СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року м. Харків Справа № 922/1056/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Лакіза В.В. , суддя Мартюхіна Н.О.

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Комунального підприємства Безлюдівської селищної ради Комуненерго (вх.№1260 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 19.05.2025 (прийняте у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Лавровою Л.С., повне рішення складено 22.05.2025) у справі №922/1056/25

за позовом Комунального підприємства Безлюдівської селищної ради Комуненерго, селище міського типу Безлюдівка, Харківська область,

до 1) Південноміський заклад дошкільної освіти (ясла-садок) Південної міської ради Харківського району Харківської області, місто Південне, Харківська область,

2) Південна міська рада Харківського району Харківської області, місто Південне, Харківська область,

про стягнення заборгованості за комунальні послуги, пені, 3% річних, інфляційних втрат,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 Комунальне підприємство Безлюдівської селищної ради Комуненерго звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Південноміського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) Південної міської ради Харківського району Харківської області, Південної міської ради Харківського району Харківської області про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості з: централізованого водопостачання за період з 20.02.2021 по 20.07.2021 у сумі 58 303,94 грн; пені за період з 21.07.2021 по 21.03.2025 у сумі 7 806, 76 грн; 3% річних за період з 21.07.2021 по 21.03.2025 у сумі 6 477,46 грн; інфляційних втрат за період з серпня 2021 р. по лютий (включно) 2025 року у сумі 28 695,05 грн; судові витрати у сумі 2422,40 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 19.05.2025 у справі №922/1056/25 відмовлено в задоволенні позовних вимог Комунального підприємства Безлюдівської селищної ради Комуненерго.

Рішення суду обґрунтовано тим, що водопостачання за вказаним об`єктом здійснювалося на підставі договору № КЕ101/12/18 від 14.11.2019, стороною та споживачем за яким є ТОВ "Харківбудсервіс". Незважаючи на зазначення у відповіді на претензію (вих. 19/12/24-1 від 19.12.2024) про припинення ТОВ "Харківбудсервіс" водоспоживання з 1 вересня 2020 року, фактично доказів своєчасного повідомлення про припинення такого споживання, про заміну споживача чи про припинення або розірвання договору, за яким споживачем є саме ТОВ "Харківбудсервіс", до суду надано не було. Як не було надано і доказів того, що фактичне водоспоживання за спірний період здійснювалося саме відповідачами. Позивачем не було надано до суду доказів фактичного споживання послуг та належності обов`язку з оплати водопостачання за спірний період відповідачам. Враховуючи встановлені обставини, положення діючого законодавства України, відсутність в матеріалах справи належних та достатніх доказів на підтвердження обґрунтованості заявлених Комунальним підприємством Безлюдівської селищної ради Комуненерго позовних вимог, суд відмовив у задоволенні позову в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Комунальне підприємство Безлюдівської селищної ради Комуненерго звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення повністю і ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог Комунального підприємства Безлюдівської селищної ради Комуненерго; стягнути солідарно з Південноміського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) Південної міської ради Харківського району Харківської області та Південної міської ради Харківського району Харківської області на користь Комунального підприємства Безлюдівської селищної ради Комуненерго сплачені судові збори у сумі 2422,40 грн і 3633,60 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на наступне:

- Із Відомості про нарахування та оплату з водопостачання … вбачається, що в ЗДО (ясла-садочок) після встановлення лічильника 14.11.2019 з показами 0,0 здійснювалось споживання води в січні 2020 р. -12 м3 на суму 276,87 грн (оплачено в лютому 2020 р.); в червні 2020 28 м3 на суму 646,02 грн (оплачено в липні 2020 р.); в січні 2021 р. 1920 м3 на суму 44298,24 грн (не оплачено); в червні 2021 р. 607 м3 на суму 14004,70 грн (не оплачено);

- суд першої інстанції зробив помилкові висновки на підставі договору № КЕ-29/02/21 від 19.02.2021 про надання послуг з централізованого водопостачання, укладеному між КП Комуненерго і Південною міською радою, за яким водопостачання здійснювалось на 4 об`єкти визначені в додатку № 1. В цьому додатку юридичної особи ЗДО (ясла-садок) немає, бо водопостачання йому здійснювалось з січня 2020 року по червень 2021 р. і було припинено КП Комуненерго.

