ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.08.2025 р. Справа № 914/2264/25

Суддя Господарського суду Львівської області Никон О.З., розглянувши матеріали заяви представника Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Пікап» про відвід судді
у справі №914/2264/25
за позовом:Керівника Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області в інтересах держави в особі Львівської міської ради, м. Львів
до відповідача:Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Пікап», Львівська обл., с. Зелів
про:витребування земельної ділянки з незаконного володіння у комунальну власність

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Львівської області (суддя Матвіїв Р.І.) перебуває справа №914/2264/25 за позовом керівника Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області в інтересах держави в особі Львівської міської ради до Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Пікап» про витребування земельної ділянки з незаконного володіння у комунальну власність.

Ухвалою від 28.07.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання ухвалив призначити на 13.08.2025.

30.07.2025 до суду від представника відповідача надійшла заява про відвід судді Матвіїва Р.І. від розгляду справи №914/2264/25.

Ухвалою від 01.08.2025 суд визнав заявлений відвід необґрунтованим та передав справу для вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу №914/2264/25.

За результатами проведеного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заяву про відвід судді Матвіїва Р.І. передано для розгляду судді Никон О.З.

Розглянувши заяву відповідача про відвід судді Матвіїва Р.І., ознайомившись з наявними матеріалами справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частин 2, 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України, з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Право сторони на подання заяви про відвід судді є однією із гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки у статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Приписами частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Як стверджує представник відповідача, суддя Матвіїв Р.І. підлягає відводу, оскільки він:

- постановив ухвалу про відкриття провадження у справі з грубим порушенням імперативних вимог частини 6 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, яка встановлює обов`язок прокурора при поданні позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь територіальної громади вносити на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі вартості спірного майна;

- недотримувався норм процесуального законодавства при розгляді схожих справ, які перебували у його провадженні (справи №914/582/22 та №914/1336/22) за участі тих самих суб`єктів. У цих справах рішення судді Матвіїва Р.І. були скасовані судами вищих інстанцій.

З огляду на це, заявник переконаний, що суддя Матвіїв Р.І. не може залишатись безстороннім та незалежним у здійсненні правосуддя.

Відповідно до частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Проаналізувавши відповідні доводи заявника та співставивши їх з матеріалами справи №914/2264/25, суд дійшов висновку, що зміст заяви про відвід зводиться до незгоди заявника із процесуальним діями суду у цій справі, а саме із прийняттям ухвали про відкриття провадження у справі без застосування приписів частини 6 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, тобто без попереднього постановлення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Слід зазначити, що сам по собі факт постановлення суддею ухвали не є і не може бути обставиною для виникнення переконання у тому, що суддя не забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру у особистій зацікавленості, оскільки винесення ухвали у ході розгляду справи є обов`язком судді, передбаченим законом.

Таким чином, в силу частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України підстави для відводу судді Матвіїва Р.І. відсутні.

При цьому суд зазначає, що згідно із частиною 6 статті 164 Господарського процесуального кодексу України у разі подання прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.

Встановлення судом невідповідності позовної заяви вимогам, викладеним, серед іншого у статті 164 Господарського процесуального кодексу України, є підставою для постановлення ухвали про залишення позовної заяви без руху відповідно до вимог статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

При відкритті провадження у справі №914/2264/25 суд дійшов висновку про відсутність підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі.

Водночас суд наділений правом залишити позовну заяву без руху після відкриття провадження у справі, встановивши, що таку подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України відповідно до частини 11 статті 176 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому суд зазначає, що ухвала про відкриття провадження у справі не належить до ухвал, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції згідно із частиною 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України.

Натомість у випадку незгоди із процесуальними рішеннями судді учасник справи не позбавлений права на оскарження судового рішення у встановленому процесуальним законом порядку.

Як на підставу для відводу, заявник також посилається на порушення суддею Матвіївим Р.І. норм процесуального законодавства при розгляді справ №914/582/22, №914/1336/22, за участі тих самих суб`єктів. У цих справах рішення судді Матвіїва Р.І. були скасовані судами вищих інстанцій.

