язку авансування винагороди арбітражному керуючому суд зазначає, що Законом України "Про судовий збір" не передбачено сплати судового збору за подання заяви фізичною особою про порушення справи про банкрутство. Зазначене обґрунтовує виконання державою свого позитивного обов`язку забезпечення доступу неплатоспроможних фізичних осіб до правосуддя у справах про банкрутство у спосіб не встановлення для таких фізичних осіб ставок судового збору за звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Разом з тим, обов`язок боржника авансувати винагороду арбітражного керуючого до звернення з відповідною заявою до суду встановлено КУзПБ, і подання доказів авансування є обов`язковою умовою, визначеною статтею 116 зазначеного Кодексу. При цьому ані КУзПБ, ані інші діючі норми чинного законодавства не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди арбітражному керуючому при поданні такої заяви, а також умов, за яких суд може відстрочити, розстрочити чи звільнити заявника від здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому.

Крім цього, суд зауважує, що доданим до заяви документам, складеним іноземною мовою без належного перекладу суд взагалі не надає оцінку.

Таким чином враховуючи те, що боржником до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не додано доказів, обов`язковість надання яких передбачено ст. 115, 116 КУзПБ, відсутність кандидатури арбітражного керуючого на призначення керуючим реструктуризацією та беручи до уваги необхідність уточнення боржником зазначених у даній ухвалі обставин, суд залишає без руху заяву ФОП Зеленої Н.В. про неплатоспроможність.

Окрім перерахованого, суд зазначає, що заява боржниці не відповідає вимогам ч. 1 ст. 115 Кодексу, а саме: заява боржника не містить прохальної частини у відповідності до положень вимог Кодексу, які б підлягали розгляду господарським судом.

Суд зазначає, що звернення особи має бути викладено максимально чітко та недвозначно, у відповідності до вимог процесуального закону щодо порядку подання та розгляду такого звернення (зокрема, заява про відкриття провадження має містити прохання особи про відкриття провадження).

Ані в суду, ані в інших учасників судового процесу не має виникати сумнівів щодо того, яке саме питання вирішується і чи підлягає воно вирішенню взагалі.

Редакція прохальної частини заяви складається з клопотання про звільнення від сплати авансування винагороди арбітражного керуючого, що не відповідає наведеним міркуванням і унеможливлює встановлення судом чи підлягає даний спір розгляду в порядку Кодексу України з процедур банкрутства.

Зазначені недоліки заяви слід усунути подавши до господарського суду заяву у новій редакції.

Згідно ч. 3 ст. 37 КУзПБ, яка застосовується судом на підставі ст. 113 цього Кодексу, господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Разом з тим, суд зазначає, що вищевказані недоліки заяви повинні бути усунуті заявницею у строк, що не повинен перевищувати 10 днів з дня вручення даної ухвали про залишення заяви без руху у спосіб надання суду всіх належних доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та які є необхідними відповідно до ст. 115, 116 Кодексу України з процедур банкрутства, про що зазначено вище у даній ухвалі.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч. 3, 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

При постановленні даної ухвали судом прийнято до уваги прецедентні рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого Королівства" від 28.10.98 та Креуз проти Польщі від 19.06.2001. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Керуючись ст. 2, 34, 37, 113, 115, 116 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху заяву ФОП Зеленої Н.В. №б/н від 03.08.2025 (вх. № 11354/25 від 04.08.2025) про неплатоспроможність боржника фізичної особи.

2. Встановити заявнику строк для усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, шляхом подання до господарського суду письмової заяви про усунення недоліків (з новою редакцією заяви про відкриття провадження та доказами, зазначеними судом у даній ухвалі) з дотриманням вимог, передбачених ст. 170 Господарського процесуального кодексу України.

3. Роз`яснити заявнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, заява у відповідності до приписів ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Т.М.Давченко