Відповідно до абз.1 ч.10 ст.270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами ч.13 ст.8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.06.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства Безлюдівської селищної ради Комуненерго (вх.№1260 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 19.05.2025 у справі №922/1056/25 та постановлено здійснити її розгляд у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи. Встановлено відповідачам строк до 26.06.2025 для подання відзивів на апеляційну скаргу з доказами їх надсилання учасникам справи. Встановлено учасникам справи строк до 26.06.2025 для подання заяв, клопотань, тощо.

23.06.2025 до суду від Південної міської ради Харківського району Харківської області надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№7727), в якому другий відповідач проти апеляційної скарги заперечує, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на те, що договір споживання № KE-101/12/18 від 10.12.2018 укладався не з Південною міською радою, а з іншою юридичною особою, а саме з ТОВ Харківбудсервіс. Перелік об`єктів встановлено додатком 1а до договору № КЕ101/12/18 від 14.11.2019, де саме ТОВ "Харківбудсервіс" зазначено як "Споживач", а об`єктом водоспоживання визначено будівельний майданчик. В процесі виконання робіт ТОВ "Харківбудсервіс" користувався послугами водопостачання. Був заключений договір про надання послуг з централізованого питного водопостачання між Комунальним підприємством Безлюдівської селищної ради Комуненерго (Виробник послуг) та ТОВ "Харківбудсервіс" (Споживач) № КЕ-101/12/18 від 10.12.2018. ТОВ "Харківбудсервіс" вказувало, що об`єкт був зданий до 1 вересня 2020 року, після цього ТОВ "Харківбудсервіс" на території Південноміського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) за адресою: м. Південне, вул. Б. Тасуя, 60 Харківського району Харківської області не знаходився і послугами водопостачання не користувався, однак фактично доказів своєчасного повідомлення про припинення такого споживання, про заміну споживача чи про припинення або розірвання договору, за яким споживачем є саме ТОВ "Харківбудсервіс", до суду надано не було. Як не було надано і доказів того, що фактичне водоспоживання за спірний період здійснювалося саме відповідачами. Позивач є комунальним підприємством, якому добре відомо, що будь-які правовідносини з органом місцевого самоврядування повинні відповідати вимогам закупівельного та бюджетного законодавства. Оплата будь-яких робіт чи послуг здійснюється міською радою через органи Державного казначейства, що фактично унеможливлює оплату послуг без належно оформленого письмового договору, складання планів закупівель, підписання актів наданих послуг. Тому залишається не зрозумілим чому позивач не надав до міської ради інформацію про припинення споживання послуг та необхідність заміни споживача, якщо мало місце припинення споживання послуг з боку ТОВ "Харківбудсервіс".

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач в позовній заяві зазначає, що в 2019-2021 роках Комунальне підприємство Харківської районної ради Комуненерго (надалі підприємство), надавало комунальні послуги з централізованого водопостачання некомерційному Південноміському закладу дошкільної освіти (ясла-садочок) Південної міської ради Харківського району Харківської області (надалі заклад). В зв`язку з адміністративно-територіальною реформою в Україні на підставі рішення ХХІХ сесії VІІІ скликання Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області від 09.08.2023 підприємство змінило назву та юридичну адресу на Комунальне підприємство Безлюдівської селищної ради Комуненерго, адреса в`їзд Мостобудівників 13А селище Безлюдівка, . Після реконструкції закладу, який здійснило ТОВ Харківбудсервіс, підприємство встановило в закладі лічильник холодної води № 08 14 листопада 2019 року з опломбуванням пломбою № 19900 та показами 0,00 м3. З 14.11.2019 заклад споживав послуги з централізованого водопостачання, об`єми води визначались за показами лічильника води, покази лічильника знімав начальник дільниці водопостачання та водовідведення КП Комуненерго і заперечень чи претензій споживача закладу щодо об`ємів споживання питної води не було.

