УХВАЛА

м. Київ

08.08.2025Справа № 910/16249/19 (757/56287/17-ц)
За заявою фізичної особи ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України

у справі № 910/16249/19 (757/56287/17-ц)

За позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Фортуна-Банк" (04070, м. Київ, вул. Боричів Тік, 35-В, ідентифікаційний код 26254732)

про стягнення заборгованості

в межах справи № 910/16249/19

За заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 )

про неплатоспроможність

Суддя Мандичев Д.В.

Помічник (за дорученням судді) Судак С.С.

Представники учасників:

від заявника - Мельник Н.Й.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.11.2021 року у справі №910/16249/19 (757/56287/17-ц) позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 670 750 (шістсот сімдесят тисяч сімсот п`ятдесят) дол. США 00 центів, 56 343 (п`ятдесят шість тисяч триста сорок три) дол. США 00 центів, 8 420 (вісім тисяч чотириста двадцять) грн. 00 коп. судових витрат по сплаті судового збору.

На виконання рішення Господарського суду міста Києва №910/16249/19 (757/56287/17-ц) від 10.11.2021 видано наказ від 23.12.2021 року.

12.03.2024 до Господарського суду міста Києва надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченко Владислава Геннадійовича про обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.2024 відмовлено у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченко В.Г. про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до моменту фактичного виконання рішення Господарського суду міста Києва по справі №910/16249/19 (757/56287/17-ц).

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2024 апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченка Владислава Геннадійовича, до якої приєдналась ОСОБА_2 , задоволено. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.03.2024 у справі № 910/16249/19 (757/56287/17-ц) скасовано та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченка Владислава Геннадійовича про обмеження у праві виїзду за межі України. Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , до повного виконання зобов?язань, покладених на нього у відповідності до рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2021 у справі № 910/16249/19 (757/56287/17-ц), без вилучення паспорту громадянина України для виїзду за кордон. Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченка Владислава Геннадійовича (01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, 35-В; зареєстрований номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. Видачу наказу доручено Господарському суду міста Києва. Справу № 910/16249/19 (757/56287/17-ц) повернуто до Господарського суду міста Києва.

До Господарського суду міста Києва надійшла заява фізичної особи ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2025 розгляд вказаної заяви призначено у судовому засіданні на 22.01.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 у справі № 910/16249/19 (757/56287/17-ц) залишено без змін.

21.07.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява фізичної особи ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

У період з 21.07.2025 по 25.07.2025 суддя Мандичев Д.В перебував у щорічній відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2025 призначено заяву фізичної особи ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у судовому засіданні на 08.08.2025. Викликано у судове засідання ОСОБА_1 та приватного виконавця Татарченко В.Г., або їх представників. Приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Татарченку Владиславу Геннадійовичу у строк до 07.08.2025 (включно) подати суду письмові пояснення щодо поданої ОСОБА_1 заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, а також відомості щодо розміру стягнутого боргу з боржника у межах виконавчого провадження 72323503. ОСОБА_1 у строк до 07.08.2025 (включно) надати суду відомості щодо розміру погашення заборгованості у межах виконавчого провадження 72323503.

31.07.2025 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання від ОСОБА_1 про долучення доказів.

07.08.2025 до Господарського суду міста Києва від приватного виконавця Татарченко В.Г. надійшло клопотання про повернення без розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України через відсутність доказів її направлення безпосередньо ОСОБА_2 .

У судовому засіданні представник заявника підтримав подану заяву про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та просив її задовольнити.

Розглянувши клопотання приватного виконавця Татарченко В.Г. про повернення без розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, суд зауважує, що до заяви долучені докази її направлення представнику ОСОБА_2 - адвокату Лакусті О.І.

При цьому, за змістом частини 4 статті 337 ГПК України подання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України розглядається без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відтак, суд вважає достатнім надання заявником доказів направлення заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України приватному виконавцю Татарченко В.Г., а також представнику позивача.

Статтею 337 ГПК України визначено, що тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Отже, Законом України «Про виконавче провадження» закріплено право державного або приватного виконавця, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Верховним Судом у постанові від 19.08.2020 по справі № 910/8130/17 наголошено, що Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальною нормою права, якою врегульовано умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню. Тобто вказаним Законом врегульовано права та обов`язки осіб, на правовідносини яких розповсюджується дія такої норми права. Відтак якщо спеціальною нормою права (пунктом 19 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження») передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів, то обмеження виконавця у такому праві означатиме порушення прав виконавця, які визначені спеціальною нормою права, а саме Законом України «Про виконавче провадження».