З цього приводу суд зазначає, що в провадженні судді Матвіїва Р.І. перебували:

1) справа №914/582/22 за позовом заступника керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова до Львівської міської ради, Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Індустріал» про визнання недійсним рішення сільської ради №4411 від 22.10.2020; скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку; припинення речового права - права приватної власності на земельну ділянку, у якій рішенням суду від 02.03.2023 позов задоволено повністю.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 26.06.2023 рішення суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 11.09.2024 касаційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Індустріал» задоволено частково, постанову Західного апеляційного господарського суду від 26.06.2023, рішення Господарського суду Львівської області від 02.03.2023, ухвалу Господарського суду Львівської області від 13.07.2022 в частині встановлення судом строку для усунення недоліків позовної заяви, ухвалу Господарського суду Львівської області від 05.08.2022 щодо продовження строку на усунення недоліків, ухвалу Господарського суду Львівської області від 27.10.2022 скасовано, позов заступника керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова до Львівської міської ради та Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Індустріал» залишено без розгляду.

Верховний Суд у зазначеній вище постанові дійшов до висновку, що суд першої інстанції діяв усупереч вимогам статті 176 Господарського процесуального суду України та усупереч висновкам Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 03.12.2018 у справі №904/5995/16.

Водночас правової оцінки щодо суті заявлених позовних вимог, обґрунтованості чи необґрунтованості рішення суду першої інстанції по суті та щодо підстав позову судом касаційної інстанції не надано.

2) справа №914/1336/22 за позовом заступника керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області до Львівської міської ради та Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Пікап» про визнання недійсним рішення сільської ради №4823 від 12.11.2020; скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку; припинення речового права - права приватної власності на земельну ділянку, у якій рішенням суду від 02.03.2023 позов задоволено повністю.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 12.03.2025 апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Пікап» б/н від 19.04.2023 задоволено, скасовано рішення Господарського суду Львівської області від 02.03.2023 у справі №914/1336/22, прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Підставою для скасування рішення суду першої інстанції стало те, що місцевий господарський суд помилково не звернув уваги на те, що позовна вимога про скасування рішення органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки, не призведе до поновлення прав держави, відновлення володіння, користування або розпорядження земельною ділянкою, а тому в цьому випадку така позовна вимога не є ефективним способом захисту.

Надаючи оцінку доводам представника відповідача, суд зазначає, що прийняття суддею Матвіївим Р.І. рішень у інших судових справах не може бути підставою для його відводу у межах цієї справи, адже такі не свідчать про існування обставин, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді під час розгляду справи №914/2264/25. До того ж, відповідач не був стороною у справі №914/582/22, а предмет позовних вимог у справах №914/582/22 та №914/1336/22 є відмінним від предмета позову у справі №914/2264/25.

Як уже зазначалося вище, незгода сторони з рішеннями судді в інших справах не може бути підставою для відводу в силу частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України.

У постанові Верховного Суду від 21.02.2022 у справі №910/17344/20 викладено правовий висновок, згідно із яким внутрішні емоційно-вольові відчуття заявника з того чи іншого питання, без наявності певних доказів чи інформації на їх підтвердження не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості суддів.

Підсумовуючи, суд зазначає, що для відводу судді заявник повинен зазначити реальні факти та надати дійсні докази, які у своїй сукупності свідчили б про існування ризику порушення суддею обов`язку неупередженого розгляду справи та/або спростовували презумпцію неупередженості судді. Однак, як встановлено вище, викладені відповідачем підстави для відводу судді у цій справі не відповідають частині 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України.

Твердження відповідача про сприяння у майбутньому суддею тій чи інші стороні та прийняття у майбутньому рішення у справі про задоволення позовних вимог є припущенням представника відповідача та не можуть бути підставою для відводу у розумінні статті 35 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене, суд зазначає про необґрунтованість підстав заявленого відповідачем відводу судді Матвіїва Р.І. у справі №914/2264/25.

Таким чином, суд доходить висновку про необґрунтованість поданої заяви про відвід.

Керуючись статтями 2, 32, 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви представника Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Пікап» про відвід судді Матвіїва Р.І. у справі №914/2264/25 - відмовити.

2. Справу №914/2264/25 передати раніше визначеному судді для розгляду.

3. Ухвала набирає законної сили в порядку статті 235 ГПК України.

Веб-адреса сторінка суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Суддя Никон О.З.