Південноміський заклад дошкільної освіти (ясла-садочок) Південної міської ради є комунальним некомерційним закладом, який не здійснює самостійно господарські операції, а його діяльність фінансується виключно з місцевого бюджету. Засновником Південноміського закладу дошкільної освіти (ясла-садочок) Південної міської ради є орган місцевого самоврядування- Південна міська рада Харківського району Харківської області.

Позивач в позовній заяві зазначає, що комунальні послуги з централізованого водопостачання закладу підприємство надавало в листопаді грудні 2019 р., січні-грудні 2020 р. та січні-червні 2021 року на підставі Закону України "Про житлово-комунальні послуги", в редакції, що діяла в 2019-2021 роках.

Наголошує, що згідно Типового договору з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем, затверджений Постановою КМУ від 05.06.2019 № 690, діяв в 2019-2021 роках) розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інше не визначено договором.

Позивач вказує, що рахунки підприємства на оплату спожитої води закладом сплачувались в 2020 році, а в 2021 році не сплачувались. 30.06.2021 лічильник було демонтовано і водопостачання КП Комуненерго припинено. Заборгованість з оплати водопостачання закладу перед підприємством на 20.07.2021 складає 58 302,94 грн (за період з 20.02.2021 по 20.07.2021), на підтвердження чого надав відомість про нарахування та оплату з водопостачання за абонентом ЗДО (ясла садочок) Південноміської ради за період з 01.2020 по 04.2025.

Так, з даної відомості убачається, що:

-в січні 2020 року нараховано 12 м3 води на суму 276,87 грн, яка сплачена 17.02.2020;

-в червні 2020 року нараховано 28 м3 води на суму 646,02 грн, яка сплачена 18.08.2020;

-в січні 2021 року нараховано 1920 м3 води на суму 44298,24 грн,

в червні 2021 року нараховано 607 м3 води на суму 14004,70 грн.

На вказану заборгованість позивачем було нараховано пеню у розмірі 7 806,76 грн за період з 21.07.2021 по 21.03.2025, три відсотки річних у розмірі 6 477,46 грн за період з 21.07.2021 по 21.03.2025 та інфляційні втрати у розмірі 28 695,05 грн за період з серпня 2021 р. по лютий (включно) 2025 року.

Позивач вказує, що ним відповідачам було направлено претензію №2 від 14.02.2025 за №82/17, в якій він просив в строк 10 календарних днів, з дня отримання претензії, солідарно сплатити заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання у сумі 58302,94 грн з нарахуванням пені, 3% річних, інфляційних втрат за період з 01.07.2021 по 31.01.2025 у відповідності до законів України.

Проте заборгованість не сплачена.

Наведені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до звіту від 28.12.2019 про виконання договору про закупівлю UA-2018-09-04-000845-a, 09.10.2018 між Південноміською радою (замовник) та ТОВ Харківбудсервіс укладено договір про закупівлю, предметом закупівлі якого є: Реконструкція Південноміського дошкільного навчального закладу (ясла- садок) за адресою: м. Південне, вул. Б. Тасуя, 60 Харківського району Харківської області. Строк дії договору: 09.10.2018-31.12.2019.

Відповідно до звіту від 17.12.2020 про виконання договору про закупівлю UA-2019-10-29-000565-b, 05.12.2019 між Південноміською радою (замовник) та ТОВ Харківбудсервіс укладено договір про закупівлю, предметом закупівлі якого є: Реконструкція Південноміського дошкільного навчального закладу (ясла- садок) за адресою: м. Південне, вул. Б. Тасуя, 60 Харківського району Харківської області (коригування). Строк дії договору: 05.12.2019-31.12.2020.

В матеріалах справи міститься додаток 1а до договору від 14.11.2019 №КЕ-101/12/18, укладеному між ТОВ Харківбудсервіс та КП Комуненерго, зі змісту якого убачається, що споживачем за договором є ТОВ Харківбудсервіс, об`єкт водопостачання та водовідведення будівельний майданчик за адресою: м. Південне, вул. Б. Тасуя, 60.