Судом при розгляді заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ураховано, що Північний апеляційний господарський суд у постанові від 10.07.2024 при розгляді подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченка Владислава Геннадійовича про обмеження громадянина України ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України зауважив, що багаторазове перетинання скаржником державного кордону, а також перебування його за кордоном протягом певного періоду часу потребує значних грошових коштів, які могли би бути витрачені на погашення наявної в ОСОБА_1 заборгованості перед ОСОБА_2 . При цьому, суду не надано доказів того, що виїзд боржника за кордон носив діловий характер, був пов`язаний з виконанням боржником своїх службових чи трудових обов`язків або волонтерською діяльністю тощо.

Так, звернувшись до суду з даною заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, заявник наголосив на зміні обставин, що стали підставою для вжиття заходів виконання рішення суду, вжиття ним добровільних заходів з погашення боргу за рішенням суду, що свідчить про відсутність ухилення від виконання судового рішення. Крім того, боржник звернув увагу на неможливість запропонувати інші заходи з погашення боргу та на те, що у період з 01.12.2023 по 03.06.2025 останній не здійснював перетинання державного кордону. У той же час, необхідність скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України пов`язана з об`єктивними обставинами щодо проживання п`ятьох дітей боржника поза межами України, троє з яких є неповнолітніми та малолітніми.

У справі «Гочев проти Болгарії» («Gochev v. Bulgaria» від 26.11.2009) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і, по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому, при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів необхідно пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдане лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості; проте, навіть якщо зазначене обмеження свободи пересування було виправданим з самого початку, воно може стати непропорційним і таким, що порушує права людини, якщо воно автоматично продовжуватиметься протягом тривалого періоду. Тому застосування такого обмеження має періодично переглядатися судом з метою з`ясування доцільності його подальшого застосування, причому обсяг судового розгляду повинен дозволити суду взяти до уваги всі фактори, у тому числі й ті, що стосуються пропорційності такого обмеження.

04.06.2025 боржник звернувся до приватного виконавця Татарченка Владислава Геннадійовича із заявою про винесення постанови про звернення стягнення на дохід, так як з 27.02.2025 працевлаштований у ТОВ "Паливна енергетична компанія "Фактор", де обіймає посаду директора з комерційних питань, та отримує заробітну плату.

17.06.2025 приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Татарченком Владиславом Геннадійовичем виніс постанову №72323503 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою постановив звернути стягнення на доходи боржника у розмірі 20% доходів щомісяця, які виплачує (нараховує) боржнику Товариство з обмеженою відповідальністю "Паливна енергетична компанія "Фактор".

Крім того, 26.03.2025 приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Татарченко Владислав Геннадійович виніс постанову №72323503 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою постановив звернути стягнення на доходи боржника у розмірі 20% доходів щомісяця, які виплачує (нараховує) боржнику Приватне акціонерне товариство "Коростенський завод хімічного машинобудування".

Отже, за доводами заявника, розмір його заборгованості перед кредитором у справі №910/16249/19 (757/56287/17-ц) зменшується внаслідок активних дій, спрямованих на погашення боргу.

Разом із цим, суд зауважує, що при дослідженні наявності підстав для скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України підлягає встановленню не тільки сам по собі факт відсутності ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, але й співмірність обсягу вже виконаних зобов`язань із загальним залишком боргу.

Водночас, як слідує з долучених заявником доказів, за період із 09.04.2025 до 29.07.2025 фактично боржником сплачено в рахунок погашення заборгованості у виконавчому провадженні №72323503 грошові кошти в сумі 17 217,20 грн.

При цьому, загальний розмір кредиторської заборгованості боржника перед ОСОБА_2 в межах даної справи становить 727 093 дол. США 00 центів.

Таким чином, здійснюючи оцінку наведених заявником доводів на предмет співмірності обсягу виконаних боржником зобов`язань із погашення боргу на суму 17 217,20 грн. за рішенням Господарського суду міста Києва від 10.11.2021 у справі №910/16249/19 (757/56287/17-ц), порівняно зі встановленою судом сумою боргу 727 093 дол. США 00 центів, суд дійшов висновку про непропорційність суми погашеного боргу його залишку задля можливості констатувати наявність достатніх підстав для скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово приходив до висновку про те, що виконання судового рішення є обов`язковим етапом реалізації права на справедливий суд (Рішення у справах «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997, «Півень проти України» від 29.06.2004).

У той же час, наразі рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2021 у справі №910/16249/19 (757/56287/17-ц) залишається тривалий час майже повністю не виконаним.

За наведених обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Інші обставини, наведені боржником в обґрунтування необхідності скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України судом ураховані, проте з урахуванням фактичних обставин даної справи не вплинули на результат вирішення відповідної заяви.

Керуючись ст.ст. 145, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

2. Копію ухвали направити сторонам ( ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , приватному виконавцю Татарченку Владиславу Геннадійовичу, АТ "Фортуна-Банк").

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала складена 15.08.2025

Суддя Д.В. Мандичев