14.11.2019 між ТОВ Харківбудсервіс та КП Комуненерго підписано акт про прийняття вузла обліку води на абонентський облік (у приватному секторі), зі змісту якого убачається, що проведено огляд вузла обліку питної води, що встановлений для Південноміського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) за адресою: м. Південне, вул. Б. Тасуя, 60, лічильник води № 08 з опломбуванням пломбою № 19900 та показами 0,00 м3.

Відповідно до реєстру документів ЄДЕССБ (Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва) щодо об`єкта: Реконструкція Південноміського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) за адресою: м. Південне, вул. Б. Тасуя, 60 Харківською району Харківської області, дата початку будівництва -31.10.2020, дата завершення будівництва 30.09.2020, строк введення об`єкта (черги, пускового комплексу) в експлуатацію 10.03.2021.

Зі змісту відповіді на претензію ТОВ Харківбудсервіс за вих.№19/12/24-1 від 19.12.2024 убачається, що ТОВ Харківбудсервіс виконувало будівельні роботи за адресою: м. Південне, вул. Б. Тасуя, 60 Харківського району Харківської області на підставі договору № 0910 від 09.10.2018 (строк виконання робіт до 31 грудня 2019 року) Реконструкція Південноміського дошкільного навчального закладу (ясла- садок) за адресою: м. Південне, вул. Б. Тасуя, 60 Харківського району Харківської області та на підставі договору № 0512 від 05.12.2019 (строк виконання робіт до 31 грудня 2020 року) Реконструкція Південноміського дошкільного навчального закладу (ясла- садок) за адресою: м. Південне, вул. Б. Тасуя, 60 Харківського району Харківської області (коригування). В процесі виконання робіт ТОВ Харківбудсервіс користувалось послугами водопостачання. Був заключений договір про надання послуг з централізованого питного водопостачання між Комунальним підприємством Безлюдівської селищної ради Комуненерго (Виробник послуг) та ТОВ Харківбудсервіс (Споживач) №КЕ -101/12/18 від 10.12.2018. Кінцевий акт виконаних робіт по договору №0910 від 09.10.2018 був підписаний 19.12.2019. Кінцевий акт виконаних робіт по договору №0512 від 05.12.2019 був підписаний 31.08.2020. Об`єкт був зданий до 1 вересня 2020 року. Після цього ТОВ Харківбудсервіс на території Південноміського дошкільного навчального закладу (ясла- садок) за адресою: м. Південне, вул. Б. Тасуя, 60 Харківського району Харківської області не знаходилось і послугами водопостачання не користувалось. Послугами водопостачання ТОВ Харківбудсервіс, згідно з актами приймання- передачі послуг з централізованого водопостачання та актами звірки, користувалося з грудня 2018 року по червень 2020 року. Претензію вих. № 3614/17 від 07.10.2024 вважає безпідставною.

Також, як свідчать матеріали справи, 19.02.2021 між Комунальним підприємством Харківської районної ради Комуненерго (виробник послуг) та Південною міською радою (споживач) було укладено договір №КЕ-29/02/21 про надання послуг з централізованого водопостачання, відповідно до умов якого предметом договору за кодом ДК 021:2015:65110000-7 є розподіл води (надання послуг з централізованого водопостачання), далі по тексту надання послуг з водопостачання або постачання води для об`єктів, що знаходяться на балансі, в експлуатації або обслуговуванні споживача.

Відповідно до п.1.2 договору місця постачання води: Харківська область, Харківській район, м.Південне на об`єкти водоспоживання, які зазначені у додатку 1 Перелік об`єктів та норми (ліміти) водоспоживання до цього договору.

Згідно з п.3.1 договору ціна договору становить 13 935,49 грн, у тому числі ПДВ 20% - 2322,58 грн. Джерело фінансування кошти місцевого бюджету.

У додатку 1 до договору наведений перелік об`єктів водоспоживання, а саме: Південна міська рада, Дитяча художня школа, Дитяча музична школа, бібліотека.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ст.526 ЦК України, яка кореспондується з ч.1 ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У ст.509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

У ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (тут і далі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

У ч. 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Положеннями п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до п.1 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690 (надалі Правила) ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримувати послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі - послуги), а також визначеною власником (співвласниками) особою, що здійснює розподіл обсягів послуг.

За змістом п.6 Правил надання послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Послуги надаються споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання комунальних послуг з урахуванням вимог Закону України Про житлово-комунальні послуги.

У пункті 24 Правил передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення договору.

Згідно з п.25 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.

У п.26 Правил передбачено, що рахунки на оплату послуг формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) особою, що здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання та надаються споживачеві або його представникові не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором.

У разі несвоєчасного здійснення платежів за послуги споживач сплачує пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за послуги (п.27 Правил).

За змістом п.30 Правил плата за послугу розраховується виходячи з розміру тарифу на послугу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг.

Відповідно до п.п.5 п.38 Правил індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договір у порядку і випадках, визначених законом.

Згідно з п.18 Типового договору з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інше не визначено договором. Рахунки на оплату послуг формуються виконавцем (якщо не визначено споживачами особу, що здійснює розподіл обсягів послуг), на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання та надаються споживачеві (його представникові) у строк не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги. Рахунки надаються у паперовому вигляді. За згодою споживача рахунки можуть надаватися йому в електронному вигляді, зокрема шляхом доступу до електронних систем обліку розрахунків. Рахунки надаються споживачеві на безоплатній основі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що із Відомості про нарахування та оплату з водопостачання … убачається, що в ЗДО (ясла-садочок) після встановлення лічильника 14.11.2019 з показами 0,0 здійснювалось споживання води в січні 2020 р. -12 м3 на суму 276,87 грн (оплачено в лютому 2020 р.); в червні 2020 28 м3 на суму 646,02 грн (оплачено в липні 2020 р.); в січні 2021 р. 1920 м3 на суму 44298,24 грн (не оплачено); в червні 2021 р. 607 м3 на суму 14004,70 грн (не оплачено).

На підтвердження наявності заборгованості позивачем до матеріалів справи надано відомість про нарахування та оплату з водопостачання за абонентом ЗДО (ясла садочок) Південноміської ради за період з 01.2020 по 04.2025, зі змісту якої убачається, що: в січні 2021 року було спожито 1920 м3 води на суму 44298,24 грн, в червні 2021 року спожито 607 м3 води на суму 14004,70 грн.

Позивачем позов пред`явлено до: Південноміського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) Південної міської ради Харківського району Харківської області та Південної міської ради Харківського району Харківської області.

19.02.2021 між Комунальним підприємством Харківської районної ради Комуненерго (виробник послуг) та Південною міською радою (споживач) було укладено договір №КЕ-29/02/21 про надання послуг з централізованого водопостачання, відповідно до умов якого предметом договору є розподіл води (надання послуг з централізованого водопостачання) для об`єктів, що знаходяться на балансі, в експлуатації або обслуговуванні споживача.

Відповідно до п.1.2 договору місця постачання води: Харківська область, Харківській район, м.Південне на об`єкти водоспоживання, які зазначені у додатку 1 Перелік об`єктів та норми (ліміти) водоспоживання до цього договору.

У додатку 1 до договору наведений перелік об`єктів водоспоживання, а саме: Південна міська рада, Дитяча художня школа, Дитяча музична школа, бібліотека.

Тобто, договором чітко обумовлений перелік об`єктів водопостачання, серед яких Південноміський заклад дошкільної освіти (ясла садок) Південної міської ради відсутній.

Разом з цим, як зазначає другий відповідач, заклад дошкільної освіти (ясла садочок) Південної міської ради був серед об`єктів програми Велике будівництво, роботи з капітального ремонту об`єкту тривали з 2019 по 2021 роки.

Як вже зазначалось, ТОВ Харківбудсервіс здійснювало реконструкцію Південноміського дошкільного навчального закладу (ясла- садок) за адресою: м. Південне, вул. Б. Тасуя, 60 Харківського району Харківської області.

У ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено поняття індивідуальний споживач, а саме це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

В матеріалах справи наявний додаток 1а до договору від 14.11.2019 №КЕ-101/12/18, укладеного між ТОВ Харківбудсервіс та КП Комуненерго, відповідно до якого, споживачем за договором є ТОВ Харківбудсервіс, об`єкт водопостачання та водовідведення будівельний майданчик за адресою: м. Південне, вул. Б. Тасуя, 60.

Відповідно до відповіді на претензію ТОВ Харківбудсервіс за вих.№19/12/24-1 від 19.12.2024, ТОВ Харківбудсервіс виконувало будівельні роботи за адресою: м. Південне, вул. Б. Тасуя, 60 Харківського району Харківської області на підставі договору № 0910 від 09.10.2018 та договору № 0512 від 05.12.2019. В процесі виконання робіт ТОВ Харківбудсервіс користувалось послугами водопостачання на підставі укладеного договору про надання послуг з централізованого питного водопостачання між Комунальним підприємством Безлюдівської селищної ради Комуненерго та ТОВ Харківбудсервіс №КЕ-101/12/18 від 10.12.2018.

Відповідно до ч.1 ст.22-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" Єдина державна електронна система у сфері будівництва (далі - електронна система) - це єдина інформаційно-комунікаційна система у складі містобудівного кадастру, що забезпечує створення, перегляд, відправлення, прийняття, збирання, внесення, накопичення, обробку, використання, розгляд, зберігання, захист, облік та надання інформації у сфері будівництва, а також електронну взаємодію між фізичними та юридичними особами, державними органами, органами місцевого самоврядування, центрами надання адміністративних послуг з метою отримання визначених цим Законом послуг у сфері будівництва.

Згідно з ч.5 ст.22-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" електронна система створюється та функціонує за такими принципами, зокрема:

- презумпції достовірності інформації (даних), яка міститься в електронній системі;

- гарантування державою в особі держателя електронної системи об`єктивності, актуальності, достовірності, повноти та захищеності інформації (даних), яка міститься в електронній системі, від несанкціонованих змін;

- відповідальності суб`єктів, що здійснюють внесення інформації (даних) до електронної системи, за достовірність та повноту внесених даних;

В частині 10 ст.22-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що відомості, що містяться в електронній системі, є достовірними, а також відкритими і загальнодоступними, крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків, персональних даних, зазначених у документі, що посвідчує особу, місця проживання фізичної особи, договорів про надання послуг, висновків про технічну прийнятність згідно із Законом України "Про надання будівельної продукції на ринку", документів, поданих фізичними та юридичними особами для отримання послуг, визначених цим Законом, та іншої інформації, перелік якої визначається Кабінетом Міністрів України в Порядку ведення електронної системи.

Відповідно до реєстру документів ЄДЕССБ (Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва) щодо об`єкта: Реконструкція Південноміського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) за адресою: м. Південне, вул. Б. Тасуя, 60 Харківською району Харківської області, дата початку будівництва -31.10.2020, дата завершення будівництва 30.09.2020, строк введення об`єкта (черги, пускового комплексу) в експлуатацію 10.03.2021.

Таким чином, згідно наведених матеріалів справи, дошкільний навчальний заклад (ясла садок) не здійснював свою діяльність до 10.03.2021.

При цьому, незважаючи на зазначення у відповіді на претензію (вих. 19/12/24-1 від 19.12.2024) про припинення ТОВ "Харківбудсервіс" водоспоживання з 1 вересня 2020 року, доказів повідомлення про припинення такого споживання, про заміну споживача чи про припинення або розірвання договору, за яким споживачем є саме ТОВ "Харківбудсервіс", до матеріалів справи не надано. Як не надано і доказів того, що фактичне водоспоживання за спірний період здійснювалося саме першим відповідачем.

Колегія суддів зазначає, що позивач в першу чергу звертався з вимогою про сплату боргу саме до ТОВ Харківбудсервіс як споживача, що є доказом відсутності припинення/розірвання договору про надання послуг з централізованого питного водопостачання, укладеного між Комунальним підприємством Безлюдівської селищної ради Комуненерго та ТОВ Харківбудсервіс №КЕ-101/12/18 від 10.12.2018.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає не доведеними твердження апелянта про те, що споживачем послуг з січня 2020 року по червень 2021 року був саме дошкільний навчальний заклад (ясла-садок).

Позивач зазначає, що періодом споживання послуг, за який наявна заборгованість, є 20.02.2021 - 20.07.2021, але в матеріалах справи відсутні докази щомісячних показників обліку, актів звірок, копії журналів зняття показників лічильника, тощо, з яких можливо було б встановити щомісячні обсяги спожитої води, а відповідно достеменно встановити особу споживача.

Враховуючи те, що позивачем, відповідно до відомості про нарахування та оплату з водопостачання за абонентом ЗДО (ясла садочок) Південноміської ради за період з 01.2020 по 04.2025, покази знімалися один раз на півроку (в червні та січні), дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) був введений в експлуатацію 10.03.2021, враховуючи відсутність доказів щомісячних показів обліку, суд апеляційної інстанції вважає, що позивачем не доведено, що споживачем водопостачання у зазначений позивачем період був саме перший відповідач.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази виставлення позивачем відповідачам щомісячних рахунків, які повинні формуватися на основі показань вузлів комерційного обліку у строк не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги.

Відповідно до частин 1-4 статті 13 ГПК судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Одним із принципів господарського судочинства є принцип диспозитивності, який відповідно до статті 14 ГПК полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою кожну обставину, про яку стверджує сторона. Відповідну обставину треба доказувати так, щоби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування певного факту з урахуванням досліджених доказів видається вірогіднішим, аніж протилежний (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (пункт 81), від 16.11.2021 у справі № 904/2104/19 (пункт 9.58), від 14.12.2022 у справі № 477/2330/18 (пункт 102), Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18 (пункти 41, 43).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (такі висновки наведено у постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 904/1017/20).

Так, відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Покладений на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність передбачає, що висновки суду можуть будуватися на умовиводах про те, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності, задекларований у статті 13 ГПК, втрачає сенс (такі висновки наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі № 916/3027/21).

Водночас за положеннями частини 2 статті 9 Закону України Про судоустрій і статус суддів суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Шабельник проти України" (заява № 16404/03) від 19.02.2009 зазначається, що хоча стаття 6 (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) гарантує право на справедливий судовий розгляд, вона не встановлює ніяких правил стосовно допустимості доказів як таких, бо це передусім питання, яке регулюється національним законодавством (див. рішення у справі "Шенк проти Швейцарії" від 12.07.1998 та у справі "Тейшейра ді Кастру проти Португалії" від 09.06.1998).

Колегія суддів вважає, що докази надані відповідачем на підтвердження своїх доводів є більш вірогідними, ніж докази надані позивачем на підтвердження обставин, викладених ним у позовній заяві, в зв`язку з чим висновок місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення основної заборгованості є правомірним.

Стосовно вимоги позивача про стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із ч.1 ст.216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з цим, враховуючи те, що у задоволенні позову про стягнення основного боргу відмовлено, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом також правомірно відмовлено у задоволені позовних вимог щодо стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних, оскільки дані вимоги є похідними від вимог про стягнення основного боргу.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі зазначеного, колегія суддів апеляційного суду вважає висновки Господарського суду Харківської області законними та обґрунтованими. При цьому, доводи скаржника в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 19.05.2025 у справі №922/1056/25 без змін, як такого, що постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Частиною 1 ст.123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, судовий збір за подання апеляційної скарги, відповідно до положень статті 129 ГПК України, покладається на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 270, п.1 ч.1 статті 275, статтями 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Безлюдівської селищної ради Комуненерго залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 19.05.2025 у справі №922/1056/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктами а)-г) частини 3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 11.08.2025.

Головуючий суддя Я.О. Білоусова

Суддя В.В. Лакіза

Суддя Н.О. Мартюхіна